Справа № 481/655/18
Суддя: Уманська О. В.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/655/18
Провадж.№ 2-а/481/18/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі :

головуючої - судді Уманської О.В.,

секретаря судового засідання Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, залі суду м. Новий Буг, Миколаївської області справу № 481/655/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції сектору реагування патрульної поліції Юзвишина Ігора Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до старшого сержанта поліції сектору реагування патрульної поліції Юзвишина Ігора Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 11.05.2018 року (серія НК № 086147), посилаючись на те, даною постановою на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 121 КУпАП в розмірі 340 грн. Відповідно до вищевказаної постанови, він керував транспортним засобом, а саме «HYUNDAI H100», н.з НОМЕР_1 на автодорозі Стрий-Знам'янка, на 320 км , який не пройшов обов'язків технічний контроль.

Вказану постанову позивач вважає необґрунтованою та незаконною, оскільки його автомобіль марки «HYUNDAI H100», н.з НОМЕР_1, повною масою 2860 кг, не повинен проходити обов'язковий технічний контроль, так як згідно законодавства відноситься до категорії легкових автомобілів, а тому обов'язковому технічному контролю не підлягає. Тому просить дану постанову скасувати.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, відповідно до якої заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у адміністративному позові, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи щоразу повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявні поштові повідомлення, однак причини своєї неявки до суду не повідомив, відзив на адміністративний позов не надавав.

Оскільки відповідач є суб'єктом владних повноважень, повідомлений про дату час і місце розгляду справи, суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 5 ст.205 КАС України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до постанови серії НК № 086147 від 11.05.2018 року, яка винесена старшим сержантом поліції сектору реагування патрульної поліції Юзвишиним І. А., ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки «HYUNDAI H100», н.з НОМЕР_1 на автодорозі Стрий-Знам'янка,320 км., який не пройшов обов'язків технічний контроль.

Цією ж постановою позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 340 гривень (а.с. 4).

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 31.3 б Правил дорожнього руху затвердженого постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів що підлягають такому контролю).

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ передбачено, що обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137 «Про затвердження Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» та ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачена періодичність проходження обов'язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що транспортний засіб марки «HYUNDAI H100», н.з НОМЕР_1, 1998 року випуску, тип даного транспортного засобу - фургон малотоннажний - В, повна маса 2860 кг., кількість сидячих місць, з місцем водія - 2 (а.с.5).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев'ять з місцем водія включно.

Згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, до автомобілів категорії «В» відносяться автомобілі дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.

Судом встановлено, що під час реєстрації автомобіля, яким керував позивач, автомобіль прирівняний до категорії «В» - до легкових автомобілів, оскільки автомобіль за свою конструкцією та максимально дозволеною масою відповідає нормам легкових автомобілів, а тому вищезазначений транспортний засіб не відноситься до транспортних засобів, що підлягають обовязковому технічному контролю.

Наведене свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 293 КпАП України передбачено , що орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд рахує, що постанова про накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення прийнята необґрунтовано, є неправомірною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції сектору реагування патрульної поліції Юзвишина Ігора Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії НК № 086147 від 11 травня 2018 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.121 КпАП України.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний термін з дня складення повного судового рішення.

Суддя