Справа № 2040/5964/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 серпня 2018 р. № 2040/5964/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представник відповідача - не прибув

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "МЕГАБАНК" (вул. Алчевських, буд. 30, м. Харків,61002, код 09804119) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов. ,м. Харків,61001, код 41430683), за участі третіх осіб ТОВ "Автоарт ЛТД" (61058, м.Харків, вул.Клочківська, 192а, оф.110) та ТОВ "Автоарт" (61072, м.Харків, пр.науки,54, к.54) про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:

- Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №56786428 від 16.07.2018 року.

- Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 та скасувати Постанову про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 16.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56786428, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943913 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ «АВТОАРТ ЛТД» (код 41030843).

- Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_5 та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №56776948 від 13.07.2018 року.

- Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_5 та скасувати Постанову про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 13.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56776948, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943282 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ «АВТОАРТ» (код 33410369) та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №26700382 від 19.06.2018 року про арешт нерухомого майна ТОВ «АВТОАРТ» (код 33410369).

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що підставами звернення до суду є протиправні дії державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в супереч чинному законодавству відкрили виконавче провадження з примусового виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. по справі № 922/1605/18, припинили та вилучили обтяження у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, й неправомірно зняли арешти з майна (коштів) ТОВ «Автоарт ЛТД» та ТОВ «Автоарт». Зазначені дії державних виконавців призвели до порушення прав позивача як стягувача у виконавчих провадженнях № 56636660 та № 56638493, відкритих приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6

Представники позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначив, що на його думку суд розглядає справу з порушенням правил підсудності.

Суд, вивчивши доводи позову, заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом в процесі розгляду справи встановлено наступне.

19.06.2018 року постановами приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6 відкриті виконавчі провадження № 56638493 по примусовому виконання Ухвали господарського суду Харківської області від 18.06.2018 року по справі № 922/1605/18, стягувачем за даним виконавчим документом є ПАТ «МЕГАБАНК», боржником - ТОВ «Автоарт ЛТД» () та № 56636660 по примусовому виконання Ухвали господарського суду Харківської області від 18.06.2018 року по справі № 922/1605/18, стягувачем за даним виконавчим документом є ПАТ «МЕГАБАНК», боржником - ТОВ «Автоарт» ().

Також 19.06.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6 винесено постанови про арешт рухомого та нерухомого майна боржника ТОВ «Автоарт ЛТД» та ТОВ «Автоарт», та внесено записи до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (зареєстровано 19.06.2018 року за №16943913 арешт рухомого майна) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису 26700471 від 19.06.2018 року арешт нерухомого майна) у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» та у відношенні ТОВ «Автоарт» до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (зареєстровано 19.06.2018 року за №16943282 арешт рухомого майна) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження 26700382 від 19.06.2018 року арешт нерухомого майна).

20.06.2018 року та 21.06.2018 року приватним виконавцем ОСОБА_6 складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ТОВ «АВТОАРТ», описане та арештоване майно рухоме та нерухоме майно боржника передано на відповідальне зберігання ТОВ «О-МЕГА».

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_5 від 13.07.2018 р. відкрито виконавче провадження № 56776948 з примусового виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. по справі № 922/1605/18, стягувачем є ТОВ «Автоарт» (), боржником є ТОВ «Автоарт» ().

Також, 13.07.2018 р. на підставі постанови державного виконавця Міжрайонного відділу ДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_5 про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 13.07.2018 р. (виконавче провадження № 56776948) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинено обтяження № 26700382 у відношенні ТОВ «Автоарт», зареєстроване 19.06.2018 р. в рамках виконавчого провадження № 56636660.

14.07.2018 року Міжрайонним відділом ДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області на підставі постанови про зняття арешту з майна від 13.07.2018 року (виконавче провадження 56776948) було вилучено обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна у відношенні ТОВ «Автоарт», зареєстроване 19.06.2018 року за №16943282 в рамках виконавчого провадження №56636660. Реєстратором, що проводив вилучення обтяження є державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5.

Крім того, 14.07.2018 року Міжрайонним відділом ДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області на підставі постанови про зняття арешту з майна (виконавче провадження № 56776948) від 13.07.2018 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна було вилучено обтяження, зареєстроване 19.06.2018 року за №16943913 в рамках виконавчого провадження № 566384493 (боржник ТОВ «Автоарт ЛТД»). Реєстратором, що проводив вилучення обтяження є державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4.

Як вбачається з матеріалів справи виконавче провадження у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» () з примусового виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. по справі № 922/1605/18, стягувачем є ТОВ «Автоарт ЛТД» (), боржником є ТОВ «Автоарт ЛТД» (), було відкрито 16.07.2018 р. за № 56786428. Постанова про зняття арешту з майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 56786428 у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» () була прийнята 16.07.2018 р., тобто після вилучення обтяження.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено у статті 1, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Підставою для початку проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення є відкриття виконавчого провадження, яке провадиться виключно на підставі виконавчого документа.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

З огляду на норми чинного законодавства України, суд відмічає, що вони не надають постановам судів апеляційної інстанції у господарських справах щодо скасування ухвал судів першої інстанції статусу та сили виконавчого документу.

Статтею 4 Закону «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документу, а саме у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Як вбачається з постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. по справі № 922/1605/18 вона не відповідає вимогам виконавчого документу, та не містить обовязкових даних для виконавчого документа, визначених ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. у справі № 922/1605/18 не є в розумінні норм чинного законодавства України виконавчим документом та не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження.

Крім того, як було встановлено в ході розгляду справи, спірні виконавчі провадження були відкриті державними виконавцями Міжрайонного відділу ДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області на підставі вступної та резолютивної частини постанови суду.

Частина 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» містить імперативний припис щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у встановлених законом випадках, а саме: виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; виконавчий документ предявлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів та не заперечується представниками сторін та третіх осіб, місцезнаходженням ТОВ «Автоарт ЛТД» є м. Харків, вул. Клочківська, 192 А, офіс 110,; місцезнаходженням ТОВ «Автоарт» є АДРЕСА_1, що відноситься до Шевченківського району м. Харкова. Також, як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у ТОВ «Автоарт» та ТОВ «Автоарт ЛТД» відсутнє майно в Основянському та Слобідському районах міста Харкова. А отже, зазначені обставини виключають можливість відкриття виконавчих проваджень Міжрайонним відділом ДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області.

Таким чином, суд зауважує, що відкриття виконавчих проваджень у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» та ТОВ «Автоарт» Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області є порушенням вимог територіальної підвідомчості, встановлених ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Отже, з приписів зазначеної норми вбачається, що боржником та стягувачем є виключно різні особи.

Натомість у виконавчому провадженні № 56786428 як боржником, так і стягувачем, визначено ТОВ «Автоарт ЛТД» (); у виконавчому провадженні № 56776948 як стягувачем, так і боржником, визначено ТОВ «Автоарт» (). Дана обставина свідчить про невідповідність спірних виконавчих проваджень приписам ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, наявними у справі документами підтверджено, що державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області було здійснено зняття арештів з майна боржника ТОВ «АВТОАРТ ЛТД» () на підставі постанови про зняття арешту з майна іншого боржника ТОВ «АВТОАРТ» (код ЄДПРОУ 33410369) (виконавче провадження № 56776948).

Згідно з ч. 6 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 15 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

У разі якщо завершене виконавче провадження знищено у звязку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Таким чином, аналізуючи норми Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд приходить до висновку, що зняття арешту з майна (коштів) боржника, накладеного на примусове виконання рішення суду про вжиття заходів забезпечення позову, при їх скасуванні, можливе лише в рамках виконавчого провадження, в якому відповідний арешт було накладено.

Судом встановлено, що державними виконавцями Міжрайонного відділу ДВС по Основянському та Слобідському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області в рамках виконавчих проваджень № 56776948 та № 56786428 на підставі постанов про зняття арешту з майна (коштів) боржника були вилучені та припинені обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які в свою чергу були внесені приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6, в рамках інших виконавчих проваджень № 56638493 та № 56636660, що не відповідає вимогам вищезазначених приписів.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Виконавчі дії в неробочі та святкові дні, встановлені законом, проводяться у час, передбачений частиною першою цієї статті, у разі якщо зволікання неможливе або якщо такі дії не можуть бути проведені в інші дні з вини боржника.

