Справа № 804/4237/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2018 року Справа № 804/4237/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГолобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» - уповноважена особа за ДСД № 493 від 24.03.2004 року до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірне податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій за порушення терміну сплати узгодженого зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу прийнято Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області з порушенням діючих норм податкового законодавства, оскільки у період з 15.07.2015 року по 10.09.2015 року ТОВ «Карпатигаз» не виступало в якості оператора і платника податків - відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність за №493 від 24.03.2004 року, отже не мало можливості своєчасно подати платіжні доручення на сплату авансових внесків рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за серпень 2015 року.
Ухвалою суду від 11.06.2018 року провадження у даній справі відкрито, та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, надано пояснення аналогічні викладеним у позові.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у письмовому провадженні, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до положень частини 3 статті 194 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 24.09.2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техпроект" (сторона-1) та Дочірньою компанією "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (сторона-2) укладено договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 493 відповідно до пункту 1 якого сторони зобов'язалися об'єднати свої вклади та вести спільну інвестиційну та виробничу діяльність з метою розвитку розробки Вишневського газоконденстатного родовища шляхом здійснення діяльності, передбаченої у вказаному пункті. Згідно з пунктом 4.3 договору ведення спільних справ та поточне керівництво спільною діяльністю здійснює сторона-1 (далі також - оператор). При цьому оператор діє в межах, обумовлених даним договором, програмами спільної діяльності та рішенням комітету управління. Оператор здійснює ведення спільних справ учасників договору на підставі довіреності, що видається стороною-2.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "НВФ "Техпроект", Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" 20.02.2014 року було укладено додаткову угоду № 8 до договору № 493 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 24.03.2004 року. Пунктом 7 зазначеної додаткової угоди було змінено пункт 4.3 договору № 493 від 24.09.2004 року та викладено його в наступній редакції: "Ведення спільних справ та поточне керівництво спільною діяльністю здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатигаз" (сторона-3, далі також - оператор). При цьому, оператор діє в межах, обумовлених цим договором, програмами спільної діяльності та рішеннями комітету управління. Цим договором Товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ "Техпроект" (сторона-1) та Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" (сторона-2) надають стороні-3 повноваження і права представляти інтереси спільної діяльності та вчиняти дії від імені спільної діяльності у взаємовідносинах з будь-якими державними органами і органами місцевого самоврядування, банками, нотаріальними конторами, органами, підприємствами, установами, організаціями в України і поза її межами незалежно від форми власності, фізичними особами, в тому числі (але не виключно) у податкових, правоохоронних і судових органах України і інших держав з питань, що стосуються спільної діяльності за цим договором, діяти у зазначених взаємовідносинах виключно на підставі цього договору без надання стороною-1 та стороною-2 відповідних окремих довіреностей згідно з частиною 2 статті 1135 Цивільного кодексу України, в тому числі вчиняти дії передбачені пунктом 4.9.13 цього договору". Пунктом 21 додаткової угоди було змінено пункт 7.1. договору № 493 від 24.09.2004 року та викладено його в наступній редакції: "Внесок сторін у спільну діяльність, а також створене та придбане в процесі спільної діяльності майно, є спільною частковою власністю сторін з наступним визначенням часток: сторона-1 - 40%; сторона-2 - 50%; сторона-3 - 10%".
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність за № 493 від 24.03.2004 року з питання порушення термінів сплати узгодженої суми грошових зобов'язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, за результатом якої складено акт № 000034/64-20/123 від 20.06.2017 року.
Вказаним актом зафіксовано порушення вимог п.57.1 ст.57, п.257.5 ст.257 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за серпень-вересень 2015 року, згідно документів:
На підставі акта № 000034/64-20/123 від 20.06.2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято:
Досліджуючи правомірність вказаних податкових повідомлень-рішень та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із того, що відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.
Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.
Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.
Спосіб, порядок та строки виконання податкового обов'язку встановлюються цим Кодексом та законами з питань митної справи.
У відповідності до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно приписам статті 252 Податкового кодексу України, спільна діяльність без утворення юридичної особи провадиться на підставі договору про спільну діяльність. Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.
Відповідно до підпункту 252.1.3 пункту 252.1 статті 252 Податкового кодексу України, платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи є уповноважена особа - один із учасників такого договору, на якого згідно з його умовами покладено обов'язок нарахування, утримання та внесення податків і зборів до бюджету з єдиного поточного рахунку спільної діяльності (далі - уповноважена особа), за умови, що один з учасників зазначеного договору має відповідний спеціальний дозвіл. Облік результатів спільної діяльності ведеться таким учасником окремо від обліку його господарської діяльності. Такий учасник додатково береться на облік як платник рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у порядку, визначеному цим Кодексом.
За положеннями статті 257 Податкового кодексу України, платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов'язань з рентної плати. Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки: з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин: за місцезнаходженням ділянки надр, з якої видобуті корисні копалини, у разі розміщення такої ділянки надр у межах території України;
Відповідно до вимог підпункту 258.1.1 статті 258 Податкового кодексу України, на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Положеннями підпункту 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування дві чи більше особи, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності. Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.
Відповідно положенням пункту 64.6 статті 64 Податкового кодексу України, на обліку у контролюючих органах повинні перебувати договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами, визначені цим Кодексом.
Згідно вимог пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Вказані обставини свідчать про порушення платником податку - сторонами договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність за № 493 від 24.03.2004 року вимог п.57.1 ст.57, п.257.5 ст.257 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за серпень 2015 року, що є підставою для застосування штрафу у розмірі, встановленому ст.126 Податкового кодексу України.
В ході судового розгляду справи позивачем вказані факти порушень строків сплати грошових зобов'язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за серпень 2015 року не заперечувались, не спростовані жодними належними та допустимими доказами, які б свідчили про своєчасність такої сплати.
09.06.2015 року рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/2825/15 в задоволенні позову ТОВ НВФ "Техпроект" відмовлено повністю.
Проте 15.07.2015 року Постановою Харківського апеляційного господарського суду позов ТОВ НВФ "Техпроект" задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду №8 від 20.02.2014 року до договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 493 від 24.03.2004 року. Зобов'язано Дергачівську ОДПІ ГУ Міндоходів Харківської області здійснити додаткове взяття на облік ТОВ НВФ "Техпроект" в якості управителя майна, а також в якості відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору.
10.09.2015 року Вищим господарським судом України Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 року скасовано та рішення Господарського суду Харківської області від 09.06.2015 року у справі №922/2825/15 залишено в силі. Тобто ТОВ "Карпатигаз" повернуто статус управителя майна.
Суд погоджується з твердженнями представника позивача, що у період з 15.07.2015 року по 10.09.2015 року ТОВ "Карпатигаз" не було уповноваженою особою відповідальною за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору про спільну інвестиційну та виробничу діяльність № 493 від 24.03.2004 року і відповідно не мало прав і обов'язків подати платіжні доручення на сплату авансових внесків рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за серпень 2015 року. Проте суд зауважує, що корпоративний спір учасників договору про спільну діяльність не може бути підставою звільнення учасників договору про спільну діяльність від сплати податків та зборів до державного бюджету.
Згідно абз.4 п.64.6 ст.64 Податкового кодексу України взяття на облік договору або угоди здійснюється шляхом додаткового взяття на облік управителя майна, учасника договору про спільну діяльність або угоди про розподіл продукції як платника податків - відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди.
Отже, в даному випадку на обліку у контролюючого органу перебуває договір про спільну діяльність 493 від 24.03.2004 року, а відповідним платником податку може бути лише управитель договору про спільну діяльність, яким являється ТОВ "Карпатигаз".
В даному випадку в рамках камеральної перевірки було здійснено перевірку договору про спільну діяльність № 493 від 24.03.2004 року, який перебуває на обліку у контролюючого органу, як платник податку - рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, на який поширюється особливості податкового обліку та оподаткування діяльності, в тому числі щодо сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за серпень 2015 року.
Крім того, Податковий кодекс України не встановлює відповідальність інших учасників спільної діяльності за сплату податків і зборів по операціям, що виконуються в межах договору про спільну діяльність, окрім управителя.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз».
Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський