Справа № 826/3654/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2018 року № 826/3654/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум»

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним дій, зобов’язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (далі – позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі – відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 6 від 04.08.2011 та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 09.02.2018 до податкової накладної № 6 від 04.08.2011;

зобов’язати Державну фіскальну службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних 21.02.2018 в операційний день, коли було надіслано засобами електронного зв’язку податкову накладну № 6 від 04.08.2011 та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 09.02.2018 до податкової накладної № 6 від 04.08.2011.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, на думку позивача, протиправно відмовляється реєструвати податкову накладну та розрахунок коригування її кількісних і вартісних показників.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що оскаржувана відмова у реєстрації податкової накладної та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної вчинена відповідачем внаслідок невірного та, як наслідок, протиправного застосування податкового законодавства. Зокрема, відповідачем оскаржувана відмова обґрунтована положеннями статті 102 Податкового кодексу України, згідно з яким заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування; встановлено аналогічні строки давності (1095 днів) для проведення перевірок та визначення суми грошових зобов’язань платника контролюючим органом. Фіскальний орган вважав, що це положення (і відповідно строки) поширюються і на випадки коригування податкових зобов’язань до податкових накладних, у тому числі у випадку позивача.

Однак, як на думку позивача, оскільки коригування проведене у зв`язку з виконанням позивачем мирових угод, відповідно таке коригування повністю відповідає вимогам ст.192 Податкового кодексу України. Остання норма не містить строків проведення такого коригування, як не містить прямої вказівки і ст. 102 Податкового кодексу України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив щодо позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що контролюючим органом не допущено жодних порушень чинного законодавства, а податкова накладна правомірно не була включена до Єдиного реєстру податкових накладних, оскільки вона складена до 01.07.2015, а згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, платник має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, накладну, що складена, починаючи з 01.07.2015.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» (попередня назва - ТОВ «Голден Деррік») 09.02.2018 на виконання затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва мирової угоди у справі № 910/10564/16 від 14.12.2017 здійснило перерахування коштів (повернення раніше отриманих авансів) своєму контрагенту – Товариству з обмеженою відповідальністю «Житомирбуррозвідка» 16 070, 83 грн. (в тому числі ПДВ 2 678, 47 грн.).

В подальшому позивач склав та відправив ТОВ «Житомирбуррозвідка» для здійснення ним реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 3 від 09.02.2018 до податкової накладної № 6 від 04.08.2011.

Однак, при реєстрації контрагентом вказаного розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Державною фіскальною службою України направлено квитанцію з вказівкою, що «документ не може бути прийнятий порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови КМУ від 26.04.2017 № 341), а сама дата складання податкової накладної не може бути меншою ніж 1095 календарних днів від дати складання самого розрахунку коригування».

Податковий кодекс України регулює відносини, які виникають у сфері справляння та адміністрування податків і зборів, визначає компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб, та права і обов'язки платників податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпунктів 16.1.2 та 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів та подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Стаття 192 Податкового кодексу України, встановлює порядок коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту, згідно із пунктом 192.1 цієї статті, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідно до абзацу 2 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Згідно із пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, розрахунок коригування до податкової накладної складається в порядку, встановленому для податкових накладних. Порядок складання та реєстрації податкових накладних регулюється статтею 201 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних».

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Оскільки порядок складання розрахунку коригування до податкової накладної є аналогічним порядку складання податкових накладних, то розрахунок коригування повинен складатися платником податків на дату зміни суми компенсації вартості товарів/послуг, з огляду на норми статті 201 Податкового кодексу України. Вказаною статтею також не передбачено застосування строків давності до подання для реєстрації розрахунку коригування показників податкового зобов'язання та податкового кредиту саме у випадку зміни суми компенсації вартості товару/послуги.

Підставою прийняття Державною фіскальною службою України оскаржуваного позивачем рішення про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, стали висновки про порушення поданням такого розрахунку строків давності, встановлених ст.102 Податкового кодексу України та п. 6 постанови Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» - за змістом квитанції № 1.

В пункті 6 постанови Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» зазначено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 р. та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України) та розрахунок коригування.

Таким чином, строки давності, встановлені статтею 102 Податкового кодексу України, застосовуються до складання та реєстрації розрахунку коригування до податкових накладних, якщо такі накладні були складені до 1 лютого 2015 року та не підлягали реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Отже, податкова накладна не підлягала реєстрації станом на дату виписки (04.08.2011) та не була зареєстрована.

Судом не приймаються посилання позивача на те, що статтею 102 Податкового кодексу України не встановлені строки для подачі розрахунків, як на підставу для висновку про відсутність вимог до строку подання розрахунку коригування взагалі.

При цьому суд виходить з того, що норми постанови Кабінету Міністрів України № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» містять обмеження строку реєстрації податкових накладних, при цьому застосовуватися має лише строк такого обмеження, а не інші обставини, зазначені у статті 102 ПК України.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач довів правомірність своїх дій та прийнятих рішень, натомість доводи позивача не знайшли свого підтвердження та обґрунтування.

Підстави для стягнення судових витрат за правилами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Юроуп Петролеум» відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур