Справа № 2040/5699/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

13 серпня 2018 р. № 2040/5699/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка" (с. Мажарка,Кегичівський район, Харківська область,64040, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування наказу;-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мажарка", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 10 липня 2018р. №4942 "Про проведення фактичної перевірки Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка";

- розподілити судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем здійснено фактичну перевірку діяльності підприємства, на підставі наказу від 10.07.2018р. №4942. Позивач вважає, що співробітниками податкового органу не були дотримані вимоги Податкового кодексу України щодо проведення даної перевірки. Вважаючи дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Представник позивача - Михайлов Олег Володимирович (ордер серії ХВ №791 від 08.08.2018р.) прибув у судове засідання, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі представника підприємства, та задовольнити позов у повному обсязі.

Згідно наданого до суду відзиву відповідач позов не визнав та зазначив, що у зв'язку з наявною інформацією у контролюючого органу щодо діяльності позивача, а саме: про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин і виплати доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, було складено та видано наказ про проведення фактичної перевірки Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка". Відповідач стверджує, що перевірки була проведена у встановленому законодавством порядку. Крім того зазначає, що оскільки податковим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, оспорюваний наказ та дії щодо проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову.

Представник відповідача - Шапошнік Сергій Сергійович (довіреність від 02.04.2018р. №6916/9/20-40-10-04-01) у судове засідання прибув, наполягав на залишенні позовних вимог без задоволення, не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України, котрими передбачено: якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судом встановлено, що Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство "Мажарка" є платником податку, зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як основний платник в Південній ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області з 18.09.2002р.

10.07.2018р. Головним управлінням ДФС у Харківській області у зв'язку з наявністю інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Мажарка" доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80, п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України, прийнято наказ №4942 "Про проведення фактичної перевірки Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка" за період з 01.01.2018р. по теперішній час.(а.с.53).

12.07.2018р. Головним управлінням ДФС у Харківській області здійснено вихід за податковою адресою платника податку для вручення наказу від 10.07.2018 №4942 "Про проведення фактичної перевірки Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка" та пред'явлення направлень № 1716, №1715 від 12.07.2018 на проведення фактичної перевірки.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 23.07.2018 року № 2999/20-40-13-14-08-31923749.

Позивач, вважаючи, що контролюючим органом сформовано спірний наказ всупереч вимогам чинного законодавства, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями п.75.1. ст.75 та п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, при чому така перевірка повинна проводитися в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1.3. ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст..80 Податкового кодексу України.

Тобто, фактична перевірка проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов'язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 Податкового Кодексу.

Відтак, для проведення фактичної перевірки мають існувати вказані вище фактичні обставини та передумови, які дозволяють податковому органу керуватись вказаною правовою нормою при призначенні (проведенні) такої перевірки.

Як вбачається зі змісту спірного наказу № 4942 від 10.07.2018 року, контролюючим органом в основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем вказані підпункти 80.2.2 та 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Так, п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України встановлено: фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

З аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для проведення такого виду перевірки за п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України є інформація, отримана від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства.

Окрім того, у відповідності до вимог п.п. 80.2. 7 п. 80.2 ст. 80 ПК України, під час проведення перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тими, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з'ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника.

Для з'ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, що здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, котрі посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо).

Однак, відповідачем не залучено до матеріалів справи жодних доказів, які б підтверджували вищезазначені обставини та слугували підставкою для проведення фактичної перевірки суб'єкта господарювання відповідно п.п.80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України.

Як вбачається зі змісту відзиву на адміністративний позов, податковим органом у зв'язку з наявністю інформації щодо позивача про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин і виплати доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, було складено та видано наказ про проведення фактичної перевірки Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка".

При цьому, контролюючим органом не надано до суду жодних письмових та належним чином оформлених доказів на підтвердження існування вищезазначеної інформації, тобто фактично контролюючим органом не доведено, що підставою для прийняття наказу була саме вищезазначена інформація, яка не конкретизована суб'єктом владних повноважень.

Таким чином, контролюючим органом не доведено наявність підстав у контексті розуміння п.п. 80.2.2, 80.2.7 п. 80.2 ст.80 ПК України для проведення фактичної перевірки підприємства.

Відповідно положень п.80.5 ст.80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Пунктом 81.1 ст.81 Податкового кодексу України визначені вимоги до змісту наказу про призначення фактичної перевірки, де вказано, що в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Системно проаналізувавши положення ст.ст. 75-81 Податкового кодексу України, суд доходить висновку, що вимоги до змісту наказу про призначення як планової документальної перевірки, так і позапланової документальної перевірки, документальної невиїзної перевірки, фактичної перевірки сформульовані лише в абз. 3 п. 81.1 ст. 81 згаданого кодексу, де вказано, що в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Як встановлено судом, підставою для прийняття спірного наказу стала доповідна записка заступника начальника управління ГУ ДФС у Харківській області від 05.07.2018 р., в якій запропоновано, з метою підтвердження або спростування факту використання праці неоформлених найманих осіб та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, розглянути питання щодо призначення фактичної перевірки Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка".

Суд вважає, що прийнятий відповідачем спірний наказ про фактичну перевірку, що засновувався на вищенаведеній доповідній записці, не можна вважати законним з огляду на недоведеності з боку відповідача, що підставою для прийняття наказу була саме ця записка.

Водночас, суд звертає увагу, що в самому спірному наказі, відсутні будь-які посилання на конкретні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки.

Окрім того, у спірному наказі не відображено в рамках яких заходів ГУ ДФС у Харківській області встановлено невідповідність діяльності підприємства вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності; сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Крім того, дослідивши оскаржуваний наказ, який отримав позивач, суд зазначає, що наказ немає печатки контролюючого органу, яка б скріплювала підпис керівника контролюючого органу, що є невідповідністю вищезазначеним положенням законодавства. (а.с.9)

Згідно абз.4 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України: непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Посилання позивача щодо не вручення наказу платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку, спростовуються наявним підписом головного бухгалтера Михалевич Тетяни Вікторівни у направлені на перевірку №1716 від 12.07.2018р. та №1715 від 12.07.2018р. (а.с.51, 52).

Однак, поряд з тим, суд зазначає, що прийнятий відповідачем спірний наказ про фактичну перевірку, не можна вважати законним та обґрунтованим, оскільки відповідачем не доведено факт здійснення підприємством порушень під час господарської діяльності та не пред'явлено суду доказів на підтвердження обставин, викладених в доповідній записці.

Розв'язуючи спір по суті, суд зазначає, що суд може захистити право платника податку у разі проведення перевірки за відсутності для цього належних юридичних підстав та з порушенням правил, процедури, встановлених законом. Наявність негативних наслідків такої перевірки для можливості судового захисту законом не вимагається. Право на судовий захист пов'язане з самою протиправністю видання, зокрема, наказу на проведення такої перевірки за відсутності належним чином зафіксованих підстав для такої перевірки.

Окрім того, позивачем не оспорювалось право контролюючого органу на проведення перевірок, взагалі, він доводив протиправність прийняття наказу саме щодо позивача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В зв'язку з наведеним суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Також суд враховує, що будь-яке рішення чи дії суб'єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об'єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, перевіривши оскаржуваний в даній справі наказ контролюючого органу, суд доходить висновку про його невідповідність приписам чинного законодавства та дійсним обставинами справи.

В зв'язку з наведеним позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 6, 7, 19, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу, - задовольнити.

Скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 10 липня 2018р. №4942 "Про проведення фактичної перевірки Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка".

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань (вул. Пушкінська, буд. 46,м.Харків, 61057, код 39599198), на користь Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Мажарка" (с.Мажарка,Кегичівський район, Харківська область,64040, код 31929749) суму сплаченого судового збору в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко