Справа № 2а-2792/12/1470
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2018 року

м. Київ

справа №2а-2792/12/1470

касаційне провадження №К/9901/1193/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сила росту» на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 (головуючий суддя - Ступакова І.Г., судді: Бітов А.І., Милосердний М.М.) у справі № 2а-2792/12/1470 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сила росту» до Баштанської міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сила росту» звернулось до суду з адміністративним позовом до Баштанської міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.12.2011 № та від 01.03.2012 № .

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 21.01.2013 адміністративний позов задовольнив з підстави дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Сила росту» при відображенні сум податку на додану вартість у спеціальних податкових деклараціях необхідних вимог податкового законодавства.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.10.2013 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.01.2013 скасував та прийняв нову, якою відмовив у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сила росту» оскаржило його в касаційному порядку.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 та прийняти нове рішення, яким визнати неправомірними дії начальника Казанківського відділення Новобузької міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області (правонаступником якої є Баштанська міжрайонна державна податкова інспекція Миколаївської області Державної податкової служби) з прийняття наказу від 28.11.2011 № 184 про проведення виїзної позапланової документальної перевірки, скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.12.2011 № та рішення Державної податкової служби у Миколаївській області від 21.02.2012 № 247/10/25-009.

В обґрунтування своїх вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Сила росту» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме: підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7, пунктів 8-1.2, 8-1.6, 8-1.10, підпунктів 8-1.15.2, 8-1.15.7 пункту 8-1.15 статті 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в суді апеляційної інстанції).

Зокрема, зазначає, що в мотивувальній частині постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 відсутня правова оцінка підпункту 8-1.15.2 пункту 8-1.15 статті 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з яким діяльністю у сфері сільського господарства є виробництво як продукції рослинництва, а саме рослинних культур, а також вирощення фруктів та овочів, квітів та декоративних рослин (у відкритих або закритих ґрунтах), грибів, насіння, прянощів, саджанців та водоростей, а також їх обробка, переробка та/або консервація, так і виробництво продукції тваринництва, а саме свійських сільськогосподарських тварин, птахівництва, кролівництва, бджільництва, а також розведення шовкопрядів, змій та інших плазунів або слимаків та інших наземних ссавців, безхребетних та комах; а також їх обробка, переробка та/або консервація.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Сила росту» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2009 по 30.09.2011, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2009 по 30.09.2011, результати якої оформлено актом від 09.12.2011 № 180/23/13871446.

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог підпункту 7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв'язку з безпідставним відображенням у спеціальних податкових деклараціях податку на додану вартість у загальному розмірі 166773,00 грн., отриманого від здійснення таких видів діяльності як розведення великої рогатої худоби, розведення свиней, виробництво м'яса та реалізація продукції, отриманої від цієї діяльності, які не включено до переліку видів діяльності, вказаних у свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Сила росту» як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість.

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.12.2011 № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 166773,00 грн. за основним платежем та 37716,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

За наслідками адміністративного оскарження названий акт індивідуальної дії скасовано в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2093,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, у зв'язку з чим прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.03.2012 № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 166773,00 грн. за основним платежем та 35622,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до пункту 8-1.1 статті 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 8-1.6 цієї статті, може обрати спеціальний режим оподаткування.

За правилами пункту 8-1.2 цієї статті згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів (послуг), не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається у розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Вказані норми Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) кореспондують положенням Податкового кодексу України, статтею 209 якого визначено, що платники податку на додану вартість, що мають право застосовувати спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства, належний до сплати податок на додану вартість від цієї діяльності в бюджет не сплачують, а використовують для власних виробничих потреб.

Відповідно до підпункту 8-1.15.7 пункту 8-1.15 статті 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Кабінет Міністрів України визначає та оприлюднює повний перелік видів діяльності, на які поширюються норми цієї статті, згідно з Національним класифікатором України «Класифікація видів економічної діяльності», затвердженим відповідно до Закону України «Про стандартизацію».

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2009 № 23 затверджено Перелік видів діяльності, на які поширюються норми статті 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сила росту» як сільськогосподарське підприємство зареєстроване в податковому органі як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 01.01.2009.

Відповідно до свідоцтва № 100193862 про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість видами діяльності позивача відповідно до КВЕД є: 01.11.0 - вирощування зернових та технічних культур.

Утім, в охоплений перевіркою період Товариство з обмеженою відповідальністю «Сила росту» провадило, зокрема, діяльність з розведення великої рогатої худоби, розведення свиней, виробництва м'яса та реалізації продукції, отриманої від цієї діяльності, що останнім не заперечується.

Тобто, позивачем провадилась діяльність, що не відображена у свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування. Про перереєстрацію свідоцтва Товариство з обмеженою відповідальністю «Сила росту» в установленому законодавством порядку не зверталось.

Згідно з пунктом 8-1.10 статті 8-1 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 № 168/97-ВР (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування, крім відомостей, передбачених у свідоцтві про реєстрацію платника податку на додану вартість на загальних підставах, повинен міститися перелік видів діяльності такого сільськогосподарського підприємства.

Таким чином, операції за видами діяльності, що не зазначені у свідоцтві про реєстрацію сільськогосподарського підприємства як суб'єкта спеціального режиму оподаткування, повинні були включатись позивачем до загальних декларацій, а суми податку на додану вартість, нараховані на такі операції, підлягали сплаті до бюджету.

Щодо вимог касаційної скарги про визнання неправомірними дій начальника Казанківського відділення Новобузької міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області (правонаступником якої є Баштанська міжрайонна державна податкова інспекція Миколаївської області Державної податкової служби) з прийняття наказу від 28.11.2011 № 184 про проведення виїзної позапланової документальної перевірки, а також скасування рішення Державної податкової служби у Миколаївській області від 21.02.2012 № 247/10/25-009, то зазначені вимоги, враховуючи подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Сила росту» 13.12.2012 заяви про зміну позовних вимог, не були предметом розгляду в Миколаївському окружному адміністративному суді.

Відповідно ж до частини четвертої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України у суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сила росту» без задоволення, а оскарженого судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сила росту» залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 у справі № 2а-2792/12/1470 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк