Справа № 803/166/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

07 серпня 2018 року

справа №803/166/16

адміністративне провадження №К/9901/13992/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І. А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року у складі судді Александрової М.А. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у складі колегії суддів Святецького В.В., Гудима Л.Я., Довгополова О.М. у справі №803/166/16 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування миної вартості товарів та картки відмови у митному оформленні товарів,

У С Т А Н О В И В

У лютому 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - декларант, позивач у справі) звернувся з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби (далі - митний орган, відповідач у справі), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000064/2 від 20 серпня 2015 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070002/2015/00071 від 20 серпня 2015 року з мотивів їх безпідставності.

В обгрунтування позову зазначає, що приймаючи спірні рішення, митний орган не довів наявність в нього обгрунтованих сумнівів відносно недостовірності визначеної ним митної вартості товарів, а також необгрунтовано застосував резервний метод визначення митної вартості товарів у той час, як декларант надав всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року, позов задоволено, визнано протиправним і скасовано рішення Волинської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №205000011/2015/000064/2 від 20 серпня 2015 року, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070002/2015/00071 від 20 серпня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції виходили з недоведеності митним органом складу правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 54 Митного кодексу України, а відтак, протиправності винесеного спірного акту індивідуальної дії.

У грудні 2016 року митним органом подана касаційна скарга на судове рішення суду апеляційної інстанції, 07 грудня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України (суддя Єрьомін А.В.) відкрито касаційне провадження, витребувано справу №803/166/16 з Волинського окружного адміністративного суду.

1 лютого 2018 року справу №803/166/16 передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року).

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме: положень статей 53, 55 Митного кодексу України, просить судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Наводить доводи, викладені раніше у запереченнях на позов та в апеляційній скарзі. Скаржник обґрунтовує, що судами попередніх інстанцій не враховано, що декларантом не надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору, а саме не надано прайс від виробника, фактуру на закупівлю товару у виробника і належний висновок експерта про якісні і вартісні характеристики товару, а також посилається на наявні розбіжності у поданих до митного оформлення документах стосовно витрат на навантаження товару, розбіжності у зазначенні вартості товару в експортній декларації та фактурі.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент ухвалення судових рішень) судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

20 серпня 2015 року позивач в електронному вигляді подав митну декларацію №205070001/2015/012275 та відповідний комплект документів для митного оформлення товарів (контракт, рахунок-фактуру, CMR, інвойс, експортну декларацію, сертифікат походження, сертифікат відповідності): «нектарини свіжі», вагою 11 648 кг, торговельна марка Frutas Salud, «персики свіжі», вагою 3 840 кг, торговельна марка Ponti Solete, «ананаси свіжі», вагою 880 кг, торговельна марка Dole, «сливи свіжі», вагою 910 кг, торговельна марка Frutas Salud.

Митну вартість товарів визначено за 1 методом, тобто за ціною контракту.

З посиланям на виявлені розбіжності митний орган запитав у позивача додаткові документи: прайс-лист виробника товару, фактуру на закупівлю товару у виробника, виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом додатково подано: висновок про якісні та вартісні характеристики № В-616 від 20 серпня 2015 року, платіжне доручення №26 від 05 серпня 2015 року, виписку з банку від 05 серпня 2015 року, прайс-лист від 19 серпня 2015 року, розрахунок транспортних витрат № 20-08/2015 від 20 серпня 2015 року, курси валют для визначення митної вартості № 140/А/2014 від 22 липня 2015 року.

20 серпня 2015 року Волинська митниця Державної фіскальної служби відмовила у митному оформленні товару та видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №205070002/2015/00071..

Митну вартість скориговано відповідачем у бік збільшення за резервним методом на основі наявної у нього інформації.

Підставою для прийняття спірного рішення стали сумніви, що виникли внаслідок розбіжностей у поданих документах: згідно із заявкою-договором на автоперевезення №4 від 19 серпня 2015 року та довідки від 20 серпня 2015 року податкове навантаження до кордону становить 38 грн. 89 коп./км, а після перетину кордону - 66 грн. 67 коп./км. Крім того, в митниці була наявна інформація, що вартість оцінюваних товарів в країні експорту знаходиться на вищому рівні, ніж заявлена декларантом.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що позивачем до митного оформлення подано всі, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України документи, крім того, надано оцінку доводам митного органу щодо розбіжностей в поданих документах щодо ціни за товар (різниця між даними вказаними у експортній декларації та фактурі становить 57,12 злотих), оцінені доводи відповідача щодо непідтвердження витрат за доставку товару (спростовані наданими документами: договором перевезення між позивачем та перевізником ОСОБА_2 від 01 січня 2015 року, заявкою на автоперевезення від 19 серпня 2015 року №4, довідкою від 20 серпня 2015 року та розрахунком транспортних витрат №20-08/2015 від 20 серпня 2015 року), оцінені та відхилені доводи відповідача щодо неподання позивачем прайсу постачальника та щодо неналежності експертного висновку про якісні і вартісні характеристики товару.

З такими висновками погоджується Суд.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно до положень частини 6 статті 54 Митного кодексу України, підставами для відмови у коригуванні митної вартості, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.

За змістом статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється в першу чергу за основним методом, тобто, за ціною договору (вартістю операції).

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, висновувався з того, що позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про ціну договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів.

Суди попередніх інстанцій, оцінюючи обставини справи, виходили з того, що відповідачем не доведено наявність обставин, які б могли бути підставою для коригування митної вартості, зокрема, що відомості про митну вартість товарів є неповними та/або недостовірними, або невірно визначено митну вартість товарів.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій висновувалися з дослідження складу митного правопорушення з урахуванням усіх обставин справи, а не лише з факту наявності повноважень митного органу на здійснення контрольних функцій при митному оформленні товарів.

Суд вважає, що висновок судів попередніх інстанцій щодо повноти дослідження складу митного правопорушення, його відсутності у спірних правовідносинах, доводить безпідставність прийняття митним органом рішення про коригування митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Суд касаційної інстанції, відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій. Обгрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить. Наявність у митного органу обгрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару у цій справі відповідачем не доведена.

Суд визнає, що судами попередніх інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга митного органу залишається без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 29 березня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2016 року у справі №803/166/1 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер