Справа № 760/23923/17
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10.11.2017 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника начальника УПМП - начальника відділу оперативного реагування Волинської митниці ДФС Шеліганського Євгенія Сергійовича про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до заступника начальника УПМП - начальника відділу оперативного реагування Шеліганського Євгенія Сергійовича про зобов'язання винести постанову про закриття провадження у справі про порушення митних правил № 2432/20500/17 у зв'язку із закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

Також, позивачем було подано клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Волинській митниці ДФС здійснювати розгляд справи про порушення митних правил № 2432/20500/17 до ухвалення судом рішення у даній справі.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.11.2017 відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення. Свої вимоги апелянт обґрунтовував тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10.11.2017 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.05.2018 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №760/46394/18 скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України. Позивач повідомлений належним чином про апеляційний розгляд справи, що підтверджується відстеженням поштових відправлень з сайту Укрпошти за штрих-кодовим ідентифікатором 580.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, підставою для скасування постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018 стало порушення норм процесуального права, а саме те, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги позивача не врахував положення ст. 317 КАС України, якими передбачено порушення процесуального права, які є обов'язкою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 просив забезпечити позов шляхом заборони Волинській митниці ДФС здійснювати розгляд справи про порушення митних правил № 2432/20500/17 до ухвалення судом рішення у даній справі.

В той же час, суд при вирішенні зазначеного клопотання не повідомив ОСОБА_2 про судове засідання з розгляду поданого ним клопотання про забезпечення позову, чим порушив положення ч. 1 ст. 118 КАС України (в редакції до 15.12.2017).

Так, дійсно приписами ч. 1 ст. 118 КАС України (в редакції до 15.12.2017) передбачено, що клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, суд першої інстанції мав право на розгляд зазначеного клопотання без належного повідомлення та участі заявника, лише в разі його обґрунтованості та терміновості, проте всупереч вказаному суд першої інстанції розглянув клопотання без участі заявника та відмовив в його задоволенні.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України (в редакції після 15.12.2017), порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на вказане, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке є підставою для скасування ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 10.11.2017.

В той же час, колегія суддів досліджуючи питання обґрунтованості клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Волинській митниці ДФС здійснювати розгляд справи про порушення митних правил № 2432/20500/17, зазначає, що заявником не наведено дійсно істотних підстав для задоволення вказаного клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову колегія суддів, надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову слід враховувати те чи існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

В той же час, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам саме позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи апелянт не надав доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, та до судового засідання не з'явився, а отже наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Волинській митниці ДФС здійснювати розгляд справи про порушення митних правил № 2432/20500/17 до ухвалення судом рішення у даній справі.

Таким чином, оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, то суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу обгрунтованою, що є підставою для скасування ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 10.11.2017. Водночас, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а клопотання про забезпечення позову - залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 150, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10.11.2017 скасувати, та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 07.08.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя А.Ю. Кучма

Суддя В.П. Мельничук