Справа № 817/887/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2018 року м. РівнеСправа №817/887/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м.Києві
про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - Центральне ОУ ПФУ в м.Києві) про визнання протиправною відмови в поверненні безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі 24.01.2018 квартири АДРЕСА_1, зобов'язання вчинення дій щодо сформування та подання до казначейської служби подання про повернення збору на обов'язкове пенсійне страхування з операції купівлі зазначеної квартири.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при придбанні квартири позивач сплатив збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі продажу, що становить 3000,00грн. При цьому, оскільки позивач придбавав житло вперше, то відповідно до приписів Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" він не мав сплачувати відповідний збір, у зв'язку з чим звернувся до відповідача із заявою про повернення безпідставно сплачених коштів. Однак, листом від 20.03.2018 позивачу було відмовлено у поверненні вказаних коштів з посиланням на те, що органи пенсійного фонду не володіють інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, а тому звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше не входить до компетенції відповідача. Вважає, що такі дії відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому є протиправними.

Ухвалою суду від 07.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, та встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що 27.04.2018 створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, , яка є правонаступником всіх прав та обов'язків припинених Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві та Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві. За наведених умов відповідно до ст.52 КАС України просить замінити відповідача його правонаступник. На підтвердження правомірності дій Пенсійного органу відповідач вказав, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість. За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше та вказані вище обставини в сукупності свідчать про відсутність протиправних дій Управління. Окрім того зазначає, що дія Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 не поширюється на операції з бюджетного відшкодування податку на додану вартість та безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

15.06.2018 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №203 "Про утворення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві", затверджено перелік територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом злиття, а саме, Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві та Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві та створено нову юридичну особу - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.05.2018 № (а.а.с.43-44) з 27.04.2018 утворено юридичну особу Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві. Дані про реєстраційні дії - державна реєстрація юридичної особи шляхом злиття 27.04.2018.

Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, у зв'язку з ліквідацією Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві () суд замінює такого відповідача його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві ().

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири серія ННА №672561 від 24.01.2018 ОСОБА_2 (продавець) передав ОСОБА_1 (покупцю) квартиру АДРЕСА_1, а покупець повністю сплатив продавцю вартість такої квартири в сумі 300000,00грн. (а.с.6)

Під час нотаріального оформлення зазначеного договору купівлі-продажу ОСОБА_1 було сплачено збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 3000,00грн., що підтверджується копією квитанції від 24.01.2018 №262310082 (а.с.5).

21.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про повернення сплаченого збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 3000,00грн., яку обґрунтував тим, що він вперше придбав житло, а тому, відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не був зобов`язаний сплачувати такий збір (а.с.9).

За результатами розгляду заяви, листом від 02.03.2018 №12012/16, Пенсійний орган повідомив, що згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, органи Пенсійного фонду не володіють інформацією відносно прав власності громадян на нерухоме майно, а тому не можуть вирішити питання про звільнення від сплати збору осіб, що придбавають майно вперше. Таким чином, відсутні підстави для повернення сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна (а.с.10)

Вважаючи оспорювану відмову пенсійного органу протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР), платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Суми збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Пунктом 8 частини 1 статті 2 Закону №400/97-ВР передбачено, що об'єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Закону №400/97-ВР врегульовано також Порядком сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740).

Згідно з абзацом 1 пункту 15-1 Порядком №1740, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку №1740, нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З аналізу наведених норм вбачається, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що факт придбання позивачем нерухомого майна вперше підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 25.03.2018 №118343877, згідно з якою позивач є власником єдиної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на нього покладено обов'язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміна "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб'єкта владних повноважень зобов'язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов'язана сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов'язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов'язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Таким чином, посилання на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, є необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №819/1498/17, від 31.01.2018 у справі №819/1667/17, від 20.03.2018 у справі №819/1249/17.

Відтак, Центральне ОУ ПФУ в м.Києві протиправно відмовило позивачу у поверненні безпідставно сплаченого ним збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі квартири.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Для відновлення порушених прав позивача слід зобов'язання відповідача сформувати та подати до органів Державної казначейської служби України подання щодо повернення помилково сплаченого позивачем збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 3000,00грн.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю

Визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в поверненні збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 3000,00грн. (три тисячі гривень), безпідставно сплаченого ОСОБА_1 відповідно до квитанції від 24.01.2018 №262310082, з операції купівлі 24.01.2018 квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053; ) сформувати та подати до органу Казначейської служби подання про повернення ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний код НОМЕР_1) збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 3000,00грн. (три тисячі гривень), сплаченого відповідно до квитанції від 24.01.2018 №262310082, з операції купівлі 24.01.2018 квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.