Справа № 331/1823/18
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/1823/18
Провадження № 2-а/331/40/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Мироненко О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району (місце знаходження: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26) про встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району про встановлення статусу члена сім`ї загиблого ветерана війни в якому просить визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району у встановленні статусу та видачі посвідчення «Члена сім`ї Загиблого».

В позовній заяві позивачка посилається на те, що 31 січня 2017 року рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 331/5834/16-ц, яке набрало законної сили 21 лютого 2017 року, встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка і жінки без шлюбу в період з 17 липня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті ОСОБА_2 .

30 січня 2015 року ОСОБА_2 був мобілізований до лав збройних сил України та згодом у складі військової частини польова пошта НОМЕР_1 був направлений для несення служби до зони проведення антитерористичної операції.

18 листопада 2015 року ОСОБА_2 , під час виконання бойового завдання в зоні АТО, отримав вогнепальне відкрите скрізне проникаюче черепно-мозкове поранення, з яким його було госпіталізовано до КУ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечникова».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер у лікарні внаслідок вищевказаного важкого поранення. Згідно з протоколом засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №1564 від 05 квітня 2016 року, «поранення рядового ОСОБА_2 ... так, пов 'язані з виконанням обов 'язків військової служби».

З боку позивачки надавалась вся можлива допомога і опіка, пов`язані із лікуванням ОСОБА_2 в медичному закладі, та в подальшому нею за власний кошт був організований похорон свого цивільного чоловіка і встановлено гранітний пам`ятник на місці його поховання.

Більше позивачка не одружувалася і вважає себе вдовою загиблого ветерана війни ОСОБА_2

12 грудня 2017 року Центральним РВК м. Запоріжжя позивачці видано посвідчення члена сім`ї (дружини) військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби.

18 грудня 2017 року позивачка звернулась із письмовою заявою до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою про видачу їй посвідчення члена сім`ї загиблого в зоні проведення антитерористичної операції військовослужбовця, згідно зі ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та додала до цієї заяви необхідний перелік документів.

28 грудня 2017 року позивачкою отримано письмовий лист відповідача № 01-09/П-696 від 27.12.2017 року у якому мені повідомляється, що відповідач не має законних підстав для видачі посвідчення члена сім`ї загиблого відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Просить визнати протиправною відмову відповідача у встановлені позивачці статусу та видачі посвідчення «Члена сім`ї загиблого», зобов`язати відповідача встановити статус «Члена сім`ї загиблого» та видати посвідчення «Члена сім`ї загиблого».

До судового засідання позивачка подала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги прохає задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Подав до письмовий відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. У запереченнях посилався на те, що відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до членів сімей загиблих (тих, які пропала безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать зокрема один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні. Згідно Сімейного Кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, тобто союзу жінки та чоловік, зареєстрованого у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Просив у задоволенні позову відмовити.

До судового засідання представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебування у відпустці.

Суд, вивчивши подані заяви і клопотання, вирішив розглянути справу по суті без участі сторін, в порядку письмового провадження, на підставі наявних у суду матеріалів, оскільки позивач прохає розглянути справу у її відсутність, а неявка представника відповідача не може бути визнана поважною, оскільки відповідач є колегіальним органом і мав направити до суду іншого представника, надавши йому відповідні повноваження.

Фіксування судового процесу технічними засобами згідно з п.4 статті 229 КАС України не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу по мобілізації з 30 січня 2015 року по 8 грудня 2015 року у військовій частині НОМЕР_1 .

18 листопада 2015 року ОСОБА_2 , під час виконання бойового завдання в зоні проведення антитерористичної операції отримав вогнепальне відкрите скрізне проникаюче черепно-мозкове поранення, з яким його було госпіталізовано до КУ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечникова».

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер у лікарні внаслідок отриманого при виконанні бойового завдання в зоні проведення антитерористичної операції вогнепального поранення голови.

Від спільного проживання позивачки і ОСОБА_2 є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого зареєстрований ОСОБА_2 .

18 грудня 2017 року позивачка звернулась із письмовою заявою до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою про видачу їй посвідчення члена сім`ї загиблого в зоні проведення антитерористичної операції військовослужбовця.

27 грудня 2017 року листом відповідача № 01-09/П-696 позивачці відмовлено у надані такого посвідчення, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 , який мав статус учасника бойових дій, він та позивачка не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Правовий статус ветеранів війни визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. №3551-XII (далі - Закон №3551), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дія цього закону розповсюджується на: сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів; сім`ї військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу, які призивалися на збори військовозобов`язаних Міністерства оборони, органів внутрішніх справ і державної безпеки колишнього Союзу РСР і загинули (померли) під час виконання завдань по охороні громадського порядку при надзвичайних ситуаціях, пов`язаних з антигромадськими проявами; сім`ї загиблих під час Великої Вітчизняної війни осіб із числа особового складу груп самозахисту об`єктових та аварійних команд місцевої протиповітряної оборони, а також сім`ї загиблих внаслідок бойових дій працівників госпіталів, лікарень та інших медичних закладів.

До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать: утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія; батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали інвалідами до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

Відповідно до ч. 2 та ч.4 ст. З Сімейного кодексу України від 10.01.2002р. №2947-III, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року по цивільній справі №331/5834/16-ц за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю, яке набрало законної сили 21 лютого 2017 року, заяву позивачки задовлено, встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка і жінки без шлюбу в період з 17 липня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , до дня смерті ОСОБА_2 .

Даним рішенням суду встановлено, що позивачка і ОСОБА_2 проживали разом, мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вели спільне господарство, вели спільний побут, отже, набули певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї.

Надаючи відповідь на звернення позивачки з питання отримання посвідчення відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального

захисту» відповідачем не взято до уваги та не надано належної оцінки обставинам, які встановлено вищезазначеним рішеннямЖовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2017 року по цивільній справі №331/5834/16-ц.

Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення відмовлено позивачу у видачі посвідчення «Члена сім`ї загиблого» без надання правової оцінки наявному рішенню суду, яке встановлює певні обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведені фактичні обставини, суд вважає такі дії Управління праці та соціального захисту населення протиправними, а позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. З, 21 СК України, ст. ст. 6, 7, 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. ст. 5, 6, 9,12, 77, 78, 71_, 139, 241-246, 250, 292, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району у встановленні статусу та видачі посвідчення «Члена сім`ї загиблого» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району розглянути заяву ОСОБА_1 щодо встановлення статусу «Члена сім`ї загиблого» та видати посвідчення «Члена сім`ї загиблого».

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги, в 30-ти денний строк з дня проголошення постанови

Суддя М.В.Антоненко