Справа № 808/8972/15(СН/808/64/16)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2018 рокусправа № 808/8972/15(СН/808/64/16)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_3 та державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Мєркулова Владислава Олександровича на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2016 р. (суддя Дуляницька С.М.) в справі № 808/8972/15 за позовом ОСОБА_6 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Мєркулова Владислава Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_8, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням уточнень, до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Мєркулова Владислава Олександровича про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора від 12 березня 2014 року № 11560310 про державну реєстрацію припинення обтяження на квартиру АДРЕСА_1; зобов'язання Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради поновити запис про обтяження 2059905 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 9 серпня 2013 року № 4867279, вид обтяження: арешт нерухомого майна - квартири квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_8 В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення прийнято без дотримання вимог статей 15, 24 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1952-IV), оскільки державний реєстратор протиправно залишив поза увагою те, що заява про реєстрацію припинення обтяження щодо згаданої квартири подана неналежною особою та на підставі неіснуючого судового рішення.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2016 р. до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_9.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 5 жовтня 2016 року позов задоволено, визнано протиправним та скасоване рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Мєркулова В.О. від 12.03.2014 № 11560310; зобов'язано Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради поновити запис про обтяження 2059905 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 4867279 від 09.08.2013, вид обтяження: арешт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 р. скасована постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2016 р., закрите провадження у справі відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України в редакції, що діяла до 15.12.2017 р.

Постановою Великої Палати Верховного уду від 10.04.2018 р. скасована ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2016 р., справа направлена до цього ж суду для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_3 просить скасувати судове рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не враховано ненадання позивачем доказів порушення його права спірним рішенням держреєстратора. Також судом не дотримано приписів ч. 1 ст. 72 КАС України в редакції, що діяла до 15.12.2017 р., та не враховано обставин, встановлених рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2015 р. в справі № 331/1534/15-ц, предметом позову в якій був договір купівлі-продажу квартири та яким встановлена дійсність договору купівлі-продажу.

В апеляційній скарзі відповідач державний реєстратор Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Мєркулов В.О. просить скасувати судове рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт вказує про неврахування судом першої інстанції, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України в редакції до 15.12.2017 р., оскільки саме позивачем надавались до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя як докази в цивільній справі листи про відсутність відомостей про скасування ухвали про забезпечення позову від 06.03.2014 р., тому апелянт вважає, що станом на 13.10.2014 р. позивачу було відомо про прийняття Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвали від 06.03.2014 р. та про прийняття відповідачем рішення № 11560310 від 12.03.2014 р. про виключення з Реєстру відомостей про обтяження у вигляді арешту квартири, накладеного ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.09.2013 р. Зазначені обставини, на думку апелянта, свідчать, що звернення позивача до суду з цим позовом з порушенням строку, встановленого ст. 99 КАС України, що є підставою для залишення позову без розгляду, проте судом першої інстанції безпідставно це не взято до уваги та не застосовано наслідки пропуску такого строку, встановлені ст. 100 КАС України.

Крім того, апелянт зазначає, що оскаржуване рішення прийняте на підставі відповідної ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2014 р., оригінал якої міститься в матеріалах реєстрації справи. Ухвала містила підпис судді та секретаря, відбиток печатки суду, тому вважає, що ним не порушувались вимоги законодавства при прийнятті рішення про виключення з реєстру відомостей про обтяження.

Вказує на неврахування судом першої інстанції, що усі обставини, на які посилається позивач як на підстави позову, спростовані в ході розгляду цивільної справи № 331/1534/15-ц, відповідно, суд першої інстанції повинен був застосувати приписи ст. 72 КАС України.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач державний реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Мєркулов В.О. до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності апелянта.

Представник позивача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Представник відповідача Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради та третя особа ОСОБА_8 до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явились до судового засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 6 серпня 2013 року в справі № 317/2783/13-ц вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення боргу в сумі 48 862,74 грн. у спосіб накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_8

На підставі цієї ухвали державним реєстратором Реєстраційної служби ОСОБА_11 9 серпня 2013 року внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на зазначену квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_8

12 березня 2014 року до Реєстраційної служби подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права) з відбитком печатки Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя та копією ухвали цього суду від 6 березня 2014 року в справі № 335/2280/14-ц про скасування заходів забезпечення позову, а саме скасування арешту на квартиру.

Згідно з карткою прийому заяви № 11560248 вказані документи прийняті Державним реєстратором, який 12 березня 2014 року ухвалив оскаржуване рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, де зазначено про подання відповідної заяви Запорізьким районним судом Запорізької області.

У зв'язку з ухваленням такого рішення відповідачем внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження на згадану вище квартиру, яка належить ОСОБА_8 При цьому підставою припинення обтяження вказано ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 6 березня 2014 року в справі № 335/2280/14-ц.

За результатами запиту до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя суд першої інстанції встановив, що питання про скасування заходів забезпечення позову в рамках розгляду справи № 335/2280/14-ц не розглядалося, ухвала суду від 6 березня 2014 року про скасування заходів забезпечення позову судом не приймалася.

