Справа № 2-а-15983/11
Суддя: Коломієць Н. З.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року Справа № 2-а-15983/11

Номер провадження6-а/608/45/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в письмовому провадженні в залі суду в місті Чорткові заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови, визнання дій неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення строку на оскарження постанови, визнання дій неправомірними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що як особа, що має статус дитини війни, у 2011 році звернулася до Чортківського районного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області про нарахування та виплату їй щомісячно підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії.

Відповідно до постанови цього суду від 11.10.2011 року по справі № 2-а-15983/11, управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області зобовязано здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячно підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за період з 09.02.2011 року по 22.07.2011 року з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Відповідно до ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області від 27.11.2017 року у справі №2-а-15983/11, заявниці було поновлено терміном на три місяці пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа № 2-а15983/11 від 11.10.2011 року, виданого 09.10.2017 року Чортківським районним судом Тернопільської області, та виконавчий документ направлено на виконання до субєкта оскарження.

28.02.2018 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 55462996 згідно виконавчого листа №2-а-15983/11, виданого 09.10.2017 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, старший державний виконавець Гулька В.І., посилаючись на повідомлення боржника, що рішення суду виконане в повному обсязі, застосувавши положення п.9 ч.1 ст. 39, ст..40 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення у справі № 2-а-5983/11 та припинив чинність арешту майна боржника і скасував інші заходи примусового виконання рішення.

Разом з тим, згаданий виконавчий документ передбачає нарахування та виплату боржником щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у строки визначені судовим рішенням. Однак, заявниця не отримувала ніяких коштів.

Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Однак, у встановлений законом строк ОСОБА_1 не могла звернутися до суду, оскільки, є інвалідом по зору 1 групи. Документи з приводу оскаржуваної постанови було отримано за вих.№3861/03.3-32 Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 02.05.2018 року. Також сама процедура призначення адвоката через Чортківський місцевий центр з надання вторинної безоплатної правової допомоги займає певний час. Тому спочатку змушена була вдатися за безоплатною правовою допомогою.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подали письмову заяву, згідно якої просять розгляд справи проводити без їхньої участі, заяву підтримують, просять задоволити.

Представник Чортківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Старший державний виконавець Гулька В.І в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити без його участі, свою позицію щодо вирішенні справи не висловив.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних мотивів.

ОСОБА_1, як особа, що має статус дитини війни, у 2011 році звернулася до Чортківського районного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області про нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячно підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії.

Відповідно до постанови цього суду, 11.10.2011 року по справі № 2-а-15983/11 управління Пенсійного фонду України в Чортківському районі Тернопільської області зобовязано здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячно підвищення до пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за період з 09.02.2011 року по 22.07.2011 року з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

Згідно ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області від 27.11.2017 року у справі №2-а-15983/11, ОСОБА_1 було поновлено терміном на три місяці, пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа №2-а15983/11 від 11.10.2011 року, виданого 09.10.2017 року Чортківським районним судом Тернопільської області, та виконавчий документ направлено на виконання до субєкта оскарження.

28.02.2018 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 55462996 згідно виконавчого листа №2-а-15983/11, виданого 09.10.2017 року.

Як вбачається з оскаржуваної постанови старший державний виконавець Гулька В.І., посилаючись на повідомлення боржника, що рішення суду виконане в повному обсязі, застосувавши положення п.9 ч.1 ст. 39, ст..40 Закону України "Про виконавче провадження" прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення у справі № 2-а-5983/11 та припинив чинність арешту майна боржника і скасував інші заходи примусового виконання рішення.

Разом з тим, згаданий виконавчий документ передбачає нарахування та виплату боржником щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у строки визначені судовим рішенням. Однак, ОСОБА_1 коштів не отримувала.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частинами 1,2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-ХІІ (далі Закон № 1404-ХІІ) передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Статтею 39 Закону № 1404-ХІІ передбачено підстави, за наявністю яких виконавче провадження підлягає закінченню.

За даних обставин особа, яка здійснює виконавче провадження по виконанню того чи іншого виконавчого документа, має право закінчити виконавче провадження шляхом прийняття відповідної постанови ( ст. 40 Закону № 1404-ХІІ).

Як вбачається з отриманої позивачем постанови, відповідач, посилаючись на повідомлення боржника за №781/02 від 12.02.2018 року про виконання рішення суду в повному обсязі дійшов до висновку про необхідність закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-а-15983/11, виданого 09.10.2017 року Чортківським районним судом Тернопільської області. Тобто виходив з тих міркувань, що має місце фактичне виконання рішення суду згідно виконавчого листа в повному обсязі.

Проте, з таким висновком погодитись не можна, оскільки заявницею фактично не були отримані кошти.

Разом з тим, відповідно до повноважень, передбачених нормою ст.18 цього Закону виконавець зобовязаний: 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Однак, в порушення вищезазначених вимог Закону, державним виконавцем не зясовано, за який період було проведено нарахування та виплату коштів, чи виплачені кошти стягувачу фактично, не встановлено чи дійсно судове рішення виконане в повному обсязі та належним чином не зясовано причини невиконання рішення, а також не притягнуто до відповідальності боржника.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушенні права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобовязати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.41 Закону № 1404, передбачено підстави для відновлення виконавчого провадження. А саме, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 383 КАС України особа, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених субєктом владних повноважень на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Керуючись ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку, який надається для оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення та поновити цей строк.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 55462996 неправомірними.

Визнати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 55462996 від 28 лютого 2018 року протиправною та скасувати її .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Львівському апеляційному адміністративному суду протягом пятнадцяти днів з дня вручення її копії.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Ухвала набрала законної сили « » 2018 року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 2-а-15983/11/1916, яка зберігається в архіві Чортківського районного суду Тернопільської області.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію ухвали видано «___»____________20__ року.

Секретар: