Справа № 820/1743/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 р. № 820/1743/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Київська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області. про скасування податкових повідомлень - рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати податкові повідомлення - рішення від 20.10.2016 р. № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3.

Ухвалою суду від 10.07.2018 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Київську об'єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення є незаконними, а тому - підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та письмовій відповіді на відзив на позов.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову зазначив, що позивач був обізнаний про суму анулювання (прощення) заборгованості, що є додатковим благом, а тому, оскаржувані податкові повідомлення - рішення є законними та обґрунтованими.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що фахівцем Київської ОДПІ м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податку ОСОБА_1 з питань щодо повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року, за результатами якої складено акт від 02.09.2016 року № 2437/20-31-13-04-08/НОМЕР_4.

Відповідно до висновків зазначеного акту перевіркою встановлено порушення позивачем, п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164, п. 49.1, п. 49.2, пп. 49.18.4 п. 149.18 ст. 49, п.п. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168, п. 16 прим. 1 підрозділ 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Вказаний акт перевірки було направлено позивачеві рекомендованим листом, проте, до податкової повернувся конверт з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Тобто, вказаний акт не вручено позивачу з незалежних від податкового органу підстав, а останній, є належним чином повідомлений про існування вказаного акту, у розумінні вимог Закону України «Про поштовий зв'язок», Правил надання послуг поштового звязку (затверджених постановою КМУ від 05.03.2009р. №270) та з урахуванням ст. 42,58 Податкового кодексу України.

Податковим органом за неявки ОСОБА_1 для отримання акту перевірки складено відповідний акт від 02.09.2016 року про неможливість вручення акту перевірки, який направлено рекомендованим листом, проте, податкової повернувся конверт з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

На підставі висновків, викладених в зазначеному акті, податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 20.10.2016 року № НОМЕР_1 по податку на доходи з фізичних осіб на загальну суму 60131,40 грн., з них сума податкового зобов'язання 48105,12 грн., штрафні санкції 12026,28 грн.; № НОМЕР_3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 170,00 грн.; № про збільшення грошового зобовязання з військового збору на загальну суму 4566,95 грн., з них сума податкового зобов'язання 3653,56 грн., штрафні санкції 913,39 грн.

Позивач, не погодившись з зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями, звернувся до суду за їх оскарженням.

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем порядку проведення перевірки, у звязку з неповідомленням про проведення такої перевірки, суд зазначає наступне.

Особливості проведення документальної позапланової невиїзної перевірки визначенні ст.79 Податкового кодексу України. Відповідно до п.79.1 ст.79 Податкового кодексу України, в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних відносин, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Пунктом 79.2 ст.79 Податкового кодексу України, в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних відносин, передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виходячи з аналізу норм законодавства, суд приходить до висновку, що підставами для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки є наявність обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Податкового кодексу України; прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення, яке з урахуванням вимог Кодексу оформлюється наказом; надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено в судовому засіданні представником відповідача та третьої особи, який був присутнім на минулому судовому засіданні 10.07.2018 року, Київською ОДПІ м. Харкова з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог Податкового кодексу України в частині повноти нарахування та сплати податків та зборів під час отримання доходу у вигляді додаткового блага на адресу банківської установи було направлено запит від 24.03.2016 року № 3036/10-20-31-17-03 щодо надання документів, які підтверджують анулювання (прощення) боргу.

На вказаний запит податковим органом отримано відповідь ПАТ «Укрсоцбанк» (лист від 06.04.2016 року № 11.1-186/79-446) про отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага від ПАТ «Укрсоцбанк» у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 р.

У звязку з надходженням зазначеної інформації від ПАТ «Укрсоцбанк» та неподанням позивачем декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, контролюючим органом відповідно до вимог п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України було прийнято рішення у формі наказу від 11.07.2016 року № 449 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податку ОСОБА_1 Також, контролюючим органом було складено письмове повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Зазначені наказ про проведення перевірки та письмове повідомлення були направлені позивачу рекомендованим листом та отримані нею особисто 18.07.2016 року, про що свідчить підпис на поштовому повідомленні

Також, позивачем не надано доказів оскарження дій відповідача щодо проведення такої перевірки, яка відбулась у період з 25.08.2016 року по 31.08.2016 року.

Таким чином, посилання позивача на порушення контролюючим органом порядку проведення перевірок суд вважає безпідставним та необґрунтованим, тому судом вказані посилання не приймаються.

Щодо висновків, викладених в акті перевірки, на підставі яких були прийняті спірні податкові повідомлення рішення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою нарахування позивачу грошових зобов'язань та застосування штрафних санкцій за оскаржуваними рішеннями стали висновки відповідача про наявність у позивача обовязку сплатити податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір, а також подати відповідну податкову декларацію, у звязку з отриманням останнім у 2 кварталі 2015 року доходу у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості, сума якого складає 243570,60 грн.

