Справа № 816/1970/18
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1970/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Колодяжного Д.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гриценка Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2018 ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3, позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - ГУ ДФС у Полтавській області, відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним і незаконним рішення про застосування фінансових санкцій від 31.01.2017 №000001/16-31-40-02/, №000002/16-31-40-02/, складені за результатами протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2016 ПО №005142;

- скасувати рішення від 31.01.2017 №000001/16-31-40-02/ та №000002/16-31-40-02/ про застосування фінансових санкцій як незаконні.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на незгоду із вищевказаними рішенням, яким до неї застосовано фінансові санкції у загальній сумі 23800,00 грн за порушення вимог частини 13 статті 15 та вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Вказувала, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки вона не здійснювала господарську діяльність в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

13.07.2018 відповідач надав до суду відзив (а.с.45-46), в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що підставою для прийняття спірних рішень про застосування фінансових санкцій стали матеріали перевірки проведеної працівниками Кременчуцького районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області. 07.04.2016 під час перевірки магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2, встановлено факт реалізації пляшки пива "Bud" продавцем ОСОБА_4 неповнолітньому, про що складений протокол про адміністративне правопорушення ПО №005142 від 07.04.2016. Наголошує, що продавець ОСОБА_4 у письмових поясненнях визнала факт продажу пива неповнолітній особі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2018 закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа - підприємець 15.10.2003 виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області, номер запису про включення відомостей про фізичну особу-підприємця до ЄДР 0007139 (а.с.47).

02.08.2017 внесено запис за №3007139 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням (а.с.70-71).

07.04.2016 працівниками Кременчуцького районного відділення поліції ГУНП в Полтавській області складений протокол про адміністративне правопорушення №005142 відносно гр. ОСОБА_4, яка працюючи продавцем в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" продала неповнолітньому пляшку пива "Bud" місткістю 0,5 л. (а.с.50).

У письмових поясненнях гр. ОСОБА_4 зазначила, що працює продавцем в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2. Господарем магазину являється ОСОБА_1. 07.04.2016 продала неповнолітньому одну пляшку пива "Bud" ємністю 0,5 л. (а.с.51).

20.04.2016 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Пришибської сільської ради винесено постанову №1, якою гр. ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні порушення, що передбачене частиною другою статті 156 КУпАП та застосовано штрафну санкцію у розмірі 510,00 грн (а.с.55).

22.12.2016 до ГУ ДФС у Полтавській області надійшов лист від 12.12.2016 вих.№11271/115/109/01-16 Кременчуцького районного відділення поліції ГУНП в Полтавській області про вжиття дієвих заходів до ФОП ОСОБА_3 з метою усунення причин та умов, що сприяють пияцтву серед неповнолітніх (а.с.49).

31.01.2017 ГУ ДФС у Полтавській області винесено рішення:

- №000001/16-31-40-02/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн за порушення вимог статті 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с. 32);

- №000002/16-31-40-02/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн за порушення вимог частини 13 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с. 33).

Позивач не погодилась з рішеннями про застосування фінансових санкцій від 31.01.2017 №000001/16-31-40-02/НОМЕР_1 та №000002/16-31-40-02/НОМЕР_1, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку оскаржуваним рішенням, суд виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95) (тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 153 Закону № 481/95 забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 153 цього ж Закону продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов'язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку. У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог статті 153 цього Закону - 6800 гривень.

Частиною дванадцятою статті 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

За порушення вищевказаної норми Закону №481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абзац 5 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР).

Із наведених приписів Закону слідує, що фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення вимог Закону №481/95-ВР застосовується до суб'єктів господарювання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

З відібраних працівниками Кременчуцького районного відділення поліції ГУНП в Полтавській області письмових пояснень слідує, що ОСОБА_4 працює продавцем в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2. У якості господаря магазину вказала ОСОБА_1 (а.с.51).

10.08.2018 до суду надійшла інформація від Пришибського ССТ стосовно укладання протягом 2016 року договорів оренди на об'єкт нерухомості - магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до наданої інформації в 2016 році правлінням Пришибського ССТ укладено з ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) договір оперативної оренди об'єкта нерухомості - магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.80-87).

На вимогу суду відповідачем не надано доказів на підтвердження факту здійснення позивачем в 2016 році господарської діяльності в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, на підставі наявних матеріалів справи судом встановлено, що 07.04.2016 гр. ОСОБА_4 працюючи продавцем в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2, було реалізовано неповнолітньому пляшку пива "Bud". Продавець ОСОБА_4 визнала факт продажу алкогольного напою (пива) неповнолітньому та зазначила, що є продавцем у ОСОБА_1. Матеріали справи не містять доказів здійснення господарської діяльності в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2, позивачем - ОСОБА_3.

За приписами частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов'язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Відтак, відповідачем не була доведена правомірність та законність оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій від 31.01.2017 №000001/16-31-40-02/НОМЕР_1 та №000002/16-31-40-02/НОМЕР_1 застосованих до ОСОБА_3, у зв'язку із чим позовні вимоги ОСОБА_3 є доведеними та обґрунтованими.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ГУ ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій від 31.01.2017 №000001/16-31-40-02/НОМЕР_1 та №000002/16-31-40-02/НОМЕР_1, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне, стягнути з ГУ ДФС у Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 704,80 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, 39600, рнокпп НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, б.4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових від 31 січня 2017 року №000001/16-31-40-02/НОМЕР_1 та №000002/16-31-40-02/НОМЕР_1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 360014; ) на користь ОСОБА_3 (рнокпп НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14 серпня 2018 року.

Головуючий суддя Г.В. Костенко