Справа № 805/2341/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову в ухваленні додаткового рішення

06 серпня 2018 р. Справа №805/2341/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Толстолуцької М.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 805/2341/18-а за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року;

- зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити щомісячне нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 01 березня 2016 року.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду (головуючий суддя Кочанова П.В.) від 07 травня 2018 року позовні вимоги позивача задоволені частково:

- визнано протиправними дії Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 року та щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року по 30 червня 2016 року;

- зобов'язано Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року;

- зобов'язати Бахмутське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року включно на особистий рахунок ОСОБА_1, реквізити якого є в Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області;

- виконання постанови у межах суми стягнення за один місяць суд допустив до негайного виконання;

- в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

17 травня 2018 року судом прийнято додаткове судове рішення по справі, яким вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь Державного бюджету України.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року по справі № 805/2341/18-а залишено без задоволення, а рішення суду, відповідно - без змін.

27 липня 2018 року позивач звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із заявою «про ухвалення додаткового рішення по справі № 805/2341/18-а».

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що у своєму рішенні суд визнав право позивача на виплату пенсії з 01.07.2016 року за умови відкриття останнім рахунку в ПАТ «Державний Ощадний банк України», що, на її думку, є підставою для ухвалення судом додаткового рішення, шляхом зобов'язання відповідача поновити виплату пенсії позивачу, починаючи з 01.07.2016 року, з урахуванням висновків суду.

На підставі зазначеного, позивач просила суд ухвалити додаткове рішення по адміністративній справі № 805/2341/18-а, згідно якого зобов'язати Бахмутсько-Лиманське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області , поновити виплату належної позивачу ОСОБА_1. РНОКПП НОМЕР_1, пенсії починаючи з 01.07.2016 року, з урахуванням висновку суду.

Заяву про ухвалення додаткового рішення по справі просила розглянути без її участі.

Відповідач про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення у справі був повідомлений судом належним чином, проте в установлений час до суду не з'явився, заяв/клопотань щодо вирішення зазначеного питання не надавав.

Згідно положень частини третьої статті 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розпорядженням керівника апарату Донецького окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року № 213 року, у зв'язку з перебуванням судді Кочанової П.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за наслідками якого справу № 805/2341/18-а передано на розгляд судді Толстолуцької М.М.

Розглянувши дану заяву та оцінивши подані докази, суд доходить висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 252 КАС України суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення, згідно норм частини другої зазначеної статті, може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» зазначено, що додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Окрім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися (постановлятися), якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, з аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що додаткове судове рішення може бути прийняте у випадках, чітко встановлених процесуальним законом (стаття 252 КАС).

Проте, з аналізу поданої заяви позивача, суд доходить висновку, що у ній фактично ставиться питання про зміну резолютивної частини рішення суду.

Відповідно до положень частини першої статті 246 КАС України рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Так, зокрема, у мотивувальній частині рішення, згідно вимог частини четвертої зазначеної статті, зазначаються:

1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;

2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення;

3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;

4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку;

5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування;

6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування;

7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

У резолютивній частині рішення, згідно вимог частини п'ято зазначеної статті, зазначаються:

1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог;

2) розподіл судових витрат;

3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження;

4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Судом встановлено, що задовольняючи позовні вимоги, суд у мотивувальній частині свого рішення зазначив мотиви, щодо підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та аналізу норм чинного законодавства України зробив висновок, що починаючи з 01 липня 2016 року виплата соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюється виключно через установи ПАТ «Державний ощадний банк України», що свідчить про те, що без відкриття позивачем рахунку у зазначеній банківській установі, у відповідача відсутні правові підстави для виплати пенсії з 01.07.2016 року.

На підставі зазначеного, у резолютивній частині рішення суд зробив висновки про часткове задоволення позовних вимог позивача та зобов'язав відповідача поновити нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року, при цьому виплату пенсії позивача зобов'язано здійснити за період з 01 березня 2016 року до 30 червня 2016 року включно на особистий рахунок ОСОБА_1, реквізити якого є в Бахмутському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

При цьому, зі змісту позовної заяви вбачається, що до суду було заявлено дві взаємопов'язані вимоги, а саме: 1) визнання дій відповідача протиправними та 2) - зобов'язання відповідача поновити нарахування та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2016 року.

Таким чином, суд ухвалив рішення щодо кожної з позовних вимог позивача та щодо вимоги про зобов'язання вчинити певні дії визначив спосіб виконання судового рішення, що виключає підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

За таких обставини, заява позивача про винесення додаткового рішення по справі задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень частини четвертої статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення, відповідно до положень частини п'ятої зазначеної статті, можуть бути оскаржені.

Керуючись статтями 243, 248, 252, 294, Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення по справі № 805/2341/18-а за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження та підписана 06 серпня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання) в порядку, визначеному статтею 297 КАС України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.