Справа № 761/15069/18
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 06 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до поліцейського р5б4п1 (з ОПБ) Управління патрульної поліції у м.Києві Педашевського А.Ю. про визнання дій неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання дій неправомірними щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 294867 від 11.04.2018, скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 06 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувані дії та постанова є протиправними.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 11.04.2018 відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв`язку із тим, що позивач 11.04.2018 о 15 год. 40 хв. керуючи транспортним засобом Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_1, поблизу буд. 20 по вул. Пушкінська у м. Києві здійснив рух по тротуару, чим порушив п.11.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Не погодившись з таким рішенням, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що позивач дійсно керуючи транспортним засобом здійснив рух по тротуару, після чого припаркував свій транспортний засіб, чим порушив п.11.13 ПДР.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: <…> правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, <…> частини перша, друга і третя статті 122 <…>.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною четвертою статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право без складення відповідного протоколу виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Як зазначалося, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, яка встановлює відповідальність за порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Так, на переконання відповідача, позивач здійснив рух по тротуару, чим порушив п.11.13 ПДР.

Так згідно пункту 11.13 ПДР забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається виключно на те, що відповідачем в оскаржуваній постанові вказана невірна адреса вчинення правопорушення - Пушкінська, 20, хоч протокол складався за адресою Пушкінська, 15-17. Також позивач посилається на те, що відповідачем не було вказано час, у який позивачем було здійснено рух по тротуару та напрямок руху транспортного засобу. При цьому, власне обставини руху по тротуару позивачем не спростовуються.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З огляду на те, що скаржник не спростовує власне обставину здійснення ним руху по тротуару та паркування транспортного засобу за адресою вул. Пушкінська 15-17 у м. Києві, то на переконання колегії суддів відомості щодо точної адреси будинку, поблизу якого було вчинено порушення, та щодо точного часу його вчинення, напрямку руху транспортного засобу, не зазначені чи помилково зазначені у відповідній постанові, у будь-якому випадку не можуть свідчити про те, що порушення пункту 11.13 ПДР позивачем не вчинялося, а рух по тротуару ним не здійснювався.

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції підтримує висновок суду першої інстанції про те, що позивач 11.04.2018 близько 15 год. 40 хв. керуючи транспортним засобом Peugeot 301, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Пушкінській поблизу будинків № 20-А, 15-17 в місті Києві, здійснив рух по тротуару, після чого припаркував свій транспортний засіб, чим порушив пункт 11.13 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з частини першої статті 122 КУпАП.

Згідно частини першої статті 122 КУпАП порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, відповідач правомірно виніс оскаржувану постанову, наклавши на позивача адміністративне стягнення у розмірі 255 грн.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 06 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 09.08.2018.