Наведені обставини щодо відсутності ухвали про зняття арешту із квартири встановлені також у ході розгляду Жовтневим районним судом міста Запоріжжя справи № 331/1534/15-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, відповідної державної реєстрації права та поновлення державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_8

Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 5 серпня 2015 року в справі № 331/1534/15-ц в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено у зв'язку з недоведенням порушення прав позивача внаслідок укладення оспорюваного ним договору купівлі-продажу квартири. У зазначеному рішенні суд також указав на відсутність передбачених статтями 203, 215 Цивільного кодексу України підстав для визнання договору недійсним, оскільки попри відсутність ухвали про зняття з квартири арешту, за якою 12 березня 2014 року було здійснено реєстрацію припинення обтяження, на час укладення спірного договору (13 березня 2014 року) зняття заборони на відчуження квартири було чинним, тому й передумов для нереєстрації за ОСОБА_3 права власності на квартиру не було.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача підстав для прийняття рішення від 12 березня 2014 року № 11560310, а отже, і про його протиправність.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.08.2013 р. в справі № 317/2783/13-ц вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення боргу в сумі 48862,74 грн. у спосіб накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_8

На підставі цієї ухвали державним реєстратором Реєстраційної служби ОСОБА_11 09.08.2013 р. внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження на квартиру АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_8

12.03.2014 р. до Реєстраційної служби подано заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо обтяження речового права) з відбитком печатки Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя та копією ухвали цього суду від 06.03.2014 р. в справі № 335/2280/14-ц про скасування заходів забезпечення позову, а саме скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з карткою прийому заяви № 11560248 вказані документи прийняті державним реєстратором. 12.03.2014 р. державним реєстратором Мєркуловим В.О. прийнято рішення № 11560310 щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, де зазначено про подання відповідної заяви Запорізьким районним судом Запорізької області.

У зв'язку з ухваленням такого рішення відповідачем державним реєстратором Мєркуловим В.О. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення обтяження на згадану вище квартиру, яка належить ОСОБА_8 При цьому підставою припинення обтяження вказано ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 06.03.2014 р. в справі № 335/2280/14-ц.

За відомостями, наданими Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, питання про скасування заходів забезпечення позову в рамках розгляду справи № 335/2280/14-ц не розглядалося, ухвала суду від 06.03.2014 р. про скасування заходів забезпечення позову судом не приймалася.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжі від 05.08.2015 р. в справі № 331/1534/15-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.09.2015 р., відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, відповідної державної реєстрації права та поновлення державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_8, при цьому судом зазначено про відсутність передбачених статтями 203, 215 Цивільного кодексу України підстав для визнання договору недійсним, оскільки попри відсутність ухвали про зняття з квартири арешту, за якою 12.03.2014 р. здійснено реєстрацію припинення обтяження, на час укладення спірного договору (13.03.2014 р.) зняття заборони на відчуження квартири було чинним, тому й передумов для нереєстрації за ОСОБА_3 права власності на квартиру не було.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) (приводиться редакція Закону, чинна на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до ч. 1 ст. 2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина друга статті 3 Закону № 1952-IV).

Правовий статус і компетенція державного реєстратора прав та їх обтяжень визначені статтею 9 Закону № 1952-IV, за приписами пунктів 1, 2, 8 частини 2 якої державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-IV).

За приписами ч. 7 ст. 15 Закону № 1952-IV розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

Відповідно до ч. 13 ст. 15 Закону № 1952-IV порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону № 1952-IV документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 19 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного

виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Як встановлено ч. 3 ст. 23 Закону № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав зупиняється до скасування рішення суду, що було підставою для прийняття рішення про зупинення державної реєстрації прав. Загальний строк розгляду заявленого права продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 р. № 868, відповідно до пунктів 73-76, 78-80 якого в редакції, що діяла на час прийняття спірного рішення (березень 2014 р.), під час проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є особа, якою встановлено обтяження, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач).

У разі проведення державної реєстрації припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є також особа, якою припинено обтяження, а також особа, в інтересах якої припинено обтяження.

Для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є:

1) рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили;

2) рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно;

3) визначений законодавством документ, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;

4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

5) договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат;

6) закон, яким встановлено заборону на користування та/або розпорядження нерухомим майном;

7) інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, подає копію документа, що посвідчує його особу (крім документа, що посвідчує посадову особу органу державної влади або органу місцевого самоврядування).

У разі подання заяви особисто заінтересованою особою, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подається копія реєстраційного номера облікової картки платника податку, крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідним органам державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України.

У разі подання заяви уповноваженою особою, яка діє від імені фізичної особи, крім документа, що зазначений в абзаці першому цього пункту, подається копія документа, що посвідчує заінтересовану особу, та копія реєстраційного номера облікової картки платника податку такої особи, крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідним органам державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України.

Державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

У разі проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно не за місцем його розташування орган державної реєстрації прав, нотаріус, який проводив таку реєстрацію, у строк, що не перевищує п'яти робочих днів, передає заяву, копії поданих заявником для проведення державної реєстрації прав документів, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, документ про сплату державного мита, а також інші документи, видані, оформлені або отримані ним під час проведення державної реєстрації прав, органові державної реєстрації прав за місцем розташування такого нерухомого майна у порядку, встановленому Мін'юстом, для формування реєстраційної справи відповідно до законодавства.

У разі проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно примірники витягу з Державного реєстру прав надаються відповідно до вимог цього Порядку заявникові, власникові та іншому правонабувачеві нерухомого майна, речові права якого обтяжено (боржникові).

Згідно з п. 94 Порядку під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння державного мита та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор у разі відсутності відомостей у Державному реєстрі прав та Реєстрі прав власності на нерухоме майно використовує реєстраційні дані, які містяться на паперовому носії інформації (реєстрові книги та реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), - у разі їх наявності в органі державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 95 вказаного Порядку державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про:

державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі прав;

обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно або іпотеки у Державному реєстрі прав;

обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

обтяження податковою заставою речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, порядок доступу до якого встановлює Мін'юст, - під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

За змістом п. п. 97, 98 Порядку під час проведення державної реєстрації зміни, переходу чи припинення інших речових прав та їх обтяжень на об'єкт нерухомого майна державний реєстратор за відсутності державної реєстрації права власності на такий об'єкт у Державному реєстрі прав переносить відомості про таке речове право, обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та/або Державного реєстру обтяжень рухомого майна до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав вносить до Державного реєстру прав відповідний запис.

Під час проведення державної реєстрації зміни умов обтяження нерухомого майна іпотекою, анулювання та видачі нової заставної, відступлення прав за іпотечним договором або передачі заставної, видачі дубліката заставної, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою за відсутності державної реєстрації права власності на таке майно в Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить відомості про таку іпотеку з Державного реєстру іпотек до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав вносить до Державного реєстру прав відповідний запис про зміну, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою.

Послідовний аналіз приведених вище приписів Закону № 1952-IV та Порядку дає підстави для висновку, що підставою для внесення прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію припинення обтяження є відповідна заява та документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, зокрема, рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили (в цьому випадку - рішення суду про скасування заходів забезпечення позову, а саме скасування арешту на квартиру).

Як зазначено вище, державному реєстратору задля реєстрації припинення обтяження заявником подано, зокрема, ухвала суду з оригінальним підписом судді та відбитком печатки суду.

При цьому ані Законом № 1952-IV, ані Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень на час вчинення спірної реєстрації дії не було встановлено обов'язку державного реєстратора здійснювати перевірку наявності такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також запитувати суд, який ухвалив відповідне рішення, про підтвердження наявності такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особо зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що державний реєстратор, приймаючи рішення про державну реєстрацію припинення обтяження на квартиру АДРЕСА_1 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом № 1952-IV та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно, відсутні правові підстави для визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора від 12 березня 2014 року № 11560310 про державну реєстрацію припинення обтяження на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язання Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради поновити запис про обтяження 2059905 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 9 серпня 2013 року № 4867279, вид обтяження: арешт нерухомого майна - квартири квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_8

Також суд вважає за необхідне зауважити, що судовими рішеннями, що набрали законної сили, у справі № 331/1534/15-ц встановлена чинність зняття заборони на час вчинення нотаріальної дії - укладання договору купівлі-продажу квартири.

Окремо суд вказує на наступне.

Відповідно до приписів Кодексу адміністративного судочинства України захисту підлягають саме порушені права.

Так, ч. 1 ст. 6 КАС України в редакції, чинній на час звернення позивача до суду, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Аналогічні приписи містяться в Кодексі адміністративного судочинства України в редакції, що діє з 15.12.2017 р., відповідно до частини 1 статті 5 якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Вище зазначалось, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжі від 05.08.2015 р. в справі № 331/1534/15-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.09.2015 р., відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, відповідної державної реєстрації права та поновлення державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_8

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2015 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 331/1534/15-ц.

Відтак, з урахуванням того, що є такі, що набрали законної сили, судові рішення, якими встановлено відсутність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, державна реєстрація припинення обтяження на яку є спірною в цій справі, відсутні підстави вважати, що оскаржуваним рішенням державного реєстратора порушені права позивача.

Висновок суду першої інстанції про протиправність рішення державного реєстратора про державну реєстрацію припинення обтяження ґрунтується виключно на відсутності ухвали про зняття арешту із квартири.

Разом з тим, судом першої інстанції не враховано дотримання державним реєстратором законодавства при прийнятті такого рішення та не зазначено, в чому саме полягає протиправність оскаржуваного рішення.

У зв'язку з встановленням дотримання державним реєстратором вимог законодавства при вчиненні оспорюваної реєстраційної дії суд не вбачає підстав для задоволення позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Мєркулова Владислава Олександровича на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2016 р. в справі № 808/8972/15 задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 05.10.2016 р. в справі № 808/8972/15 за позовом ОСОБА_6 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Мєркулова Владислава Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_8, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії скасувати.

Ухвалити в справі № 808/8972/15 нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Мєркулова Владислава Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_8, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 06.08.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.08.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко