Справа № 826/5254/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2018 року № 826/5254/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І. розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
доУправління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації
провизнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації в якому просив:

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації з'явитися 16.05.2017р. на 11:00 год. в Апеляційний суд м. Києва за 0708 на розгляд апеляційної скарги від 08.12.2016 ОСОБА_3 в якості слухача в межах справи № 22-ц/796/2706/2017;

- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо необ'єктивної, не всебічної перевірки заяви ОСОБА_1 від 27.03.2017р.;

- зобов'язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.03.2017р. та надати відповідь у відповідності до вимог чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем розгялнуто його заяву від 27.03.2017р. не об'єктивно і не всебічно, чим порушено вимоги ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.04.2017р. відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Печерської районної у м. Києві державної адміністрації з'явитися 16.05.2017 на 11:00 год. в Апеляційний суд м. Києва за 0708 на розгляд апеляційної скарги від 08.12.2016 ОСОБА_3 в якості слухача в межах справи № 22-ц/796/2706/2017.

Відповідачем подано заперечення на адміністративний позов в якому зазначає, що на заяву позивача від 27.03.2017р. було надано повну та вичерпну відповідь, з огляду на що просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд вирішив продовжити розгляд справи без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, зазначає таке.

27.03.2017р. позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою (повідомленням) про подання гр. ОСОБА_3 свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих та фактично проживаючих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання доходу, подання фальшивих документів, яка зареєстрована відповідачем за № 105/74/Ф-37. В заяві позивач з посиланням на ст.18, 19 Закону України «Про звернення громадян» просив звернутися до районного суду із заявою про забезпечення доказів та витребувати з поліції, яка прибула на автомобілі д. н. 1204, відеозапис за 21.03.2017р. час: 21.50 - 22.10 (ст. 57 ЦПК), а також подати до суду клопотання про допит його як свідка, у разі якщо ОСОБА_3 було задекларовано неповну та недостовірну інформацію, яка призвела і надмірно нарахованої житлової субсидії. Запросити його на засідання Вашого органу для особистих пояснень (з урахуванням особливостей розгляду заяви). Не надавати пільги з оплати житлово-комунальних послуг членам сім'ї, що мешкають разом з ОСОБА_3 про яких вона зазначає у своєму документі від 08 грудня 211 року, а також чоловіку-квартиранту, який мешкав по 22 березня 2017 року (як мінімум). Про прийняте законне рішення повідомити письмово (а.с. 6)

Листом Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 06.04.2017р. №105/74/Ф-375/30-4109 позивача повідомлено про те, що оскільки на даний час в управління відсутнє документальне підтвердження щодо фактів, які впливають на призначення субсидії, зазначених п.20 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, підстави щодо припинення управлінням субсидії гр. ОСОБА_3, відсутні. Одночасно зазначено, що у разі встановлення (надходження) таких фактів, управлінням будуть вжиті заходи щодо повернення надміру виплачених сум субсидій згідно чинного законодавства. (а.с. 9)

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України закріплено. що кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96, регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно ч. 1 ст. 1 до Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про звернення громадян», встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що надана відповідачем відповідь на звернення позивача є повною та обґрунтованою, відповідно до вимог ст. 15, 19 Закону України «Про звернення громадян», а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 242, 243, 251, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська