Справа № 826/9981/16
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 серпня 2018 року № 826/9981/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» Шкурко Віктора Михайловича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» Шкурко Віктора Михайловича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» Шкурко Віктора Михайловича з обмеження здійснення банківських операцій щодо виплати коштів за рахунком ОСОБА_1, відкритим за Договором банківського вкладу на вимогу «Зручний контракт» № 1351/2015 від 16.09.2015 р., укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт».

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» Шкурко Віктора Михайловича щодо невключення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, - за Договором банківського вкладу на вимогу «Зручний контракт» № 13512015 від 16.09.2015 р., укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт».

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт» Шкурко Віктора Михайловича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: 20, місце реєстрації: АДРЕСА_1), як вкладника, що має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - за Договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» № 1351 від 16.09.2015 р., укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт».

4. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформацію щодо ОСОБА_1 ідентифікаційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1), як вкладника, що має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - за Договором банківського вкладу на вимогу «Зручний Контракт» № 1351/2015 від 16.09.2015, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 01.08.2016 р. суддею Літвіновою А.В. відкрито провадження по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 02.11.2017 р. справу прийнято до провадження суддею Васильченко І.П.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача 1 щодо невключення позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач 1 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки позивача було включено до Переліку вкладників ПАТ Банк «Контракт» та надіслано до Фонду. Однак, на підставі ухвали Апеляційного суду м.Києва від 28.01.2016 р. на рахунок позивача було накладено арешт, про що повідомлений Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно Фонд не відшкодовує кошти, розмішені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Згідно поданих письмових заперечень проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки у переданому уповноваженою особою Переліку вкладників інформація про позивача відсутня, у зв'язку із чим дані про нього не могли бути враховані при складанні та затверджені Загального реєстру Фондом гарантування.

В судовому засіданні суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

16.09.2015 р. між Публічним акціонерним товариством Банк «Контракт» та ОСОБА_1 було укладено Договір банківського вкладу на вимогу «Зручний контракт» № 1351/2015.

На виконання умов Договору № 1351/2015 Банк відкрив позивачу рахунок для обліку вкладу на вимогу № НОМЕР_2.

16.09.2015 р. позивачем на виконання умов Договору № 1351/2015 на вказаний депозитний рахунок через касу банку були внесені грошові кошти у розмірі 190 000,00 грн.

10.12.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 220 «Про початок процедури ліквідації ПАТ Банк «Контракт» та делегування повноважень ліквідатора банку». Відповідно до вказаного рішення, розпочато процедуру ліквідації ПАТ Банк «Контракт» строком на два роки - з 11.12.2015 р. до 10.12.2017 р. призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» - Шкурко Віктора Михайловича.

З 16.12.2015 р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було розпочато виплати коштів вкладникам ПАТ Банк «Контракт» - через банк-агент AT «ОТП Банк».

Позивач, звернувшись до відділення банку-агенту, AT «ОТП БАНК», з метою отримання виплати коштів за вкладом по Договору № 1351/2015, отримав інформацію про те, що його не включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування складів фізичних осіб.

З огляду на отриману інформацію позивач звернувся до Банку (Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт») із 20.01.2015 р. щодо надання інформації про підстави невключення позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також із проханням включити позивача до вищевказаного реєстру.

У відповідь на заяву від 20.01.2015 р. позивач отримав відповідь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» Шкурко В.М. № 51/11-263 від 27.01.2016 р, відповідно до якої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» інформацію щодо виплат коштів за вкладом позивача не включено до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів з огляду на обмеження здійснення операцій щодо виплати коштів за рахунком, на якому обліковується залишок грошових коштів позивача за Договором № 1351/2015.

Позивач, вважаючи дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт» щодо обмеження здійснення банківських операцій щодо виплат коштів за рахунком позивача по Договору № 1351/2015; бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ Банк «Контракт», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення Позивача до переліку та реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протиправними, звернувся до суду із позовом.

Вирішуючи справу суд виходить із наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"(далі - Закон №4452-VI).

Відповідно до статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Статтею 27 Закону №4452-VI визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Водночас, пунктом 4 статті 26 Закону №4452-VI встановлені випадки, у разі настання яких Фонд не відшкодовує кошти, в тому числі в переліку таких випадків міститься пункт 11, згідно до якого Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Як вбачається з пояснень відповідача 1, відповідно до п. 5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами № 14 від 09.08.2012 р. відповідачем 1 було направлено до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни до Переліку вкладників ПАТ Банк «Контракт» до складу яких також було включено інформацію про вклад позивача з зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню та ідентифікаційних даних позивача (лист № 01/03-199 від 19.01.2016 р. з витягом з Переліком).

Однак, в подальшому ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.01.2016 по справі №11-сс/796/402/2016 було задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №7 м. Києва про накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкриті у ПАТ "Банк "Контракт"; накладено арешт на рахунки фізичних осіб, відкриті у ПАТ "Банк "Контракт", в тому числі і на рахунок, відкритий на ім'я позивача.

У вказаній ухвалі зазначено, що майно, яке є предметом (засобом) вчинення кримінального правопорушення, повинно арештовуватись незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав, передбачених частиною 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов'язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Стан доказів, що вказують на вчинення злочинів, а також на наявність підстав вважати, що кошти, які знаходяться на рахунках фізичних осіб в ПАТ "Банку "Контракт" мають ознаки, передбачені частиною 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України, є достатнім для застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зазначені докази були предметом належної перевірки в суді апеляційної інстанції.

Вказана ухвала прийнята ПАТ "Банком "Контракт" до негайного виконання, у зв'язку з чим на рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_1 № НОМЕР_2, накладено арешт.

Отже, на момент формування переліку вкладників ПАТ «Банк «Контракт» тривала судова процедура накладення арешту на рахунки фізичних осіб, відкритих у ПАТ «Банк «Контракт», в тому числі і на рахунок позивача, а на момент розгляду адміністративної справи арешт на вказані рахунки накладено судовим рішенням.

Пунктом 4 статті 26 Закону №4452-VI встановлені випадки, у разі настання яких, Фонд не відшкодовує кошти, в тому числі в переліку таких випадків міститься пункт 11, відповідно до якого Фонд не відшкодовує кошти розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Таким чином, у Уповноваженої особи не було на час прийняття рішення законодавчо визначеного обов'язку включити позивача у перелік вкладників ПАТ «Банк «Контракт» за наявності арешту, накладеного на рахунок ОСОБА_1 за рішенням суду, навпаки, законодавцем встановлено заборону на відшкодування коштів особам, рахунки яких перебувають під арештом за рішенням суду.

Норма частини 4 статті 26 Закону №4452-VI, якою встановлено заборону на відшкодування коштів особам, рахунки яких перебувають під арештом за рішенням суду, має імперативний характер, та втрачає своє дію лише у випадку усунення визначених в ній підстав, в даному випадку, це зняття арешту з рахунку позивача.

Тобто, невідшкодування коштів не є результатом бездіяльності уповноваженої особи Фонду чи безпосередньо Фонду, а є результатом вчинення дій, спрямованих на перевірку правочинів та встановлення обставин, які впливають на рішення щодо включення осіб до переліку вкладників, які мають право отримати відшкодування (компенсацію) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на викладені вище обставини та положення чинного законодавства, суд не вбачає в діях Уповноваженої особи Фонду протиправної бездіяльності, що виходить за межі законодавства та зазначає, що оскільки законодавцем встановлено заборону на відшкодування коштів особам, рахунки яких перебувають під арештом за рішенням суду, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи із положень ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, оцінивши докази, які є у справі, та пояснення сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для ї задоволення.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко