Справа № 804/3419/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 червня 2018 року Справа № 804/3419/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, щодо відмови у призначенні щомісячних страхових виплат протиправними, та зобов'язання призначити та виплатити щомісячні страхові виплати з 04.04.2018 р., -
10 травня 2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, щодо відмови у призначенні щомісячних страхових виплат протиправними, та зобов'язання призначити та виплатити щомісячні страхові виплати з 04.04.2018 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 року провадження у справі №804/3419/18 провадження у справі було відкрито та справу призначено до розгляду у порядку підготовчого провадження.
В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.
04.04.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з письмовою заявою при призначення останній страхових виплат у разі смерті потерпілого - батька останньої ОСОБА_2
Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області листом від 06.04.2018 р. №02-10/1617 відмовило у призначенні страхових виплат із зазначенням, що на день смерті батька - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1.) ОСОБА_1 мала свою сім'ю (свідоцтво про укладення шлюбу від 10.09.1993 р.), та проживала окремо (згідно паспортних даних за адресою: АДРЕСА_1, тоді як батько проживав за адресою: АДРЕСА_2).
При цьому, в листі від 06.04.2018 р. №02-10/1617 відповідач зазначив, що на час смерті батька позивача - ОСОБА_2 не має підстав вважати позивача членом його сім'ї, а тому права на страхові виплати як утриманка у зв'язку зі смертю батька ОСОБА_1 не має.
Із зазначеними вище діями Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні щомісячних страхових виплат позивач не згодна, вважає їх протиправними та просить суд зобов'язати Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати в разі смерті потерпілого ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., здійснивши нарахування з 04.04.2018 р.
В судове засідання, призначене на 13.06.2018 р., сторони не з'явились.
При цьому суд зазначає, що 24.05.2018 р. шляхом електронного зв'язку, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява від 24.05.2018 р. за вх.№3874-ел про розгляд даної справи без її участі, із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі.
Від відповідача будь-яких заяв чи клопотань не надходило.
При цьому, 13.06.2018 р., шляхом електронного зв'язку, на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду повноважним представником відповідача було подано відзив на позовну заяву від 13.06.2018 р. за вх.№4380-ел, в якому зазначено наступне.
В жовтні 1994 р. ОСОБА_2 профпаталогічною МСЕК було встановлено 25 % втрати професійної працездатності безстроково.
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії 1-КИ №260182.
Повноважний представник відповідача зазначає, що згідно акту посмертного огляду по встановленню причинного зв'язку між смертю та профзахворюванням від 15.06.2004 р., виданого обласним центром медико-соціальної експертизи м.Дніпропетровська №51, встановлено зв'язок між смертю та професійним захворюванням ОСОБА_2
04.04.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області із заявою про призначення останній щомісячних страхових виплат у зв'язку зі смертю ОСОБА_2
При цьому, відповідач зазначив, що розглянувши звернення ОСОБА_1 та додані до останнього документи, Криворізьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області було встановлено, що заявниця не була членом сім'ї ОСОБА_2 на момент його смерті, а також не надала підтвердження знаходження на утриманні померлого.
Відтак, листом-відповіддю від 06.04.2018 р. №02-10/1671 Криворізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області повернуло документи позивачу - ОСОБА_1
На підставі зазначеного вище, повноважний представник відповідача просив суд у задоволенні пред'явлених позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зважаючи на викладене, та, відповідно до ст. 229 КАС України, враховуючи описану вище явку сторін у судове засідання, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуваного технічного засобу судом не здійснювалось.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
У з'язку з неявою в судове засідання як позивача, так і повноважного представника відповідача, думка останніх стосовно закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду зазначеної справи по суті суду не відома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 13.06.2018 року.
При цьому, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено наступне.
Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2.
ОСОБА_2 є батьком позивача - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 від 04.121973 р.
Як вбачається з копії паспорта серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_3, а з 24.02.2004 р. - АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними відбитками штампелів Тернівського районного відділу Криворізького міського управління УМВС України у Дніпропетровській області.
При цьому, суд зазначає, що з копії паспорта позивача - ОСОБА_1, вбачається, що остання перебуває у шлюбі з громадянином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується відбитком штампеля відділу РАГСу Тернівського району м.Кривого Рогу від 10.09.1993 р.
Зазначене вище також підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_4 від 10.09.1993 р., копія якого міститься в матеріалах справи.
Згідно довідки Сер. МСЕ - ДНА-01 №100372 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 є інвалідом третьої групи.
Відповідно до висновку про умови та характер праці ОСОБА_1 може працювати маркшейдером.
Судом встановлено, що 22.03.2011 р. Управлінням Пенсійного фонду України в Тернівському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 була призначена пенсія по втраті годувальника, а саме - батька останньої ОСОБА_2, який ІНФОРМАЦІЯ_1. помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 23.04.2004 р.
В матеріалах справи містяться відомості, що постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 16.07.2004 р. №2079 Н, дружині померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_5 призначено одноразову страхову виплату у разі смерті потерпілого та щомісячну страхову виплату.
При цьому, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 16.07.2004 р. №2080 Н, доньці померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_6 призначено одноразову страхову виплату у разі смерті потерпілого та щомісячну страхову виплаті.
04.04.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з відповідною заявою про призначення останній щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого - ОСОБА_2.
Листом від 06.04.2018 р. за №02-10/1671 Криворізьким відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області було надано відповідь ОСОБА_1 на заяву останньої від 04.04.2018 р., в тексті якої з посиланням на ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та ч.3 ст.3 Сімейного кодексу України зазначено, що на день смерті ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1.) ОСОБА_1 мала власну сім'ю (свідоцтво про укладення шлюбу від 10.09.1993 р.), проживала окремо (згідно паспортних даних, за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, батько останньої - ОСОБА_2 проживав за адресою АДРЕСА_2).
Відтак, в листі від 06.04.2018 р. за №02-10/1671 Криворізьким відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області було зазначено, що на час смерті ОСОБА_2, Вас - ОСОБА_1 не має підстав вважатись членом сім'ї померлого, а тому права на страхові виплати як утриманки у зв'язку зі смертю батька ОСОБА_1 не має.
На підставі зазначеного вище, надані ОСОБА_1 документи, Криворізьким відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області було повернуто останній без виконання.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері правових, фінансових та організаційних засадах загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантій працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я, регулюються нормами Конституції України, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», Сімейного кодексу України.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до норм ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.
Такими непрацездатними особами є: 1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;
2) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; 3) особи з інвалідністю - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності; 4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти; 5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.
Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім'ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.
Відповідно до норм ст.43 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1) акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2) документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.
Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім'ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім'ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку; 4) довідки навчального закладу про те, що член сім'ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання; 5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім'ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.
Факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку.
Якщо застрахований або члени його сім'ї за станом здоров'я чи з інших причин не спроможні самі одержати зазначені вище документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт Фонду.
Відповідно до норм ст. 2 СК України, сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір'ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.
Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.
Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім'ї, визначеними у ньому.
Сімейний кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням.
Відповідно до норм ст. 3 СК України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.
Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
Права члена сім'ї має одинока особа.
Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обовязку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне зясування всіх обставин у справі; 5) обовязковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Здійснивши аналіз зазначених вище норм чинного законодавства України, суд зазначає наступне.
Померлий ОСОБА_2 дійсно є батьком позивачки - ОСОБА_1. Однак, доводи позивача стосовно отримання щомісячних страхових виплат у разі смерті потерпілого - ОСОБА_2 спростовуються наступним.
Ч.1 п.2 ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що право на страхові виплати в разі смерті потерпілого особи з інвалідністю є члени сім'ї потерпілого на час інвалідності.
Відповідно до норм ст.ст.2, 3 СК України, сім'я - це особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.
При цьому, ч.1 ст.6 СК України визначено, що правовий статус дитини особа має лише до досягнення нею повноліття.
Таким чином, встановивши під час судового розгляду справи, що позивачці - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 станом на дату смерті батька - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1. виповнилось 30 років.
При цьому, що довідкою МСЕК №100372 від 3001.1997 р. остання визнана інвалідом 3-ї групи та у висновку про умови та характер праці зазначено, що ОСОБА_1 може працювати маркшейдером.
Відповідно копії паспорту позивача, остання перебуває у шлюбі з 10.09.1993 р. Місця проживання позивачки та її померлого батька - ОСОБА_2 різні.
Відтак, суд прийшов до висновку, що позивачка - ОСОБА_1 не була на дату смерті батька - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1. членом сім'ї останнього, оскільки вони спільно не проживали, не були пов'язані спільним побутом, та не мали взаємних прав та обов'язків.
На підставі ззаначеного вище, суд зазначає, що позивачка не відноситься до осіб, визначених п.3 ч.2 ст.41 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», яким визначено, що особи з інвалідністю - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності.
Зазначені вище фактичні обставини у справі, встановлені судом та підтвердженні доказами, нявними в матеріалах справи, не підтверджуюють неправомірний характер дій відповідача щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 щомісячних страхових виплат в разі смерті потерпілого ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., що має логічним наслідком відмову у задоволенні заявленого позову.
Відтак, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправним дій, щодо відмови у призначенні щомісячних страхових виплат протиправними, та зобов'язання призначити та виплатити щомісячні страхові виплати з 04.04.2018 р.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.139 КАС України визначається порядок розподілу судових витрат .
Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому, відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправним дій, щодо відмови у призначенні щомісячних страхових виплат протиправними, та зобов'язання призначити та виплатити щомісячні страхові виплати з 04.04.2018 р., суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири грн.., 80 коп.).
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправним дій, щодо відмови у призначенні щомісячних страхових виплат протиправними, та зобов'язання призначити та виплатити щомісячні страхові виплати з 04.04.2018 р., - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова