Справа № 808/2165/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 серпня 2018 року Справа № 808/2165/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Конишева О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

до Публічного акціонерного товариства Запорізький комбінат будматеріалів (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 69)

про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства Запорізький комбінат будматеріалів (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу в розмірі 759086,22 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати сум податкового зобовязання з податку на додану вартість, які були самостійно нараховані платником у податкових деклараціях, а також нарахованих податковим органом. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 141855,71 грн.

Ухвалою суду від 18.06.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №808/2165/18 з викликом (повідомленням) сторін на 16.07.2018.

16.07.2018 представником позивача надано заяву (вх. № 22261) про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження. Позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство Запорізький комбінат будматеріалів () зареєстровано як юридична особа 27.03.1995 року за номером державної реєстрації № 1 103 120 0000 002777 за адресою: 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 69. Основний вид діяльності: Виробництво цегли, черепиці та інших виробів із випаленої глини (КВЕД: 23.32), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідач є платником податків та зборів та перебуває на обліку в Запорізькій ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до даних інтегрованих (облікових) карток платника податків, за відповідачем рахується податкова заборгованість з податку на додану вартість в сумі 759086,22 грн., яка підлягає стягненню.

Податковий борг з податку на додану вартість виник на підставі наданої відповідачем до податкового органу податкової декларації:

- № НОМЕР_1 від 18.08.2017 (термін сплати 30.08.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобовязання в сумі 37086,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № НОМЕР_2 від 20.09.2017 (термін сплати 30.09.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобовязання в сумі 88637,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № НОМЕР_3 від 20.11.2017 (термін сплати 30.11.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобовязання в сумі 165051,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № НОМЕР_4 від 20.12.2017 (термін сплати 30.12.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобовязання в сумі 52045,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № НОМЕР_4 від 20.12.2017 (термін сплати 30.12.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобовязання в сумі 10046,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню.

Крім того, на підставі проведеної контролюючим органом камеральної перевірки, за результатами якої складено акт № 0699/08-01-50-01/00290771 від 30.11.2017 та винесено податкове повідомлення рішення (далі- ППР) № НОМЕР_5 від 20.12.2017 за яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 75796,47 грн. ППР було отримано відповідачем 26.12.2017. В адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося.

На підставі проведеної контролюючим органом камеральної перевірки, за результатами якої складено акт № 0208/08-01-50-01/00290771 від 23.01.2018 та винесено податкове повідомлення рішення (далі- ППР) № НОМЕР_6 від 09.02.2018 за яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 10409,00 грн. ППР було отримано відповідачем 12.02.2018. В адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося.

На підставі проведеної контролюючим органом камеральної перевірки, за результатами якої складено акт № 0206/08-01-50-01/00290771 від 23.01.2018 та винесено податкове повідомлення рішення (далі- ППР) № НОМЕР_7 від 08.02.2018 за яким до відповідача застосовано штраф у розмірі 20 % у сумі 2431,00 грн. ППР було отримано відповідачем 12.02.2018. В адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося.

Також на підставі п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобовязань з вказаного податку, де визначено, що нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобовязання, відповідачу нарахована пеня в сумі 317584,75 грн.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Кодексу).

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пп. 57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем узгоджена сума податкового зобовязання, зазначена вище, у строки, визначені Податковим кодексом України сплачена не була.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Крім того, відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вже зазначалось вище, доказів оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень в судовому або адміністративному порядку відповідачем до суду не надано.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У зв'язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Так, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення була направлена податкова вимога форми «Ю» № 520-23 від 02.06.2015 на суму 1771659,95 грн. та вручена уповноваженій особі відповідача 09.06.2015.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Таким чином, кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно із п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 95.1- 95.3 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 139,143,205,229,243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до Публічного акціонерного товариства Запорізький комбінат будматеріалів (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 69, ) задовольнити в повному обсязі.

Стягнути кошти з рахунків платника податків у всіх банках, що належить такому платнику податків - Публічному акціонерному товариству Запорізький комбінат будматеріалів (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 69, ), а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь УК у Вознесенівському районі м. Запоріжжя (код одержувача 38025409 в ГУДКС України у Запорізькій області, МФО 813015) податкового боргу:

з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 759086,22 грн. (код платежу 14060100, р/р 0007).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.08.2018.

Суддя О.В. Конишева