Справа № 804/2726/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2018 року Справа № 804/2726/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Воробйовій П.В.
представника позивача Тубольцевої О.В.;
представника відповідача Єгорова А.Є.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 року провадження у справі №804/2726/18 провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду у порядку підготовчого провадження.
В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.
В ході розгляду скарги ДФС України було встановлено, що штрафна (фінансова) санкція в розмірі 579 750,0 грн. (в розмірі 50 % від суми податкового зобов'язання) була нарахована безпідставно та з порушенням чинного законодавства України.
Рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 24.01.2018 р. №2455/6/99-99-11-01-02-25, скарга ТОВ «АТБ-маркет» була задоволена частково - сума штрафної (фінансової) санкції, визначеної податковим повідомленням-рішенням від 27.10.2017 р. № була зменшена на суму 289 875,0 грн.

Так, позивач зазначає, що 21.02.2018 року контролюючим органом на підставі акта перевірки від 28.09.2017 р. №626/28-10-46-11/30487219 було сформовано нове податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2018 р., яким ТОВ «АТБ-маркет» визначено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість в розмірі 1 449 375,00 грн. (в т.ч податкові зобов'язання 1 159 500,0 грн. та штрафна (фінансова) санкція 289 875,0 грн.

Позивач вважає зазначене вище податкове повідомлення-рішення № від 21.02.2018 р. таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку з тим, що відповідні донарахування контролюючим органом було здійснено без урахуванням вимог чинного податкового законодавства.

В судове засідання, призначене на 01.06.2018 р., з'явились всі сторони у справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов в повному обсязі за викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти адміністративного позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відзив від 14.05.2018 року, в якому зазначив наступне.

Контролюючим органом було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих позивачем в уточнюючому розрахунку до декларації ПДВ за травень 2017р. (вх.№ від 31.08.2017р.) з урахуванням уточнюючого розрахунку по декларації з ПДВ за квітень 2016р. (вх.. від 31.08.2017р), за результатами якої складено акт від 28.09.2017 №626/28-10-46-1 1/30487219 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «АТБ-маркет» в уточнюючому розрахунку до декларації ПДВ за травень 2017 року (вх.№ від 31.08.2017) з урахуванням уточнюючого розрахунку до декларації ПДВ за квітень 2016 року (вх.№ від 31.08.2017)».

Відповідно висновків до зазначеного акту перевірки від 28.09.2017 року, на порушення п. 198.6 ст. 198 Кодексу позивачем завищено суму ПДВ, яка віднесена до складу податкового кредиту травня 2017 року в розмірі 1 159 499,97 грн., чим занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного

(податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету за травень 2017 року в сумі 1 159 499,97 грн.

Листом від 12.10.2017 №М-2017-2323) позивачем було надано заперечення стосовно порушень, викладених в акті перевірки від 28.09.2017 р. №626/28-10-46-11/30487219, за результатами розгляду яких висновки до акта перевірки визнано правомірними.

Відтак, з урахуванням результатів розгляду заперечень на акт перевірки, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення рішення від 27.10.2017 року № (ф. «Р»), яким донараховано грошових зобов'язань з ПДВ у розмірі 1 739,25 тис. грн., у т.ч. 1 159,5 тис. грн. - основний платіж, 579,75 тис. грн. - штрафна санкція.

Після винесення податкового повідомлення-рішення від 27.10.2017 року № позивачем було подано скаргу до Державної служби України за вх.№62772/6 від 27.11.2017 р. в якій підприємство не погоджується із зазначеним податкового повідомлення-рішення, просить його скасувати, стверджуючи, шо висновки акту є необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Рішенням ДФС про результати розгляду скарги від 24.01.2018 №2455/6/99-99-11-01-02-25 скаргу ТОВ «АТБ-маркет» задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 року № Офісу великих платників податків ДФС в частині застосування штрафної санкції у розмірі 289 875 грн., в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення - залишено без змін.

Після отримання зазначеного вище рішення, ОВПП ДФС було винесено податкове повідомлення рішення від 21.02.2018 року № (ф. «Р»), яким донараховано грошове зобов'язання з ПДВ у розмірі 1 449,375 грн.; у т.ч. 1 159,5 грн. основний платіж, 289,875 грн. - штрафна санкція.

Стосовно сформованого податкового повідомлення-рішення від 21.02.2018 р. № контролюючий орган у відзиві від 14.05.2018 р. зазначає, що позивачем 31.08.2017 р. надано до ДУ ОВПП засобами телекомунікаційного зв'язку: уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ за квітень 2016 року (вх.№ від 31.08.2017) з додатками до нього, а саме: додаток №1 (вх.№ від 31.08.2017 р.) та №5 (вх. № від 31.08.2017 р.), в якому підприємством здійснено коригування податкового кредиту ряд 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» колонка Б «-» 1 244 451,0 грн., та ряд 14 «Коригування податкового кредиту» колонка Б 84951,0 грн. внаслідок чого рядок 17 та рядок 18 «позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації») (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» збільшилось на 1159500,00 грн.

Сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки 34785,0 грн.

Згідно додатка 5 до декларації зменшено суму податкового кредиту в розмірі 1 244 451,00 грн. по контрагенту ТОВ «Кліон» () за квітень 2016 року та відповідно до даних додатка 1, позивачем здійснено коригування податкового кредиту згідно зі статтею 192 розділу V Кодексу на суму ПДВ 84951,3грн. уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ за травень 2017 року (вх.№ від 31.08.2017) з додатками до нього: додаток №1 (вх.№ від 31.08.2017) та №5 (вх.№ від 31.08.2017).

В зазначеному вище уточнюючому розрахунку, підприємством здійснено коригування податкового кредиту ряд 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України І основною ставкою» колонка Б 3 003 458,0 грн, та ряд 14 «Коригування податкового кредиту» колонка Б «-» 2 240 284,0 грн., внаслідок чого рядок 17 збільшено на 2763174,0 грн. та рядок 18 «позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» зменшено на 2763174,0 грн. Згідно додатка 5 до декларації збільшено суму податкового кредиту по контрагенту ТОВ «Кліон» по періодах за квітень 2016 року на 1 244 451,27 грн., травень 2016 року на 1 494 470,97 грн., червень 2016 року на 264 536,07 грн.

При цьому в додатку 1 здійснено коригування податкового кредиту згідно зі статтею 192 розділу V Кодексу по контрагенту ТОВ «Кліон» по періодах за квітень 2016 року на «-» 84 951,3 грн., травень 2016 року на «-» 134 450,58 грн., червень 2016 року на «-» 20 881,68 грн.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Кодексу у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг складається розрахунок коригування до податкової накладної.

Підприємство скористалось правом щодо включення до податкового кредиту квітня 2016 року сум ПДВ по контрагенту ТОВ «Кліон» в розмірі 1 159 499,97 грн. (додаток 5 до декларації з ПДВ за квітень 2016 року) та ПДВ в розмірі 1 244 451,27 грн. (додаток 1 до декларації з ПДВ за квітень 2016 року) зменшено ПДВ в розмірі 84951,3 грн. згідно податкових накладних, а саме: №430 від 0.04.2016 р.; №1624 від 30.04.2016 р.; №992 від 20.04.2016 р., виписаних ТОВ «Кліон».

В розрахунках коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних причина коригування - зміна коду УКТ ЗЕД по товару «минтай» (R) (тушка 300-500, ІWP, 6 кг, короб, стікер).

При цьому, у поданому відзиві від 14.05.2018 р., повноважним представником відповідача було зазначено, що обсяги постачання, тобто база оподаткування, без урахування ПДВ зменшуються по коду УКТ ЗЕД та збільшуються по коду , а згідно кодів товарів, затверджених Законом України від 19 вересня 2013 року N 584-VII «Про Митний тариф України», код 0303 67 00 00 - минтай та код 0304 75 00 00 - минтай.

Відтак, зважаючи на викладене, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.

Повноважні представники як позивача так і відповідача не заперечували щодо переходу до розгляду справи по суті.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 01.06.2018 року.

Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» є юридичною особою, що підтверджується відповідними відомостями, які містяться в матеріалах справах.

Головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств харчової промисловості Дніпропетровського управління Офісу великих платників Державної фіскальної служби Федоровою І.О., на підставі пп. 19 1 1.2. п.19.4 ст.19, п. 75.1 ст. 75, ст. 76, на підставі підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 розділу II Податкового кодексу України, у порядку статті 76 розділу П Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ТОВ «АТБ-маркет» () в уточнюючому розрахунку до декларації ПДВ за травень 2017 року (вх.№ від 31.08.2017) з урахуванням уточнюючого розрахунку до декларації ПДВ за квітень 2016 року (вх.№ від 31.08.2017), за результатами якої складено акт від 28.09.2017 р. №626/28-10-46-11/30487219 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «АТБ-маркет» () в уточнюючому розрахунку до декларації ПДВ за травень 2017 року (вх.№ від 31.08.2017) з урахуванням уточнюючого розрахунку до декларації ПДВ за квітень 2016 роу (вх.№ від 31.08.2017 р.)».

У зазначеному акті перевірки вказано, що при перевірці було використано такі документи, як: уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ за квітень 2016 року (вх.№ від 31.08.2017) з додатками до нього: додаток №1 (вх.№ від 31.08.2017), додаток №5 (вх.№ від 31.08.2017); уточнюючий розрахунок до декларації ПДВ за травень 2017 р. (вх. від 31.08.2017) з додатками до нього: додаток №1 (вх.№ від 31.08.2017 р.), додаток №5 (вх.№ від 31.08.2017), податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2016 року (від 19.05.2017 р. № ); з додатками до нього: додаток №1 (вх.№ ), додаток №5 вх.№ , додаток №6 (вх.№), додаток №8 (вх.№ ), які надано до Дніпропетровського управління Офісу великих платників ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку; інформаційну базу даних ДФС України - ІС «Податковий блок»; дані Єдиного реєстру податкових накладних.

В акті від 28.09.2017 р. №626/28-10-46-11/30487219 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «АТБ-маркет» () в уточнюючому розрахунку до декларації ПДВ за травень 2017 року (вх.№ від 31.08.2017) з урахуванням уточнюючого розрахунку до декларації ПДВ за квітень 2016 роу (вх.№ від 31.08.2017 р.)», контролюючим органом зроблено висновок про порушення ТОВ «АТБ-маркет» п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VI зі змінами та доповненнями завищено суму ПДВ, яка віднесена до складу податкового кредиту травня 2017 р. в розмірі 1 244 451,27 грн, чим занижено позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 декларації) за травень 2017 року в сумі 1 244 451,27 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки від 28.09.2017 р. №626/28-10-46-11/30487219, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 р. №, яким ТОВ «АТБ-маркет» збільшено суму грошового зобов'ня з ПДВ на 1739250 грн., в тому числі на 1159500 грн. за основним платежем та на 579750 грн. за штрафними санкціями.

З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2017 р. позивачем було подано до Дніпропетровського управління Офісу великих платників Державної фіскальної служби заперечення на акт від 28.09.2017 р. №626/28-10-46-11/30487219 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «АТБ-маркет» () в уточнюючому розрахунку до декларації ПДВ за травень 2017 р. з урахуванням уточнюючого розрахунку до декларації ПДВ за квітень 2017 р. з урахуванням уточнюючого розрахунку до декларації ПДВ за квітень 2016 р.

За результатами розгляду зазначених вище заперечень від 12.10.2017 р. Дніпропетровським управлінням Офісу великих платників Державної фіскальної служби було направлено на адресу ТОВ «АТБ-маркет» лист про розгляд заперечень від 30.10.2017 р., в якому зазначено, що при складенні акту перевірки від 28.09.2017 р. №626/28-10-46-11/30487219 в розділі «Висновок» була допущена технічна помилка, замість суми 1 244 451,27 грн., вважати суму 1 159 499,97 грн.

08.07.2017 р. позивачем було подано до Державної фіскальної служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 27.10.2017 р. №009894611.

24.01.2018 р. Державною фіскальною службою було прийнято рішення про результати розгляду скарги від 24.01.2018 р. за №2455/6/99-99-11-01-02-25, якою скаргу позивача задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДФС від 27.10.2017 р. № в частині застосування штрафної санкції у розмірі 289875 грн., в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишає без змін.

На підставі вищезазначеного, контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.02.2018 р. № на загальну суму 1 449 375 грн., яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання в сумі 1159500, та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 289 875 грн.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали наступні обставини.

Як встановлено під час судового розгляду справи, між ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «Кліон» було укладено договір №36051 від 01.01.2016 р.

Відповідно до умов зазначеного вище договору №36051 від 01.01.2016 р., ТОВ «Кліон» зобов'язувався в поряду та строки, встановлені договором, передати товар у власність ТОВ «АТБ-маркет», у відповідній кількості, відповідної якості за узгодженою ціною, а ТОВ «АТБ-маркет» прийняти товар та оплатити його на умовах, визначеними даним договором.

В підтвердження виконання умов зазначеного вище договору №36051 від 01.01.2016 р., позивачем було надано копії первинних документів, а саме: податкові накладні: №430 від 10.04.2016 на суму 2 328 898,60 грн. в т.ч. ПДВ на суму 388 149,77 грн.; №992 від 20.04,2016 на суму 2 644 587,20 грн. в т.ч. ПДВ на суму 440 764,53 грн.; №430 від 10.04.2016 на суму 2 493 221,80 грн. в т.ч. ПДВ на загальну суму 415 536,97 грн.; розрахунки коригування кількісних і вартісних: №1627 від 30.04.2016 р. до податкової накладної №430 від 10.04.2016, яким вартість поставленого товару зменшена на 210 777,69 грн., в т.ч. ПДВ 35 129,61 грн.; №1628 від 30.04.2016 р. до податкової накладної №992 від 20.04.2016 р., яким вартість поставленого товару зменшена на 177 462,11 грн, в т.ч. ПДВ 29 577,02 грн.; №1629 від 30.04.2016 р. до податкової накладної №1624 від 30.04.2016 р., яким вартість поставленого товару зменшена на 121 468,04 грн, в т.ч. ПДВ 20 244,67 грн.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «АТБ-маркет» було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний податковий період квітень 2016 р., копія якої міститься в матеріалах справи.

Сума податку на додану вартість в розмірі 84 951,30 грн. по відповідним рахункам коригування, а саме: №1627 від 30.04.2016 р. до податкової накладної №430 від 10.04.2016, яким вартість поставленого товару зменшена на 210 777,69 грн., в т.ч. ПДВ 35 129,61 грн.; №1628 від 30.04.2016 р. до податкової накладної №992 від 20.04.2016 р., яким вартість поставленого товару зменшена на 177 462,11 грн, в т.ч. ПДВ 29 577,02 грн.; №1629 від 30.04.2016 р. до податкової накладної №1624 від 30.04.2016 р. була врахована до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період квітень 2016 р. сума податку на додану вартість в розмірі 84 951,30 грн.

На підставі вищезазначеного, ТОВ «АТБ-маркет» було відображено в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 р. суму податку на додану вартість в розмірі 1 159 499,97 грн. на підставі отриманих від ТОВ «Кліон» в квітні 2016 року податкових накладних, а саме: №430 від 10.04.2016 на суму 2 328 898,60 грн. в т.ч. ПДВ на суму 388 149,77 грн.; №992 від 20.04,2016 на суму 2 644 587,20 грн. в т.ч. ПДВ на суму 440 764,53 грн.; №430 від 10.04.2016 на суму 2 493 221,80 грн. в т.ч. ПДВ на загальну суму 415 536,97 грн. з урахуванням відповідних розрахунків коригування до них.

Судом встановлено, що оформлення розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, а саме: №1627 від 30.04.2016 р. до податкової накладної №430 від 10.04.2016, яким вартість поставленого товару зменшена на 210 777,69 грн., в т.ч. ПДВ 35 129,61 грн.; №1628 від 30.04.2016 р. до податкової накладної №992 від 20.04.2016 р., яким вартість поставленого товару зменшена на 177 462,11 грн, в т.ч. ПДВ 29 577,02 грн.; №1629 від 30.04.2016 р. до податкової накладної №1624 від 30.04.2016 р., яким вартість поставленого товару зменшена на 121 468,04 грн, в т.ч. ПДВ 20 244,67 грн.

Судом також встановлено, що невірне визначення коду УКТ ЗЕД на поставлений товар зумовило позивача подати до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на додану вартість.

Як вбачається із зазначених вище розрахунків коригування кількісних і вартісних показників відбулась заміна коду УКТ ЗЕД по товару «минтай (R) (тушка 300-500, IWR, 6 кг, короб, стікер)». В податкових накладних був зазначений код УКТ ЗЕД 0304 75 00,00, під який згідно з ЗУ»Про Митний тариф України», підлягає «філе рибне та інше м'ясо риб (виключно фарш), свіже, охолоджене або морожене».

Відтак, суд зазначає, що відбулось постачання товару з іншою номенклатурою, а саме: «риба морожена, крім рибного філе та іншого м'яса риб товарної позиції 0304», здійснена заміна раніше зазначеного коду на код «0303 67 00 00».

