Справа № 826/7199/18
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7199/18 Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Файдюка В.В., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2018 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Мироник Оксани Вікторівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, ОСОБА_5, публічне акціонерне товариство «Альфа-банк», про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.07.2012 року 12:01:47, реєстраційний номер обтяження 8675098, щодо зміни умов обтяження нерухомого майна: квартира в будинку АДРЕСА_1, номер РПВН: 19867682.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором вона передала в іпотеку АКБ «ТАС-Комерцбанк» (у подальшому назва змінювалась на ПАТ «Сведбанк», ПАТ «Омега Банк») квартиру АДРЕСА_1.

17 липня 2012 р. відповідач прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 8675098, яким на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги № 937 від 15.06.2012 р., здійснив державну реєстрацію іпотеки за ПАТ «Альфа-Бпанк».

Вважаючи, що право на іпотеки може виникнути лише на підставі нотаріально укладеного договору, а також посилаючись на те, приватний нотаріус Мироник О.В. не внесла відомостей до розділу «Опис змін», позивач просила задовольнити позов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі з тих підстав, що позов не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до адміністративного суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Зокрема, скаржник стверджує, що в даному випадку спір стосується питання про неправильні (незаконні) дії приватного нотаріуса Мироник О.В. під час перереєстрації відомостей (внесення змін) про іпотеку в 2012 р. - як особи, яку наділено владними повноваженнями, правами державного реєстратора.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Із позовної заяви вбачається, що 23 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений кредитний договір № 2608/1007/88-031.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором цього ж дня було укладено іпотечний договір за яким квартиру АДРЕСА_1 було передано в іпотеку.

17 липня 2012 року приватним нотаріусом Мироник О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 8675098.

Відповідно до вказаного рішення проведено реєстрацію іншого речового права - іпотека квартири АДРЕСА_1 за ПАТ «Альфа-Банк» на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Визначення поняття «адміністративна справа» наведено у пункті 1 частини 1 статті 4 КАС України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пункт другий частини першої статті 4 КАС України містить положення, згідно з якими публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

- або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пункту 10 статті 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Порушуючи питання про визнання дій протиправними та скасування рішення державного реєстратора, ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги тим, що право на іпотеку може виникнути виключно на підставі нотаріально посвідченого договору.

Тобто предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник О.В., скільки законність набуття ПАТ «Альфа-Банк» права на іпотеку, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що дії відповідача не підпадають під контроль суду адміністративної юрисдикції.

Помилковим є посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі № 815/4618/16.

У названій справі предметом спору була правомірність дій, вчинених державним реєстратором за наявності судового рішення про накладення арешту на майно.

Тобто, обставини у справі, що переглядалась Великою Палатою Верховного Суду, відмінні від обставин у цій справі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Міркування і твердження позивача в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків судового рішення.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 09 серпня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя В.В.Файдюк