Справа № 826/14396/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Собківа Я.М., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича на проголошене о 14 годині 52 хвилині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 (далі - Позивач, ОСОБА_3.) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач-1, Фонд), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила:

- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича щодо анулювання операцій з зарахування 18.05.2016 року грошових коштів згідно з квитанціями №№383661589 від 18.05.2016 року, 383702134 від 18.05.2016 року на поточний рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1, відкритий у ПУАТ «Фідобанк» на підставі договору банківського (поточного) рахунку від 17.05.2016 року та бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича, яка полягає у невключенні відомостей про ОСОБА_3 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича подати до Фонду зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду стосовно збільшення кількості вкладників за рахунок ОСОБА_3, яким необхідно здійснити виплати відшкодування коштів за вкладами у ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду;

- зобов'язати Фонд здійснити відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_3 згідно договору банківського (поточного) рахунку НОМЕР_1 за рахунок Фонду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.03.2018 року залучено до участі у справі Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича в якості другого відповідача (далі - Відповідач-2, Уповноважена особа).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2018 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Уповноваженої особи щодо анулювання операцій з зарахування 18.05.2016 року грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1, відкритий в ПУАТ «Фідобанк» на підставі договору банківського (поточного) рахунку від 17.05.2016 року;

- зобов'язано Уповноважену особу включити ОСОБА_3 до переліку вкладників ПУАТ «Фідобанк», яка має право на відшкодування коштів за вкладом у ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду;

- зобов'язано Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції підкреслив, що спірні правовідносини належать до публічно-правових, а тому підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині, суд підкреслив, що на момент віднесення ПУАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних, на рахунку ОСОБА_3 обліковувалися кошти в сумі 199 000,00 грн., Уповноваженою особою не доведено порушення Позивачем порядку укладення договору банківського рахунку, перевірка правочинів на предмет їх нікчемності мала бути завершена 20.07.2017 року, а тому, оскільки рішення про віднесення правочину до нікчемного не приймалося, перешкоди для включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відсутні.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції зауважив, що законодавчо закріплений обов'язок Уповноваженої особи забезпечити перевірку правочинів на предмет їх нікчемності унеможливлює визнання протиправною бездіяльності останньої щодо невключення Позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Крім того, суд наголосив, що заявлені до Відповідача-1 позовні вимоги є передчасними, адже включенню вкладника до загального реєстру передує направлення Уповноваженою особою додаткової інформації про таку особу.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у позові відмовити в повному обсязі. При цьому звертає увагу на неврахування судом, що, рахунок Позивача не перебуває на перевірці, а залишок коштів на рахунку ОСОБА_3 складав 0,00 грн. станом на 18.05.2016 року. Крім того, підкреслює, що операції були проведенні без фактичного внесення/видачі готівки з каси відділення, а відтак на рахунку Позивача не обліковується будь-яких коштів.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2018 року було відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2018 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 26.06.2018 року.

Протокольною ухвалою суду від 26.06.2018 року продовжено строк розгляду справи та оголошено перерву у судовому засіданні до 07.08.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що зволікання Уповноваженої особи з поданням до суду першої інстанції відзиву на позов нівелює будь-які посилання в апеляційній скарзі останньої на неврахування судом певних фактичних обставин. Наголошує, що твердження Апелянта про ймовірне порушення касиром відділення банку вимог чинного законодавства не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Підкреслює, що факт проведення фінансових операцій підтверджується документами, а причинний зв'язок між ймовірними порушеннями касиром відділення банку вимог законодавства та бездіяльністю Уповноваженої особи щодо невключення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відсутні. Стверджує, що Відповідачем-2 не доведено, що анулювання трансакцій здійснено до запровадження тимчасової адміністрації, адже надана до апеляційної скарги виписка з рахунку даних обставин не підтверджу, у той час як зі змісту листа Уповноваженої особи вбачається, що операції були анульовані як такі, які б спричинили додаткове навантаження на Фонд. Крім того, Позивач підкреслює, що операції з переказу коштів не надають Позивачу переваг як кредитору банку та не можуть вважатися правочинами у розумінні чинного законодавства.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від іншого учасника справи не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги Уповноваженої особи.

У судовому засіданні представник Позивача підтримав викладені у відзиві доводи та, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Відповідача-2 наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що 17.05.2016 року ОСОБА_3 звернулася до ПУАТ «Фідобанк» із заявою про відкриття банківського (поточного) рахунку НОМЕР_2/980 (а.с. 11) та між вказаними сторонами було укладено договір банківського (поточного) рахунку НОМЕР_2/980 від 17.05.2016 року, примірник якого Позивач отримав у той же день (а.с. 11).