З загальнодоступної інформації, що розміщена на офіційному сайті «ОСОБА_1 відділів Державної виконавчої служби України», вбачається, наступний графік роботи відповідача: понеділок четвер з 09:00 годин до 18:00 годин, пятниця з 09:00 годин до 16:45 годин, обідня перерва з 13:00 годин до 13:45 годин . Вихідні дні субота та неділя

Наявними у справі документами (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, витяги з Державного реєстру обтяжень рухомого майна) підтверджено, що:

- виконавчі дії щодо припинення обтяження на підставі постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника, винесеної у виконавчому провадженні № 56776948, відносно ТОВ «Автоарт» були вчинені 13.07.2018 р. о 22:51:51 год.

- виконавчі дії щодо вилучення обтяження на підставі постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника, винесеної у виконавчому провадженні № 56776948, відносно ТОВ «Автоарт ЛТД» були вчинені 14.07.2018 р. (день тижня субота).

- виконавчі дії щодо вилучення обтяження на підставі постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника, винесеної у виконавчому провадженні № 56776948, відносно ТОВ «Автоарт» були вчинені 14.07.2018 р. (день тижня субота).

Доказів на підтвердження наявності підстав визначених ч. 2 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем не надано, правомірності проведення виконавчих дій в неробочий час та у вихідний день не доведено. У звязку з чим суд приходить до висновку про порушення відповідачем також вимог ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження» при проведенні виконавчих дій у виконавчих провадженнях № 56776948 та № 56786428.

Крім того, судом встановлено відсутність підстав для передачі виконавчих проваджень, відкритих приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6 у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» 56638493 та ТОВ «Автоарт» № 56636660, іншому приватному виконавцю або органу держаної служи, з огляду на наступне.

Частиною 5 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову.

Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 4 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень зареєстрованої, виконавче провадження, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця, за заявою стягувача передається іншому приватному виконавцю, який здійснює діяльність у виконавчому окрузі за місцем виконання рішення або до відповідного органі державної виконавчої служби у разі:

- припинення діяльності приватного виконавця;

- зупинення діяльності приватного виконавця на підставі пунктів 1-4 частини першої статті 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень судових органів»

- самовідводу приватного виконавця.

Згідно 1 статті 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень судових органів» діяльність приватного виконавця зупиняється у таких випадках:

1) за власним бажанням на підставі заяви приватного виконавця про зупинення діяльності;

2) у разі тимчасової відсутності приватного виконавця, що триває понад 10 календарних днів, - на строк такої тимчасової відсутності;

3) якщо приватний виконавець не уклав договору про страхування цивільно-правової відповідальності на належну страхову суму відповідно до вимог частин третьої та четвертої статті 24 цього Закону - на строк до укладення такого договору, але не більш як на один місяць з дня встановлення цих обставин;

4) у разі застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця - на строк, визначений у рішенні Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Суд відмічає, що відсутні докази на підтвердження наявності підстав, визначених законом, для можливої передачі виконавчих проваджень, відкритих приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області ОСОБА_6 у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» № 56638493 та ТОВ «Автоарт» № 56636660, іншому приватному виконавцю або органу держаної служи.

Відтак, з огляду на вищезазначене, встановлені судом обставини свідчать про порушення відповідачем порядку відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правова держава і громадянське суспільство повинні гарантувати особі максимальну свободу і вільний розвиток особистості. Досягнення цього потребує, щоб існуючий в державі і суспільстві правопорядок ґрунтувався на певних принципах, передбачених Конституцією і законами країни, зокрема на принципах демократизму, гуманізму, соціальної справедливості, конституційності, законності тощо.

Одним із пріоритетних має бути принцип, за яким ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Тобто держава мусить бути гарантом не лише належної реалізації передбачених Конституцією і законами прав і свобод людини і громадянина, а й неприпустимості не передбачених Конституцією і законами втручання в життя і діяльність особи та примусового впливу на неї, тобто гарантом від свавілля, беззаконня, самоуправства, зловживання та вольових рішень органів державної влади і місцевого самоврядування, їх посадових осіб.

Разом з тим органи державної влади і місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти виключно в межах, визначених відповідними видами правових норм.

Їхня діяльність має бути максимально повно і точно визначена, врегульована, регламентована з тим, щоб упередити можливість з будь-яких причин завдати шкоди особі, суспільству чи державі.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, як зазначається у цій статті, зобов'язані діяти тільки на підставі, в обсязі та у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, оскільки їх повноваження, функції, права і обов'язки підпорядковані, зрештою, служінню особі, суспільству і державі.

