Справа № 808/1331/18
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 серпня 2018 року (11 год. 47 хв.)Справа № 808/1331/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

секретар судового засідання Гопка Л.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представників:

позивача - ОСОБА_2;

відповідача - Гаврика С.Є.;

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, пр. Соборний, буд. 166, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 від 23.03.2018.

Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено штраф у розмірі 4508,81грн. за затримку на 6 календарних днів сплати єдиного податку у розмірі 45088,10грн. Позивач вважає, що таке рішення є протиправним, оскільки термін сплати єдиного податку - до 20.05.2016. Так, 17.05.2016 позивачем сформоване платіжне доручення за допомогою платіжного порталу «Фідобанк», яке надіслано до ПУАТ «Фідобанк» на перерахування за І квартал 2016 року єдиного податку у розмірі 45090грн. Банком з позивача утримано комісію за здійснення платежу у розмірі 135,27грн. З телефонної розмови із працівником податкового органу позивач дізнався, що сума єдиного податку до бюджету не надійшла. 20.05.2016 ПАТ «Фідобанк» віднесено до неплатоспроможного. У зв'язку із викладеним, 26.05.2016 позивач платіжним дорученням через ПАТ «Мегабанк» перерахував до бюджету єдиний податок у розмірі 45090грн. за І квартал 2016 року. Таким чином позивач вважає необґрунтованим застосування штрафу за несвоєчасну сплату єдиного податку, оскільки затримка сталася з вини банківської установи.

Ухвалою суду від 15.05.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 18.06.2018.

18.06.2018 судом продовжений строк підготовчого провадження до 13.08.2018 та оголошено перерву до 03.07.2018.

03.07.2018 відкладено підготовче засідання до 06.08.2018.

06.08.2018 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.08.2018.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення в його обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№16984 від 01.06.2018). Зокрема вказав, що позивачем не надано доказів наявності вини банку у неперерахуванні до бюджету єдиного податку, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у судовому засіданні 06.08.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмовий відзив відповідача, відповідь на відзив позивача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Позивач є фізичною особою підприємцем (а.с.42) та є платником єдиного податку (свідоцтво від 11.03.2013 серія НОМЕР_2, а.с.43).

Судом встановлено, що позивачем 17.05.2016 сформовано платіжне доручення на порталі ПАТ «Фідобанк» №383137352 на сплату єдиного податку за І квартал 2016 року у сумі 45090грн. (а.с.13). Граничний термін сплати єдиного податку - 20.05.2016.

За виконання платіжної операції щодо перерахування вказаних вище коштів ПАТ «Фідобанк» утримано комісійні доходи у розмірі 135,27грн. (а.с.10), кошті у розмірі 45090грн. списані з рахунку позивача (а.с.10, 12).

У зв'язку із ненадходженням суми єдиного податку до бюджету позивач сформував платіжне доручення №1 від 26.05.2016 на сплату єдиного податку за І квартал 2016 року у сумі 45090грн. через ПАТ «Мегабанк», платіж проведений банком 26.05.2016 (а.с.14).

Листом ПУАТ «Фідобанк» позивачу повідомлено, що 20.05.2016 на підставі рішення Національного банку №8 ПУАТ «Фідобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних та рішенням №783 запроваджено тимчасову адміністрацію (а.с.16).

03.06.2016 позивач звернулась до ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя із наданням пояснень щодо несвоєчасного перерахування єдиного податку за І квартал 2016 року, пояснивши причини несвоєчасного перерахування із посиланням на наявність вини банківської установи та просила не нараховувати штраф (а.с.17).

Листом від 01.07.2016 ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя повідомила позивачу, що сума коштів у розмірі 45090грн. 17.05.2016 не надійшла. Також податковий орган повідомив, що з метою з'ясування ситуації щодо неперерахування коштів банківською установою, податковий орган звернувся до ПУАТ «Фідобанк» із листом про надання роз'яснень (а.с.18-19).

12.07.2016 тимчасовою адміністрацією ПУАТ «Фідобанк» надано відповідь ДПІ у Шевченківському районі, згідно якої повідомлено, що 17.05.2016 ФОП ОСОБА_1 сформоване платіжне доручення №383137352 на суму 45090грн. з призначенням платежу: сплата єдиного податку за І квартал 2016 року. Зазначений платіж був відкладений банком у зв'язку із недостатністю коштів на кореспондентському рахунку банку; номер замовлення 40687879 від 17.05.2016 на суму 45090грн. на дистанційному каналі Фідомаркет залишився в статусі «Не виконано». Також у листі зазначається про віднесення ПАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних, про запровадження тимчасової адміністрації та про початок процедури виведення ПУАТ «Фідобанк» з ринку (а.с.57).

15.03.2018 проведено камеральну перевірку позивача, за результатами якої складений акт №1573/08-01-49-02/. Під час перевірки встановлено порушення позивачем термінів сплати єдиного податку за І квартал 2016 року на 6 днів.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № 2 від 23.03.2018, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 10% у сумі 4581,81грн. за затримку на 6 календарних днів сплати грошового зобов'язання з єдиного податку в сумі 45088,81грн. (а.с.30).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення № 2 від 23.03.2018 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Приписами п.1.24, п.1.29 ст.1, п.8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів Україні» визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою (п.1.24 ст.1). Платіжна система, це платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов'язковою функцією, що має виконувати платіжна система (п.1.29 ст.1). Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження (ст. 8).

Положенням п.22.4 ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів Україні» передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідальність банків при здійсненні переказу передбачена приписами ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», де зазначено, що отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976, передбачено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», а банк стягувача «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня». Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Згідно з пунктом 22.4 статті 22 зазначеного Закону, ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання.

Крім того, аналіз змісту Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» також дає підстави для висновку про те, що виконання платником зобов'язання по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування сум податку».

Судом встановлено, що на платіжному дорученні № 383137352 від 17.05.2016, наданому позивачем, наявна відмітка банку «одержано банком» 17.05.2016 та відсутні будь-які ознаки того, що банком повернуто дані платіжні доручення без виконання.

Пунктом 129.6 ст.129 ПК України передбачено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів Україні», з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

З припису зазначеної статті вбачається, що якщо неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що порушення порядку зарахування до бюджету та державних цільових фондів податків і зборів при пред'явленні платником податків до установи банку платіжних доручень у встановлений строк є виною банку, крім випадку, передбаченого п.129.7 ст.129 ПК України, яким встановлено, що не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку для здійснення зарахування; якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) розпочинається з моменту такого відновлення. Тобто відлік термінів зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку розпочинається саме для банку, а не для платника податків.

Отже, з наданням платком податку до установи банку платіжного документу на перерахування податку до бюджету, згідно з яким платник ініціює сплату, а банк приймає такий документ, обов'язок такого платника щодо сплати такого податку припиняється. Тому, днем сплати податку до бюджету вважається день, коли банк прийняв документ на перерахування податку до бюджету на виконання (Постанова Верховного суду від 03.04.2018 у справі № 809/3851/15).

Судом встановлено, що позивач подав до обслуговуючого банку належним чином оформлене платіжне доручення, яке банком прийнято до виконання, проте платіж своєчасно не перерахований.

Докази, які містяться у справі, зокрема лист ПУАТ «Фідобанк» від 12.07.2016, підтверджує факт того, що 17.05.2016 ФОП ОСОБА_1 сформоване платіжне доручення №383137352 на суму 45090грн. з призначенням платежу: сплата єдиного податку за І квартал 2016 року. Зазначений платіж був відкладений банком у зв'язку із недостатністю коштів на кореспондентському рахунку банку; номер замовлення 40687879 від 17.05.2016 на суму 45090грн. на дистанційному каналі Фідомаркет залишився в статусі «Не виконано».

Враховуючи те, що позивач своєчасно вчинював дій щодо сплати єдиного податку, але з вини ПУАТ «Фідобанк» платіж своєчасно не перерахований, суд дійшов висновку, що відповідач всупереч нормам п. 129.6 ст.129 ПК України прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 №816/59/17.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи..

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ст. 249 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.9, 139, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.03.2018 № 2, яке прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) судовий збір у розмірі 704грн.80коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів, з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10.08.2018.

Суддя Ю.В. Калашник