Зі змісту квитанцій від 18.05.2016 року №383661589 та №383702134 (а.с. 14) вбачається, що 18.05.2016 року на рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_3 готівкою були внесені кошті в сумі 139 000,00 грн. та 60 000,00 грн. відповідно.

На підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 року № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 20.05.2016 року № 783 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого тимчасову адміністрацію запроваджено строком на один місяць з 20.05.2016 року до 19.06.2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПУАТ «Фідобанк», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленку Олександру Володимировичу строком на один місяць з 20.05.2016 року до 19.06.2016 року включно.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 09.06.2016 року № 959, яким продовжено строки тимчасової адміністрації у неплатоспроможному ПУАТ «Фідобанк» з 20.06.2016 року до 19.07.2016 року включно, а також продовжено на вказаний період повноваження Уповноваженої особи.

Матеріали справи свідчать, що за наслідками розгляду звернення ОСОБА_3 від 1.06.2016 року Уповноваженою особою листом від 02.07.2016 року №2-3-6-6-1/1796-ВА-ОГ (а.с. 13) повідомлено, що у період з 18.05.2016 року по 20.05.2016 року серед клієнтів банку масово відбувалися спроби здійснити велику кількість нестандартних операцій, у зв'язку з чим банком були здійснені заходи щодо посиленого контролю за деякими видами операцій за участю фізичних осіб. Виконані Позивачем в один операційний день на однакові суми з клієнтом ОСОБА_4, як зазначено у даному листі Відповідача-2, були визначені банком як операції, що спричинили б навантаження на Фонд та у зв'язку з чим були анульовані банком, у зв'язку з чим залишки грошових коштів по поточному рахунку НОМЕР_2 залишилися такими, які були станом на початок операційного дня 18.05.2016 року о 09:00.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 18.07.2016 року № 142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19.07.2016 року №1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно якого з 20.07.2016 року до 19.07.2018 року включно розпочато ліквідацію ПУАТ «Фідобанк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПУАТ «Фідобанк», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Коваленку Олександру Володимировичу з 20.07.2016 року до 19.07.2018 року включно.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що наказом Уповноваженої особи №29 від 25.05.2016 року «Про перевірку в ПАТ «Фідобанк» вкладів фізичних осіб» надано розпорядження здійснити в ПУАТ «Фідобанк» перевірку документів, пов'язаних з укладенням банком договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладникам, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб для визначення підстав можливого обмеження уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснення банком на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам.

Наказом Уповноваженої особи №94 від 07.06.2016 року «Про тимчасове обмеження здійснення в ПАТ «Фідобанк» на час тимчасової адміністрації банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за відповідними рахунками вкладів» тимчасово обмежено здійснення в ПУАТ «Фідобанк» банківські операції щодо виплати коштів вкладникам за рахунками.

Наказом Уповноваженої особи №35 від 05.08.2016 року «Щодо продовження строку повноважень комісії з перевірки вкладів фізичних осіб, призначеної наказом №29 від 25.05.2016» строк повноважень Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб продовжено.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №3359 від 03.08.2017 року «Щодо продовження перевірки правочинів (у тому числі договорів ПАТ «Фідобанк» на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» продовжено строк перевірки до 20.01.2018 року.

На підставі встановлених вище обставин, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 2, 26, 27, 38 Закону України «Про систему гранування вкладів фізичних осіб», п. п. 3, 4, 5 Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 26.05.2016 року №826, а також затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.08.2012 року №14 Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в Уповноваженої особи не було правових підстав для анулювання трансакцій із зарахування коштів та невключення Позивача до переліку вкладників, які мають право відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в указаній частині.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частиною першою статті 3 Закону визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції, зокрема, здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Приписи ч. 5 ст. 34 Закону визначають, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Згідно ст. 54 Закону рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Оскарження рішень, визначених частиною першою цієї статті, не зупиняє виконання оскаржуваного рішення або дії.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Зі свого боку, Уповноважена особа виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Як неодноразово підкреслила Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що дії ПУАТ «Фідобанк» щодо анулювання операцій із зарахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача, які останній вважає протиправними, не можуть бути віднесені до дій суб'єкта владних повноважень, адже стосуються безпосередньо ліквідації банку і не охоплюють правовідносини, пов'язані з виплатою фізичним особам гарантованої суми відшкодування. При цьому, аналіз згадах правовідносин дає підстави для висновку, що в їх межах мало місце, на переконання суду апеляційної інстанції, невиконання банком умов договору банківського (поточного) рахунку в частині зарахування коштів на такий рахунок.

Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладених між банком і фізичною особою договорів, уповноважена особа Фонду та Фонд у цьому випадку діють як представники сторони договірних відносин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Частина 1 статті 2 КАС України регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України випливає, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з, у тому числі, іншим суб'єктом при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих осіб, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних (публічно-владних) управлінських функцій.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наведеними положеннями процесуального закону окреслюється перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб, яким делеговані повноваження зі здійснення владних (публічно-владних) управлінських функцій. Викладене, на переконання судової колегії, підтверджує відсутність в адміністративних судів правових підстав для вирішення питань про право цивільне у межах оскарження таких дій, рішень чи бездіяльності.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи та було встановлено раніше, спірні правовідносини в частині оскарження дій щодо анулювання операцій із зарахування коштів виникли між фізичною особою ОСОБА_3 та юридичною особою ПУАТ «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи.

За таких обставин, беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, судова колегія, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду в частині розмежування юрисдикції спорів, відповідачем в який виступає Фонд та/або Уповноважена особа, викладені у постановах від 12.04.2018 року у справі № 820/11591/15, від 18.04.2018 року у справах №813/921/16 та №826/7532/16, від 23.05.2018 року у справі №811/568/16, дійшла висновку, що спір про визнання протиправними дій Уповноваженої особи з анулювання операцій із зарахування коштів на поточних рахунок не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки не відповідає ознакам публічно-правового спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Приписи ст. 15 ЦК України визначають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, за правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Уповноваженої особи щодо анулювання операцій з зарахування грошових коштів на поточний рахунок фізичної особи підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, наслідком чого є закриття провадження у справі в указаній частині позовних вимог.

Щодо іншої частини позовних вимог, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

При цьому, згідно п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону Фонд не відшкодовує кошти за вкладом у розмірі менше 10 гривень.

За правилами частин першої-третьої статті 27 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється в останній день перед початком процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Приписи ч. 6 ст. 27 Закону визначають, що Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення № 14) перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах суми граничного розміру відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації, така сума відшкодування включається до Переліку.

До Переліку не включаються: інформація про вкладників, які отримали всю належну їм гарантовану суму відшкодування під час дії тимчасової адміністрації; інформація про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону; записи, що повернуті банку для доопрацювання як помилкові, - до усунення помилок.

Перелік та переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом, подаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом: на паперових носіях - пронумеровані, прошиті, складені в алфавітному порядку за прізвищами та засвідчені підписом уповноваженої особи Фонду і відбитком печатки банку, що ліквідується; на електронних носіях - у csv файлі.

Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Інформація про вкладника в Переліку має забезпечувати можливість його ідентифікації відповідно до законодавства.

Файл csv формується за структурою інформаційного рядка файла «Перелік вкладників» (додаток 9) та за правилами формування csv файлів (додаток 10).

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Додаткова інформація надається окремими файлами залежно від її типу.

Як передбачено у пунктах 1, 2, 3 розділу IV Положення №14, Фонд завантажує поданий уповноваженою особою Фонду Перелік до програмно-апаратного комплексу Фонду та здійснює його перевірку в частині: невключення до Переліку інформації про рахунки вкладників, розмір залишку гарантованої суми яких з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку, становить менше 10 гривень або більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, незалежно від кількості вкладів в одному банку; невключення до Переліку інформації про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом (відповідно до інформації, наданої уповноваженою особою Фонду); відсутності в Переліку більше одного запису по одному вкладнику; наявності всіх необхідних для проведення ідентифікації реквізитів вкладника; коректності реквізитів вкладника.

Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (з урахуванням обмежень, визначених уповноваженою особою Фонду відповідно до частини другої статті 38 Закону), за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку.

Загальний Реєстр складається на паперових та електронних носіях.

Загальний Реєстр на паперових носіях (пронумерованих, прошитих) підписується відповідальною особою, яка його склала, та засвідчується підписом директора-розпорядника та відбитком печатки Фонду, на електронних носіях - у csv файлі. Дані на паперових та електронних носіях повинні бути ідентичними.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що до Переліку вкладників, які мають прав на відшкодування коштів за вкладами, за рахунок Фонду, не включається інформація про вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 Закону, положення якої, як було зазначено вище, не передбачають відшкодування Фондом коштів за вкладом у розмірі менше 10 гривень.

Як вбачається зі змісту доданої до апеляційної скарги виписки по рахунку НОМЕР_1, у період з 16.05.2016 року по 20.05.2016 року жодної операції із зарахування коштів на даний рахунок не здійснювалося і станом на момент запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» залишок коштів по вкладному поточному рахунку складав 0,00 грн. Наведене, на переконання судової колегії, свідчить про відсутність правових підстав для зобов'язання Уповноваженої особи включити ОСОБА_3 до переліку вкладників ПУАТ «Фідобанк», яка має право на відшкодування коштів за вкладом у ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду, а також зобов'язання Відповідача-2 подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду.

Посилання Позивача у відзиві на апеляційну скаргу на неможливість врахування доданих до апеляційної скарги документів з підстав їх необґрунтованого неподання до суду першої інстанції судовою колегією оцінюється критично з огляду на таке.

Як було встановлено раніше, в якості другого відповідача Уповноважену особу було залучено судом першої інстанції на підставі ухвали від 19.03.2018 року, копію якої отримано 23.03.2018 року, у той час як судове засідання було призначено на 26.03.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Приписи ч. 5 ст. 162 КАС України визначають, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Отже, встановлений судом строк для подання відзиву на позовну заяву не повинен бути меншим, ніж п'ятнадцять днів, а учасник справ повинен бути повідомлений про дату, час та місце її розгляду не пізніше, як за п'ять днів.

Неврахування судом першої інстанції даних обставин фактично унеможливило реалізацію Уповноваженою особою своїх процесуальних прав.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про можливість врахування наданої до апеляційної скарги виписки по рахунку НОМЕР_1 як доказу, яким підтверджується відсутність на ньому коштів на момент запровадження у ПУАТ «Фідобанк» коштів.

Твердження Позивача про те, що наявними у матеріалах справи копіями квитанцій від 18.05.2016 року №383661589 та №383702134 та листа Уповноваженої особи від 02.07.2016 року №2-3-6-6-1/1796-ВА-ОГ підтверджується зарахування коштів 18.06.2018 року на рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1 та подальше їх анулювання на підставі рішення Відповідача-2 судовою колегією оцінюється критично, оскільки, як, було встановлено вище, станом на момент запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» жодних коштів на згаданому рахунку не обліковувалося, а надання оцінки правомірності дій банку щодо анулювання банківських операцій, як було встановлено вище, перебуває поза межами правового поля координат компетенції адміністративного суду.

Доводи ОСОБА_3 про те, що операції з переказу коштів не надають Позивачу переваг як кредитору банку та не можуть вважатися правочинами у розумінні чинного законодавства судовою колегією відхиляються, оскільки не охоплюються предметом доказування у даній справі з огляду на відсутність посилань Відповідачів на вказані обставини.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується з посиланням Позивача на відсутність належних та допустимих доказів порушення касиром відділення ПУАТ «Фідобанк» положень чинного законодавства при здійсненні операцій згідно квитанцій від 18.05.2016 року №383661589 та №383702134, водночас, як вже було підкреслено вище, відсутність коштів на рахунку ОСОБА_3 унеможливлює вчинення Уповноваженою особою будь-яких дій, спрямованих на включення Позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ПУАТ «Фідобанк» в особі Уповноваженої особи про анулювання операцій з зарахування грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_3, оскільки дані правовідносини перебувають поза межами публічно-правових.

Крім того, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для направлення Уповноваженою особою додаткової інформації про Позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду, у зв'язку з підтвердженням матеріалами справи відсутності коштів на рахунку останнього, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про обґрунтованість частини позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати у такій частині та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи в частині задоволених позовних вимог до Уповноваженої особи та вирішення позовної вимоги до ПУАТ «Фідобанк», яка не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. У зв'язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскільки у в її прохальній частині містилися вимоги скасувати рішення суду у повному обсязі, а рішення суду - скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року - скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича щодо анулювання операцій з зарахування 18.05.2016 року грошових коштів згідно з квитанціями №№383661589 від 18.05.2016 року, 383702134 від 18.05.2016 року на поточний рахунок ОСОБА_3 НОМЕР_1, відкритий у ПУАТ «Фідобанк» на підставі договору банківського (поточного) рахунку від 17.05.2016 року - закрити.

Вказати, що дані позовні вимоги підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

У задоволенні позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича включити ОСОБА_3 до переліку вкладників ПУАТ «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладом у ПУАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та подання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПУАТ «Фідобанк» за рахунок фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відмовити.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Я.М. Собків

О.І. Шурко

Повний текст постанови складено « 07» серпня 2018 року.