Суд зазначає, що кількість та вартість поставленого товару не вносилась.

Судом встановлено, що 31.08.2017 р. ТОВ «АТБ-маркет» було подано до контролюючого органу уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 р. та уточнюючий розрахунок до декларації з податку на додану вартість за травень 2017 р.

В уточнюючому розрахунку до декларації з податку на додану вартість за квітень 2016 року позивачем здійсено коригування податкового кредиту - рядок 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» колонка Б «-» 1 244 451,0 грн., та рядок 14 «Коригування податкового кредиту» колонка Б 84951,0 грн. внаслідок чого рядок 17 та рядок 18 «позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» збільшилось на 1159500,00 грн.

Сума штрафу, нарахована платником самостійно у зв'язку з виправленням помилки 34785,00 грн. Згідно додатка 5 до декларації зменшено суму податкового кредиту в розмірі 1 244 451,00 грн по контрагенту ТОВ «Кліон» () за квітень 2016 року та відповідно до даних додатка 1 здійснено коригування податкового кредиту на суму ПДВ 84951,3 грн.

Щодо уточнюючого розрахунку за податковою декларацією з податку на додану вартість за травень 2017 р., суд зазначає наступне.

Позивачем - ТОВ «АТБ-маркет» здійснено коригування податкового кредиту в рядку 10.1 «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження, створення) товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою» колонка Б 3 003 458,0 грн, та в рядку 14 «Коригування податкового кредиту» колонка Б «-» 240 284,00 грн., внаслідок чого рядок 17 збільшено на 2763174,00 грн. та рядок 18 «позитивне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» зменшено на 2763174,00 грн. Згідно додатка 5 до декларації збільшено суму податкового кредиту по контрагенту ТОВ «Кліон» по періодах за квітень 2016 року на 1 244 451,27 грн., травень 2016 року на 1 494 470,97 грн., червень 2016 року на 264 536,07 грн.

При цьому, судом встановлено, що в додатку 1 здійснено коригування податкового кредиту згідно зі ст. 192 ПК Кодексу по контрагенту позивача - ТОВ «Кліон» по періодах за квітень 2016 року на «-» 84 951,3 грн., травень 2016 року на «-» 134 450,58 грн., червень 2016 року на «-» 20 881,68 грн.

ТОВ «АТБ-маркет» було використано право щодо включення до податкового кредиту квітня 2016 року сум податку на додану вартість по контрагенту ТОВ «Кліон» в розмірі 1 159 499,97 грн. та податок на додану вартість в розмірі 1 244 451,27 грн.

Податок на додану вартість зменшено в розмірі 84951,3 грн., згідно зазначених вище по тексту податкових накладних та розрахунків коригування.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, тощо.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 КАС України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і обєктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до ст.21 ПК України визначені обов'язки контролюючих органів, серед яких обов'язок дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати поршень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Статтею 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу України визначає, що підставами для припинення податкового обов'язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов'язку у передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною.

Відповідно до п.п.54.3.1 - п.п. 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.

Контролюючими органами вищого рівня є Державна податкова адміністрація України - для державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які у свою чергу є контролюючими органами вищого рівня для державних податкових інспекцій (п.55.2 ст.55 ПК України).

Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).

Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов'язань платника податків; суму грошового зобов'язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення результатів господарської діяльності або від'ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов'язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов'язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов'язання визначається центральним контролюючим органом.

Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю перелічені у ст.62 ПК України, до них відноситься, зокрема, відповідно до п.62.1.3. ПК України здійснення податкового контролю шляхом проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.1. п.75.1 ст.75 РК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України, платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, яка діяла станом на момент проведення перевірки, а саме: 28.09.2017 р.), у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

При цьому, суд зазначає, що п.198.6 ст.198 ПК України (в редакції, яка діяла станом на 31.08.2017 р.), у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Так, п. 198.6 ст.198 ПК України (в редакції, яка діяла станом на 03.12.2017 р.), у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п.198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві та відзиві до неї, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.

Суд критично ставиться до позиції позивача, викладеної в адміністративному позові та стосовно наданих як усних, так і письмових пояснень у даній справі, в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, щодо фактичної зміни коду УКТ ЗЕД по товару «минтай» (R) (NEIRF 300-500, IWP, 6 кг, короб, стікер).

Судом встановлено, що обсяги постачання, без урахування податку на додану вартість зменшуються по коду УКТ ЗЕД та збільшуються по коду .

При цьому, суд зазначає, що правила складання податкової накладної регулюються нормами ст.201 ПК Укрїани, якою визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Прицьому, податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 статті 201 розділу V ПК України (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачають), період, сторонита суму податкових зобов'язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

На підставі вищенаведеного, суд зазначає, що ПК України не передбачено особливостей щодо заповнення коду товару відповідно до УКТ ЗЕД у разі його відсутності у Митному тарифі України.

Відтак відсутність коду товару, згідно згідно УКТ ЗЕД у податковій накладній, склдладеній та зареєстрованій в ЄДРПН до 16.03.2017 р. за операцією з постачаннятоварів, коди товару згідно з УКТ ЗЕД яких відсутні у Митному тарифі України не є помилкою, допущеною при складанні такої податкової накладної та не може бути єдиною підставою для невизнання податкового кредиту за такою податковою накладною.

При цьому, суд зазначає, що податкові накладні, в яких не зазначено код товару, згідно УКТ ЗЕД у зв'язку із його відсутністю у Митному тарифі України, складені та зареєстровані в ЄРПН до 16.03.2017 р. не потребують коригування після 16.03.2017 р. в частині внесення до них умовного коду товару, якщо відсутні інші причини для коригування (зміна кількості товару/послуги, перегляд цін, виправлення інших помилок).

Доводи позивача, стосовно використання наданого права останньому, передбаченого п.198.2 ст.198 ПК України, відповідно до якого підприємство скористалось правом щодо включення до податкового кредиту квітня 2016 року сум ПДВ по контрагенту ТОВ «Кліон» () в розмірі 1 159 499,97 грн. спростовуються положеннями п.198.6 ст.198 ПК України, яким визначено, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків; коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в ЄРПН, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Належним чином складена та зареєстрована в ЄРПН податкова накладна, яка не була включена до складу податкового кредиту в податковому періоді її складання та з дати складання якої не минуло 365 днів, може бути включена до складу податкового кредиту в наступних звітних (податкових) періодах протягом 365 календарних днів з дати її складання шляхом відображення сум податку у розділі II «Податковий кредит» податкової декларації з ПДВ.

Суд зазначає, що станом на момент проведення контролюючим органом перевірки ТОВ «АТБ-маркет», за результатами якої складено акт від 28.09.2017 р. №26/28-10-46-11/30487219 діяла норма ст.198 ПК України в редакції від 10.09.2017 р.

При цьому, здійснивши аналіз п.198.6 ст.198 ПК України в редакціях від, а саме: 26.07.2017 р.; 10.09.2017 р.; 03.12.2017 р., - строки щодо включення у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних за платником податку не змінювались та зберігались протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Відтак, позивачем в порушення п.198.6 ст.198 ПК України, включено до складу податкового кредиту травня 2017 року суму ПДВ в розмірі 1 159 499,97 грн. по контрагенту ТОВ «Кліон», яка вже була включена до складу податкового кредиту декларації за квітень 2016 року, а також з порушенням 365 денного терміну, передбаченого п.198.6 ст.198 ПК України в реждакції, яка діяла станом на момент здійснення такого коригування та проведення перевірки

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Системний аналіз наведених вище норм чинного податкового законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про відсутність з боку позивача обґрунтування належними доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України незаконного та необґрунтованого характеру оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 21.02.2018 р. № на загальну суму 1 449 375, 00 грн.

А відтак, викладене вище має наслідком наступне. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.02.2018 р. № на загальну суму 1 449 375, 00 грн., є прийнятим відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; своєчасно, що виключає як протиправний характер оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, так і наявність у суду правових підстав для задоволення позовних вимог в межах правового поля в спосіб захисту права, обраний позивачем.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 13.03.2018 р. №541900 за подання адміністративного позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 21 740,63 грн. (двадцять одна тисяча сімсот сорок грн., 63 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.02.2018 р. на загальну суму 1 449 375 грн., суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 21 470,63 грн. (двадцять одна тисяча сімсот сорок грн., 63 коп.).

Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.02.2018 р. на загальну суму 1 449 375 грн. - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 червня 2018 року.

Суддя Є.О. Жукова