Справа № 205/360/18(2-а/205/56/18)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2018 року справа № 205/360/18(2-а/205/56/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 р. (головуючий суддя Остапенко Н.Г.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти 4 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції Каленюк Наталії Вікторівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулось з позовом до Інспектора роти 4 батальйону 4 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції Каленюк Наталії Вікторівни, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов обґрунтовано тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення АР № 249227 від 11 січня 2018 року, винесеною інспектором роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанту поліції Каленюк Н.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено стягнення у вигляді і штрафу в розмірі 425грн. В постанові інспектора зазначено, що позивач керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по пров. Парусний в м. Дніпро, водій порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху, а саме керування водієм транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та при перевірці водій не мав при собі документів.

Позивач зазначає, що він не керував транспортним засобом та вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню внаслідок відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки правопорушення не вчиняв, будь-яких доказів на підтвердження зворотного не має.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що постанова інспектора містить необхідні посилання на докази та мотиви винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення, а відеозаписом підтверджується, що водій при перевірці не мав при собі документів.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні об'єктивні та беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. До адміністративного позову було надано копію фотознімку з місця події, де чітко видно, що автомобіль знаходився припаркований у житловій зоні поряд з іншими автомобілями. Вважає, що відеозаписами, наданими відповідачем не підтверджується факт керування позивачем транспортним засобом, а навпаки підтверджується факт знаходження автомобілю з заглушеним двигуном.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення АР № 249227 від 11 січня 2018 року, винесеною інспектором роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Каленюк Н.В., притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по пров. Парусний в м. Дніпро, порушив п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху (керував транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та при перевірці не мав при собі документів).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми КУпАП, Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, згідно п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємоввічливими. Будь-які відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортної пригоди, тобто завдати шкоду майну, нанести шкоду здоров'ю людей і навіть до людських жертв.

Згідно п. 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Будь-яка розбіжність із положеннями Правил, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки.

Водночас, пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Матеріали справи підтверджують, що постанова інспектора складена у відповідності до вимог пункту 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015.

Так, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції); або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Матеріали справи містять відеозапис, на якому зафіксовано, що водій при перевірці не мав при собі документів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розгляд адміністративної справи проведено у відповідності до чинного законодавства, при цьому, позивачу роз'яснено права відповідно до ст. 268 КУпАП.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, можна вважати належним доказом в силу ст. 251 КУпАП відеозапис, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції надана належна оцінка даному доказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами 1 та 2 цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Отже, за правилами вказаної статті винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення.

Слід зазначити, що згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/20І5 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

З 08 серпня 2015 року набрав чинності Закон України № 596 VІІІ від 14.07.2015, яким внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цими змінами законодавець наділив органи Національної поліції правом розглядати справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв (стаття 222 КУпАП). Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень (стаття 276 КУпАП).

Наведеним вище Законом України №596-VІІІ від 14.07.2015 внесені зміни і до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, законодавець звільнив Національну поліцію від складання протоколу у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до її компетенції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. При цьому, уповноважені органи (посадові особи) отримали право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Слід також зазначити, що Законом № 596-VІП від 14.07.2015 законодавець позбавив осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху права на складання протоколу, віднісши їх розгляд до скороченого провадження.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції з 08 серпня 2015 року наділені Законом № 596-VШ від 14.07.2015 року правом розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, у тому числі, на місці вчинення правопорушення.

Що і було вчинено відповідачем у відповідності до зазначених норм, та підтверджується відеозаписом, що міститься в матеріалах справи (а.с. 26).

Отже, в силу ч. 2 ст. 77 КАС України суб'єктом владних повноважень доведено правомірність своїх рішень, дій.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Слід погодитися з судом першої інстанції, що відеозапис підтверджує, що процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувалась у відповідності до вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП.

Основними завдання поліції викладеними у ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», є виявлення поліцією причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що інспектор поліції при несенні служби і виявленні адміністративного правопорушення з боку позивача 11 січня 2018 року діяв правомірно в межах своїх повноважень, відповідно до своїх службових обов'язків, тому відсутні підстави для визнання дій відповідача неправомірними та відсутні підстави для скасування постанови інспектора від 11.01.2018 року серія АР №249227.

Отже, виходячи з викладених доводів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача не були порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 р. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 26.07.2018р.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова