Справа № 2140/1553/18
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 серпня 2018 р. м. ХерсонСправа № 2140/1553/18

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Хом'якова В.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Суворовського районного відділу у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати неправомірною відмову Суворовського районного відділу у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області щодо встановлення належності ОСОБА_1 до громадянства України і видати йому паспорт громадянина України;

- Зобов'язати Суворовський районний відділ у м. Херсоні Управління Державної міграційної служби України у Херсонській області встановити належність ОСОБА_1 до громадянства України і видати йому паспорт громадянина України.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З наведеного вище вбачається, що звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав.

Стосовно заявлених позовних вимог та вимог процесуального законодавства при зверненні до суду слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно ст. 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 р." встановлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2018 року - 1762 гривень.

Таким чином, враховуючи, що позивачем подано позов з однією вимогою немайнового характеру (визнати неправомірною відмову та зобов'язати встановити належність), судовий збір становить 704,80 грн.

Дослідивши адміністративний позов та додані до нього документи, судом встановлено, що позивачем не додано доказів сплати судового збору.

Натомість, позивачем подано заяву про звільнення його від сплати судового збору.

Частиною 1 ст. 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Аналіз зазначених норм показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

В даному випадку, заява позивача не підкріплена жодними доказами його хвороби, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору за даним позовом.

За пунктом 17 ст. 5 Закону "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку, відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору. Позивач, виходячи з положень п.17 ст. 5 Закону "Про судовий збір", не має згаданих пільг. Суд роз'яснює, що якщо позивач не має коштів на рахунку, він може звернутись до адміністрації виправної колонії, оскільки відповідно до пункту 4 статті 153 Кримінально-виконавчого кодексу України, в разі відсутності в особовій справі засудженого паспорту, адміністрація установи виконання покарань повинна завчасно вжити заходів щодо його одержання. Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що до позовної заяви не додані докази наявності спору, а саме - докази звернення безпосередньо позивача в порядку п. 13 розділу 11 Указу Президента, Президент України від 27.03.2001, № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" із заявою про встановлення належності до громадянства України з доданими документами та докази відмови в задоволенні такого звернення. До позовної заяви додана тільки копія звернення адміністрації Херсонської виправної колонії № 61 про видачу паспорту (лист від 02.10.2017 № 27/6-3446) без доказів його направлення або отримання негативної відповідді саме на це звернення. У листі адміністрація не ставить питання підтвердження належності ОСОБА_1 до громадянства України.

Адміністративний суд розглядає спори, зокрема, між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень, який, на думку позивача - фізичної особи, порушив його права, свободи та інтереси у сфері публічно-правових відносин. Якщо ж фізична особа не зверталась до суб'єкта владних повноважень з вимогами, які викладені у позовній заяві, то суд допускає передчасність подання даного позову до суду. Тому позивач має надати відповідні докази такого звернення до органу міграційної служби, а також докази відмови у задоволенні прохання або докази залишення заяви без відповідді.

Окрім вказаного, ч.ч. 1, 4 статті 161 КАС України визначено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст.94 КАС України, письмовими доказами є документ (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем в порушення вказаних вимог до позовної заяви не додано копії позовної заяви з додатками для відповідача та долучено копії документів, які не засвідчені в установленому законом порядку.

Приписами п.2 ч.5 ст.160 КАС України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Натомість, позивачем не зазначено наступних даних сторін: ідентифікаційний код юридичної особи - відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти позивача та відповідача.

Таким чином, позовна заява, відповідно до ч.1 ст. 169 КАС України, підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 2140/1553/18 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Хом'якова В.В.