Справа № 803/1482/15
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

07 серпня 2018 року

справа №803/1482/15

адміністративне провадження №К/9901/27703/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової А.І., Олендера І. Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2015 року у складі судді Ксензюка А. Я. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року у складі колегії суддів Ніколіна В. В., Гінди О. М., Качмара В. Я. у справі № 803/1482/15 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Екватор» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотий Екватор» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 березня 2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 689 884 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції 844 942 грн., з мотивів безпідставності його прийняття.

31 липня 2015 року постановою Волинського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року, позов задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з протиправності спірного податкового повідомлення-рішення, внаслідок доведення реальності господарських операцій платника податків з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бінер» та презумпції правомірності дій платника податків.

26 вересня 2016 року відповідач подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України. У касаційній скарзі податковий орган, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме пункту 44.1 статті 44, пунктів 135.1, 135.3 статті 135, пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV, статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, доводить неповне з'ясування обставин справи, помилковість висновків судів попередніх інстанцій щодо реальності господарських операцій, просить скасувати судові рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

27 вересня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу відповідача залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків до 14 жовтня 2016 року (суддя Цвіркун Ю. І.).

11 жовтня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за наслідками усунення відповідачем недоліків касаційної скарги в установлений судом строк та витребувано з Волинського окружного адміністративного суду справу № 803/1482/15.

17 січня 2017 року справа № 803/1482/15 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

22 лютого 2018 року справу № 803/1482/15 передано до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у лютому 2015 року податковим органом проведено позапланову виїзну документальну перевірку платника податків з питань фінансово-господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бінер» за період з 01 січня 2013 року по 26 січня 2015 року, за результатами якої складено акт від 25 лютого 2013 року № 612/22-01/37425075 (далі - акт перевірки).

Висновками акта перевірки встановлено, серед іншого, порушення пунктів 135.1, 135.5 статті 135, пунктів 137.1, 137.10 статті 137, пунктів 138.1, 138.2, 138.6, 138.10 статті 138, статті 153 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1 689 884 грн. за 2013 рік.

17 березня 2015 року на підставі акта перевірки та згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України податковим органом винесено спірне податкове повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням № за порушення пунктів 135.1, 135.5 статті 135, пунктів 137.1, 137.10 статті 137, пунктів 138.1, 138.2, 138.6, 138.10 статті 138, статті 153 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1 689 884 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції 844 942 грн. на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Податкове правопорушення, передбачене пунктами 135.1, 135.5 статті 135, пунктів 137.1, 137.10 статті 137, пунктів 138.1, 138.2, 138.6, 138.10 статті 138, статті 153 Податкового кодексу України полягає у помилковому визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств, виходячи із розміру доходу та витрат платника податків.

Склад податкового правопорушення доводиться податковим органом виключно на підставі твердження про здійснення позивачем нереальних господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бінер».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач здійснює реалізацію паливно-мастильних матеріалів через мережу АЗС у Дніпропетровській області (мережа «WOG»).

У 2013 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Бінер» придбав за готівкові кошти паливно-мастильні матеріали за мережі заправочних станцій. На кожне придбання паливно-мастильних матеріалів покупцю видавався касовий чек та виписувалися податкові накладні, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Нереальність господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бінер» обґрунтовується податковим органом з посиланням на кримінальну справу щодо посадових осіб контрагента та наявністю акта від 29 січня 2014 року № 307/06/04-03-22-01/33247348 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Бінер».

Підставами проведення перевірки визначено підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, а саме постанову слідчого Слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта міліції Куян М. Я. від 04 листопада 2014 року, відповідно до якої посадові особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Бінер», зловживаючи службовими повноваженнями, діючи в супереч інтересам юридичної особи приватного права з метою отримання неправомірної вигоди протягом 2013 року, використовуючи підроблені документи, завдавали істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

Касаційна скарга податкового органу підлягає перегляду в межах доводів та вимог відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою повно та всебічно судами попередніх інстанцій, що є поза межами предмета касаційного перегляду. Податковим органом наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться в акті перевірки, і були предметом розгляду судами попередніх інстанцій та спростовані ними.

Реальність здійснених господарських операцій щодо реалізації паливно-мастильних матеріалів позивачем досліджена та встановлена судами першої та апеляційної інстанцій.

Наявність кримінальної справи щодо контрагента платника податків, в якій не винесено обвинувального вироку або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, в силу приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом касаційної інстанції) не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.

Посилання податкового органу на акт від 29 січня 2014 року № 307/06/04-03-22-01/33247348 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Бінер» є безпідставним, оскільки податкове повідомлення-рішення не може прийматися податковим органом виключно на підставі податкової інформації.

Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2016 року у справі № 803/1482/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер