Справа № 675/541/18
Суддя: Янішевська О. С.
Дата ухвалення: 2018-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/541/18
Провадження № 2-а/675/85/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліці М. О.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача інспектора СРПП Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУ НП ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

23 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи це тим, що 23 лютого 2018 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 складено постанову серії БР № 636913 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на ОСОБА_1 накладено адміністративного стягнення у розмірі 425 грн. Позивач вказує, що в постанові зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21134, номерний знак НОМЕР_1, 23 лютого 2018 року об 11 годині 57 хвилин рухався дорогою з с. Лютарка в напрямку м. Ізяслава поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху, відповідно до якого під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинне бути увімкнене з 01 жовтня по 01 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами. ОСОБА_1 вважає вказану постанову незаконною, а дії працівника поліції протиправними. Позивач визнав, що 23 лютого 2018 року дійсно керував транспортним засобом поза населеним пунктом без увімкнутого ближнього світла фар. Разом з тим ОСОБА_1 вважає, що його дії інспектором кваліфіковані невірно: він має нести відповідальність за ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення та йому повинно було винесене попередження. За таких обставин, на думку ОСОБА_1, дії інспектора сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 слід визнати протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Інспектор сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні.

Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши позицію відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії БР № 636913 від 23 лютого 2018 року, 23 лютого 2018 року об 11 годині 57 хвилин ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21134, номерний знак НОМЕР_1, рухався дорогою Т-23-13 поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб'єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що Національна поліція України уповноважена через своїх робітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, до кола яких входить і керування транспортним засобом за відсутності відповідних дозвільних документів.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, колегія суддів перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

За приписами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Крім того, Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідач повинен складати постанову про накладення адміністративного стягнення, а не протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції є уповноваженим органом(посадовою особою), які розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема щодо порушень 1, 2 та 3 частин статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена суб'єктом владних повноважень оскаржується в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку адміністративного судочинства, що цілком узгоджується з статтею 17 КАС України, яка визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій .

Таким чином, суд при розгляді позову при оскарженні постанови у справі про адміністративне правопорушення та прийняті рішення по справі керується нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, ОСОБА_1 не заперечує факти керування ним транспортним засобом ВАЗ 21134, номерний знак НОМЕР_1, 23 лютого 2018 року об 11 годині 57 хвилин, перебування на автодорозі між с. Лютарка та м. Ізяславом поза межами населеного пункту без увімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів.

ОСОБА_1 посилається на невірну кваліфікацію своїх дій інспектором поліції, оскільки вважає, що його дії слід кваліфікувати за ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати стягненню у вигляді попередження.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

У розділі 9 Правил дорожнього руху визначені правила саме щодо попереджувальних сигналів та користування зовнішніми освітлювальними приладами для позначення транспортного засобу.

Проаналізувавши наведені норми, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 інспектором сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 у постанові серії БР № 636913 про накладення адміністративного стягнення від 23 лютого 2018 року кваліфіковані вірно.

Частиною 3 статті 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином суд приходить до висновку, що законні підстави для визнання дій інспектора сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 18, 71, 286, 241-245, 246, 250, 251, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2) до інспектора сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 (місце знаходження: м. Ізяслав Хмельницької області, вул. Грушевського, 24) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 636913 від 23 лютого 2018 року залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 квітня 2018 року.

Суддя: О. С. Янішевська