Справа № 171/264/17(2-а/171/33/17)
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2018 року

Київ

справа №171/264/17(2-а/171/33/17)

адміністративне провадження №К/9901/34643/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Гриціва М.І.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними матеріалами касаційну скаргу Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступник управління Пенсійного фонду в Апостолівському районі Дніпропетровської області; далі - управління ПФУ) на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року (суддя Мельник В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

встановив:

11 квітня 2017 року управління ПФУ звернулося до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2017 року про часткове задоволення позову.

Цю апеляційну скаргу Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 19 квітня 2017 року залишив без руху у зв'язку із тим, що скаржник не зазначив, чи бажає брати участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Апеляційну скаргу подав з порушенням строку на апеляційне оскарження, навів підстави для поновлення цього строку, які апеляційний суд визнав неповажними. Серед таких підстав як неповажну суд визнав покликання скаржника на реорганізацію управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області та пов'язану з цим відсутність працівника на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта.

16 травня 2017 року управління ПФУ подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтувало тим, що відповідно до вимог частини третьої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) управління ПФУ не отримало рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи під розписку безпосередньо в суді копії рішення суду першої інстанції. Ця обставина, на думку апелянта, демонструє, що у матеріалах справи немає доказів належного й своєчасного направлення сторонам копії оскарженої постанови суду першої інстанції.

06 червня 2017 року апеляційний суд відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління ПФУ на підставі частини четвертої статті 189 КАС у редакції, чинній на момент звернення зі скаргою.

Управління ПФУ не погодилося із цим рішенням суду апеляційної інстанції і 26 червня 2017 року звернулося із касаційною скаргою про його скасування та передачу справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Скаргу обґрунтувало доводами аналогічними тим, що викладені у первинному клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження. Додатково послалося на аргументи, викладені у другому клопотанні про поновлення строку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду з'ясував обставини, на підставі яких було прийнято оскаржене рішення суду апеляційної інстанцій, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.

Відповідно до статті 102 КАС, у редакції чинній до 15 грудня 2017 року, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Аналогічна норма міститься у статті 121 КАС, у чинній на сьогоднішній день редакції.

Вирішення суддею питання про наявність або відсутність підстав для поновлення строку касаційного оскарження в конкретній справі залежить від вказаних у клопотанні причин, підтверджених відповідними засобами доказування.

Обставини, які скаржник вважає поважними і такими, що перешкодили здійснити процесуальне право на апеляційне оскарження, підлягають оцінці щодо їхньої справжності, об'єктивності, часу виникнення й обізнаності з ними сторони, того, наскільки вони завадили чи могли перешкодити своєчасно подати скаргу. І залежно від змісту та обсягу цих обставин суд визначає, чи мав скаржник можливість своєчасно реалізувати право на апеляційне оскарження.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини у вимірі положень пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції, коли визнавав причини пропуску процесуального строку неповажними, зважив на тимчасову відсутність в структурі управління ПФУ посади працівника, який би своєчасно слідкував за результатами розгляду судових справ, стороною в яких є управління ПФУ, а також з посиланням на відбиток поштового штемпеля вхідної кореспонденції управління ПФУ на конверті зазначив, що копію судового рішення суду першої інстанції від 16 березня 2017 року скаржник отримав наступного дня - 17 березня 2017 року.

З огляду на зміст та характер причин пропуску строку на апеляційне оскарженні, їхнє документальне підтвердження, суд слушно не визнав названі причини пропуску строку оскарження поважними настільки, що могли об'єктивно завадити управлінню ПФУ своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

Слід також зазначити, що відповідно до статті 341 КАС у редакції, чинній після 15 грудня 2017 року, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Підсумовуючи зазначене, колегія суддів визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому касаційну скаргу управління ПФУ слід залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 341, 342, 345, пунктом 1 частини першої статті 349, статтями 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Гриців

Судді : Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко