Справа № 826/14428/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про заміну одного заходу забезпечення позову іншим

07 серпня 2018 року м. Київ № 826/14428/17

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши заяву про заміну одного заходу забезпечення позову іншим в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альміра"
до треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета споруДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк"

про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Альміра" з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк", в якій просить:

- визнати нечинною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі також - державний виконавець) про відкриття виконавчого провадження ВП № 54937258 від 18 жовтня 2017 року (далі також - оскаржуване рішення-1);

- зобов'язати державного виконавця скасувати постанову про арешт коштів боржника від 18 жовтня 2017 року, винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 54937258 (далі також - оскаржуване рішення-2);

- зобов'язати державного виконавця скасувати постанову про арешт майна боржника від 18 жовтня 2017 року, винесену в рамках виконавчого провадження ВП № 54937258 (далі також - оскаржуване рішення-3);

- зобов'язати державного виконавця повернути кошти у розмірі 619, 17 грн., списані в рамках виконавчого провадження ВП № 54937258.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2017 року клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково шляхом заборони державним виконавцям Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які виконавчі дії щодо боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» () за виконавчим провадженням ВП № 54937258, у тому числі, але не виключно, приймати постанови про арешт коштів, майна боржника та направляти їх будь-яким банківським установам, третім особам чи виконувати їх в інший спосіб, направляти вимоги до будь-яких банківських установ про списання коштів боржника, стягувати грошові кошти, звертати стягнення на майно боржника, а також вчиняти будь-які інші дії, направлені на примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1400/16 від 03 жовтня 2017 року щодо примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 15 листопада 2016 року у справі № 917/1400/16.

15 грудня 2017 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України в новій редакції (далі по тексту - КАС України в чинній редакції), визначеній Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України" від 03.10.2017 №2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2017 року про забезпечення позову залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.04.2018 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2017 року у справі №826/14428/17 залишено без змін.

Через канцелярію суду 26.07.2018 року позивачем подано заяву про зміну (доповнення) предмету позову, а саме доповнити такими позовними вимогами:

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І. С. скасувати постанову від 17.07.2018 року про арешт коштів боржника, винесену в рамках виконавчого провадження № 56311245;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. скасувати постанову від 17.07.2018 року про арешт майна боржника, винесену в рамках виконавчого провадження № 56311245;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. скасувати постанову від 17.07.2018 року про розшук майна боржника, винесену в рамках виконавчого провадження № 56311245.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2018 року прийнято заяву про зміну (доповнення) предмету позову.

Через канцелярію суду 06.08.2018 року надійшло клопотання ТОВ «Альміра» про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Заяву обґрунтовано тим, що всупереч встановлених ухвалою суду від 10.11.2017 року про забезпечення позову заборон щодо вчинення посадовими особами відповідача будь-яких виконавчих дій щодо примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 15.11.2016 року по справі №917/1400/16, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. 23.04.2018 року винесено постанови в межах виконавчого провадження ВП №54937258 про поновлення вчинення виконавчих дій, стягнення виконавчого збору та повернення виконавчого документу стягувачу.

Вищевказані незаконні дії державного виконавця призвели, на думку позивача, до чергового порушення суб'єктом владних повноважень прав та законних інтересів останнього, що підтверджується фактом відкриття старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башиловим В.О. 03.05.2018 року ВП № 56311245 на підставі заяви стягувача про примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 15.11.2016 року по справі №917/1400/16. При цьому, повторну заяву про примусове виконання вказаного рішення суду подано стягувачем до органів примусового виконання 23.04.2018 року, тобто в той самий день, коли стягувачем подано заяву про повернення виконавчого документа в рамках виконавчого провадження №54937258.

Виконавче провадження №56311245 передано на виконання головному державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадиму І.С.

Боржником, за погодженням з позивачем, розуміючи, що вказаним державним виконавцем будуть вчинятися активні виконавчі дії в межах нововідкритого виконавчого провадження ВП № 56311245, які неминуче призведуть до суттєвого погіршення його фінансово-економічного стану, 20.06.2018 року направлено повідомлення № 1162 на ім'я головного державного виконавця ВПВР ДДВС МЮ України Нещадима І. С. та повідомлення № 1163 на ім'я директора Департаменту ДВС МЮ України з обґрунтуванням необхідності зупинення вчинення виконавчих дій, оскільки це є прямим порушенням ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2017 року про забезпечення позову.

Боржником та позивачем не отримано жодної відповіді на вищевказані повідомлення.

Проте, 17.07.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. винесено в межах ВП №56311245 постанови про арешт коштів боржника, арешт майна боржника та розшук майна боржника, про що позивач дізнався 18.07.2018 року з листа ТОВ «Гадячсир» №163.

Оскільки в даному випадку існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, очевидними є ознаки протиправності бездіяльності суб'єкта владних повноважень, позивач просить замінити захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2017 року, на наступні:

- заборонити ВПВР Департаменту ДВС МЮ України вчиняти будь-які виконавчі дії щодо боржника - ТОВ «Гадячсир» за виконавчим провадженням ВП №54937258 та виконавчим провадженням ВП № 56311245, у тому числі, але невиключно, приймати постанови про арешт коштів, майна боржника, направляти їх будь-яким банківським установам, третім особам чи виконувати їх в інший спосіб, направляти вимоги про списання коштів боржника, стягувати грошові кошти, звертати стягнення на майно боржника, а також вчиняти будь-які інші дії, направлені на примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1400/16 від 03.10.2017 року щодо примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 15.11.2016 року по справі № 917/1400/16;

- заборонити державним виконавцям ВПВР Департаменту ДВС МЮ України до набрання рішенням по справі № 826/14428/17 законної сили, вчиняти будь-які дії, направлені на примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області №917/1400/16 від 03.10.2017 року щодо примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 15.11.2016 року по справі № 917/1400/16;

- заборонити органам Міністерства внутрішніх справ України, органам Національної поліції України та банкам, що здійснюють свою діяльність в Україні, вчиняти будь-які дії по виконанню постанов від 17.07.2018 року про арешт коштів боржника та розшук майна боржника, винесених в рамках виконавчого провадження №56311245 до набрання законної сили рішенням суду по справі №826/14428/17.

Відповідно до частин першої, другої статті 155 КАС України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Питання про заміну одного заходу забезпечення іншим вирішується судом в судовому засіданні наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.08.2018 року призначено судове засідання без повідомлення учасників справи щодо розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши клопотання позивача про заміну одного заходу забезпечення позову іншим , суд зазначає наступне.

Заміна забезпечення позову - це процесуальна дія, яка застосовується судом для заміни вжитого заходу забезпечення позову на інший захід, передбачений процесуальним законодавством, для досягнення цілей забезпечення позову (можливість ефективного та реального виконання рішення суду в майбутньому), за умови максимального захисту інтересів не лише позивача, а й відповідача. Фактично, це дозволяє досягти балансу інтересів правосуддя, позивача та відповідача. Адже забезпечення позову має єдину мету - гарантувати позивачеві можливість виконати рішення суду після завершення судового процесу.

Зокрема, ЄСПЛ у своїй практиці (наприклад, справа Будров проти Росії, Immobiliare Saffy v.Italy ) зазначає, що право на звернення до суду, гарантоване статею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби правова система країн-учасниць Конвенції не передбачала б захисту права на виконання судового рішення. І саме інститут забезпечення позову захищає сторону, яка зазнала збитків та звернулась до суду, від невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

За жодних умов заходи забезпечення позову не можуть бути використані як санкція для відповідача або як спосіб примусити відповідача діяти певним чином під загрозою заподіяння збитків шляхом вжиття заходів забезпечення позову, а також не можуть бути наслідком зловживання позивачем своїми правами на шкоду відповідачеві з санкціонованого дозволу суду.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Окрім цього, у процесі розгляду справи можуть змінитися певні обставини, які суттєво впливають на господарську діяльність заявника чи можливість виконання рішення суду.

Необхідно акцентувати увагу на тому, що заходи забезпечення адміністративного позову, в тому числі і їх заміна іншими заходами, мають бути співмірними заявленим позовним вимогам. В даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У зв'язку з тим, що позивачем змінено (доповнено) позовні вимоги, що свідчить про зміну умов, що існували на момент постановлення ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2017 року про забезпечення позову, якою встановлено заборону державним виконавцям Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які виконавчі дії щодо боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» () за виконавчим провадженням ВП № 54937258, у тому числі, але не виключно, приймати постанови про арешт коштів, майна боржника та направляти їх будь-яким банківським установам, третім особам чи виконувати їх в інший спосіб, направляти вимоги до будь-яких банківських установ про списання коштів боржника, стягувати грошові кошти, звертати стягнення на майно боржника, а також вчиняти будь-які інші дії, направлені на примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1400/16 від 03 жовтня 2017 року щодо примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 15 листопада 2016 року у справі № 917/1400/16, якою, відповідно до заяви та наведених доказів, наразі здійснюється менш ефективний захист позивача, ніж до зміни (доповнення) позовних вимог, які прийнято ухвалою суду від 06.08.2018 року, та враховуючи відсутність даних щодо скасування постанов в межах виконавчого провадження ВП №54937258, суд дійшов висновку, що співмірним позовним вимогам в адміністративній справі №826/14428/17 є часткове задоволення клопотання про заміну заходу забезпечення позову іншим, з урахуванням заяви про зміну (доповнення) предмету позову, а саме замінити захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2014 року про забезпечення позову, на наступний:

- заборонити Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які виконавчі дії щодо боржника - ТОВ «Гадячсир» за виконавчим провадженням ВП № 56311245, у тому числі, але невиключно, приймати постанови про арешт коштів, майна боржника, направляти їх будь-яким банківським установам, третім особам чи виконувати їх в інший спосіб, направляти вимоги про списання коштів боржника, стягувати грошові кошти, звертати стягнення на майно боржника, а також вчиняти будь-які інші дії, направлені на примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1400/16 від 03.10.2017 року щодо примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 15.11.2016 року по справі № 917/1400/16.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 155 КАС України за наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала.

Примірник ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6, 9, 155, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Альміра» про заміну одного заходу забезпечення позову іншим задовольнити частково.

2. Замінити захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2017 року про забезпечення позову, на наступний:

заборонити Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти будь-які виконавчі дії щодо боржника - ТОВ «Гадячсир» за виконавчим провадженням ВП №54937258 та виконавчим провадженням ВП № 56311245, у тому числі, але невиключно, приймати постанови про арешт коштів, майна боржника, направляти їх будь-яким банківським установам, третім особам чи виконувати їх в інший спосіб, направляти вимоги про списання коштів боржника, стягувати грошові кошти, звертати стягнення на майно боржника, а також вчиняти будь-які інші дії, направлені на примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1400/16 від 03.10.2017 року щодо примусового виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 15.11.2016 року по справі № 917/1400/16.

3. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Альміра» про заміну одного заходу забезпечення позову іншим в іншій частині залишити без задоволення.

4. Роз'яснити, що ухвала діє до вирішення адміністративної справи №826/14428/17 по суті та набрання судовим рішенням у вказаній справі законної сили.

Ухвалу направити сторонам.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена у порядку статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.О. Маруліна