По суті позовних вимог суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 605 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відповідно до п.п. 14.1.47 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, до загального місячного (річного) доходу платника податків включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобовязаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно з Довідником ознак доходів до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу), зокрема, у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у сумі, що не перевищує у 2015 році 609 грн., відображається під ознакою доходу « 126».

Відповідно до п.п. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов'язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Пунктом 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Пунктом 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, визначено ставки податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п. 16 прим. 1 підрозділ 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Обєктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Таким чином, доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не повязаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, є додатковим благом та підлягають оподаткуванню відповідно до вимог п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України. При цьому, платник податку зобовязаний сплатити податок з такого доходу, у тому числі військовий збір, а також відобразити ці суми у річній податковій декларації про майновий стан і доходи, в порядку встановленому положеннями Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2008 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 800/16/13-1/8-370 в іноземній валюті у розмірі 40000 доларів США зі сплатою 14,5% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в додатках до договору.

Позивач вказувала, що повідомлення про підтвердження здійснення ПАТ "Укрсоцбанк" прощення кредитної заборгованості вона не отримувала.

У свою чергу, з матеріалів справи встановлено, що 22.06.2015 року між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін №2 до договору кредиту № 800/16/13-1/8-370 від 05.09.2008 року, відповідно до умов якого передбачалось, що у разі виконання ОСОБА_1 умов, зазначених у п. 3.1 та п. 3.2 цього договору про внесення змін, сума заборгованості за кредитом підлягає анулюванню.

22.06.2015 року ОСОБА_1 до Харківського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» було надано заяву на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, в якій позивач просить здійснити погашення кредитної заборгованості в порядку черговості, яка передбачена договором № 800/16/13-1/8-370 від 05.09.2008 року в сумі 11287 долл. США, шляхом договірного списання коштів з поточного рахунку №5781. Також, позивач просив здійснити анулювання (прощення) заборгованості за договором кредиту в загальній сумі 11286,10 долл. США, що еквівалентно 243570,60 грн., як то передбачено договорі про внесення змін №2 від 22.06.2015 року до договору кредиту № 800/16/13-1/8-370 від 05.09.2008 року.

У вказаній заяві зазначено, що позивач належним чином повідомлена банком про суму анулювання (прощення) заборгованості та про обовязок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прощеної заборгованості за кредитом і відобразити таких дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України. Дата анулювання (прощення) заборгованості 22.06.2015 року.

При цьому, в заяві зазначено, що перерахунок суми анульованої (прощеної) заборгованості в національну валюту з метою декларування та сплати податку буде здійснено ОСОБА_1 самостійно за офіційним курсом Національного банку України станом на 00 годин на визначену дату анулювання (прощення) заборгованості.

Отже, позивач був обізнаний про необхідність подання податкової декларації та сплати податку на доходи з фізичних осіб та військового збору відповідно до вимог п.п. 164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України у звязку з отриманням додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, анульованого (прощеного) кредитором, що спростовує твердження позивача про неповідомлення кредитором ОСОБА_1 про прощення (анулювання) боргу та включення такої суми до податкового розрахунку суми доходу.

Згідно наданої ПАТ «Укрсоцбанк» інформації позивач у 2 кварталі 2015 року отримала дохід з ознакою « 126» - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді анулювання основної суми кредиторської заборгованості, у сумі 244179,60 грн., з яких сума нарахованого та виплаченого доходу складає 243570,60 грн., крім того, відповідно до Відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України про суми виплачених доходів в 2 кварталі 2015 року позивач отримала дохід у сумі 243570,60 грн. з ознакою « 126» - додаткове благо.

Отже, суд погоджується з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки, та вважає, що позивач повинна була сплатити податок з доходу, отриманого як додаткове благо у вигляді анулювання основної суми кредиторської заборгованості, та військовий збір, а також відобразити ці суми у річній податковій декларації про майновий стан і доходи, в порядку встановленому положеннями Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1. ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем не доведено належними доказами відсутність у нього обовязку сплатити податок на доходи з фізичних осіб та військовий збір, а також подати відповідну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік.

В свою чергу, відповідачем було доведено належними доказами правомірність прийнятих податкових повідомлень рішень, які є предметом розгляду даної справи.

Таким чином, суд погоджується з висновком відповідача щодо порушень позивачем, які викладені в акті від 02.09.2016 року № 2437/20-31-13-04-08/НОМЕР_4 та, з огляду на встановлені в ході розгляду справи та досліджені докази, приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а позовні вимоги позивача щодо скасування вказаних податкових повідомлень-рішень є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 205, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( рнокпп НОМЕР_4, 61108, АДРЕСА_1) до Головного управління ДФС у Харківській області ( вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Київська об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Чернишевська,41, м. Харків, 61002, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.