Згідно статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень судових органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень судових органів» діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та обєктивності; 5) обовязковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Суд наголошує, що виконавець зобовязаний, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження» (ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд вважає за необхідне зазначити, що надання судом оцінки обґрунтованості та мотивованості такого рішення не є втручанням у здійснення дискреційних повноважень відповідача, оскільки суд при цьому не підміняє орган, який вже прийняв рішення.

Так, як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету ОСОБА_7 Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Стосовно судового контролю за дискреційними повноваженнями Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об'єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі "Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки" (CASE OF DRUЋSTEVNН БLOЋNA PRIA AND OTHERS v. CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. . ); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі "Брайєн проти Об'єднаного Королівства" (CASE OF BRYAN v. UNITED KINGDOM); п. 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. .CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі "ISKCON та 8 інших проти Об'єднаного Королівства" (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі "Путтер проти Болгарії" (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

Тобто, рішення, прийняте в рамках дискреційних повноважень, але з порушенням принципів ефективного захисту прав громадян та справедливості, було визнано порушенням Конвенції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_8 проти України» адміністративний або парламентський орган може вважатися «судом» у матеріально-правовому значенні цього терміну. Справа заявника розглядалася ВРЮ, яка встановила всі питання факту та права після проведення засідання та оцінки доказів. Вирішуючи справу заявника та виносячи обов'язкове для виконання рішення, ВРЮ, парламентський комітет та пленарне засідання парламенту разом виконували функцію суду.

У рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» від 01.07.2003 року Суд вказує, що судовий орган повинен обґрунтовувати свої дії, вказуючи мотиви своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Тобто, з метою дотримання принципу верховенства права суб'єкти владних повноважень, у тому числі колегіальні, приймаючи рішення владно-управлінського характеру, мають належним чином його мотивувати. Мотивація прийняття рішення суб'єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій має оцінюватися судом при здійсненні контролю за виконанням судових рішень.

У відповідності до ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що відповідач - суб'єкт владних повноважень, жодним чином не обґрунтував та не довів належними та допустимими доказами правомірності відкриття виконавчих проваджень № 56786428 у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» та № 56776948 у відношенні ТОВ «Автоарт» з примусового виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 13.07.2018 р. у справі № 922/1605/18, правомірності прийняття постанов про зняття арешту з майна (коштів) боржника та припинення та вилучення на їх підставі обтяжень з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у відношенні зазначених боржників.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що постанови про відкриття виконавчих проваджень № 56786428 у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» та № 56776948 у відношенні ТОВ «Автоарт», постанови про зняття арешту з майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 56786428 у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» та у виконавчому провадженні № 56776948 у відношенні ТОВ «Автоарт», прийняті необґрунтовано, з порушенням вимог та норм Закону України «Про виконавче провадження», без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття такого рішення, а також без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи (в даному випадку, позивача) і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з використанням повноважень не з тією метою, з якою вони надані.

За статтею 90 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ст. 245 КАСУ при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування і індивідуального акту чи окремих його положень, визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акту суд може зобовязати субєкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вищезазначені дії та прийняті постанови у виконавчих провадженнях № 56786428 у відношенні ТОВ «Автоарт ЛТД» та № 56776948 у відношенні ТОВ «Автоарт» не можуть бути визнані правомірними, оскільки не відповідають вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а отже, позовні вимоги про визнання цих дій протиправними та скасування постанов підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовільнити повністю.

Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №56786428 від 16.07.2018 року.

Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 та скасувати Постанову про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 16.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56786428, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943913 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ «Автоарт ЛТД» ().

Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №56776948 від 13.07.2018 року.

Визнати протиправними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 та скасувати Постанову про зняття арешту з майна (коштів) боржника від 13.07.2018 року винесену в рамках виконавчого провадження №56776948, відновивши в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вилучене обтяження №16943282 від 19.06.2018р. про арешт рухомого майна ТОВ «Автоарт» () та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №26700382 від 19.06.2018 року про арешт нерухомого майна ТОВ «Автоарт» ().

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» (місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 30, ) сплачену суму судового збору в розмірі 7 048,00 грн. (сім тисяч сорок вісім гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції (, адреса: 61001, м. Харків, пл. Захисників України, 7/8, 7 поверх).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення в повному обсязі виготовлено 14 серпня 2018 року.

Суддя Зінченко А.В.