Справа № 804/7703/17
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2018 року

справа № 804/7703/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Божко Л.А.

судді: Лукманова О.М. Дурасова Ю.В.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно – рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 р.(суддя Ільков В.В.) по адміністративній справі за позовом Криворізького центрального об’єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно – рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення заборгованості

в с т а н о в и В:

31.10.2017 р. Криворізьке центральне об’єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно – рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення заборгованості, де, посилаючись на те, що в зв’язку з не перерахуванням фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по списку №1 за жовтень 2017 р. в розмірі 428608,68 грн виникла заборгованість на дану суму, що підтверджується повідомленням про розрахунок фактичних виплат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»(крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників) та розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по списку №1 ДВГРЗ Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Крім того, в зв’язку з неперерахуванням фактичних витрат на виплату на доставку пенсій по списку №2 за жовтень 2017 р. в розмірі 2923,62 грн у відповідача виникла заборгованість на вказану суму, що підтверджується повідомленням про розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по списку №2 ДВГРЗ Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Тому звернулися до суду та просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 431 532,30 грн( по списку №1 – 428 608,68 грн та по списку №2 – 2923,62 грн).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 р. адміністративний позов задоволено, стягнено з Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно – рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь Криворізьке центральне об’єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області заборгованість у розмірі 431532,00 грн( по списку №1 – 428 608,68 грн та по списку №2 – 2923,62 грн).

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де просили, постанову суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги те, що відповідач не є правонаступником тих підприємств, на яких працювали вказані особи. До того ж, судом не було прийнято до уваги, що позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження факту понесення ним витрат на виплату та доставку пенсій щодо заявленої у позові суми та правомірність нарахування зазначених у розрахунках сум пенсій.

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які приймають участь у справі, до суду не з’явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувального) загін Державної служби з надзвичайних ситуацій () зареєстрований у Криворізькому центральному об’єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та платник, що відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Судом встановлено, що позивач направляв відповідачу повідомлення про суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії за жовтень 2017 р. в розмірі 428 608,68 грн та 2923,62 грн. відповідно для відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій на загальну суму 431 532,30 грн.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що суми нарахованих коштів щодо фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій підтверджуються тільки щодо 23 осіб.

Крім того, суд встановив, що відповідач заперечує щодо отримання повного розрахунку оскаржуваної суми, посилаючись на те, що позивач заявив позовні вимоги щодо 219 осіб за Списком 1 та 3 осіб за Списком №2, (а взагалі щодо 222 особи), але матеріали, що надходили відповідачу містили розрахунок фактичних витрат, лише, щодо 23 осіб, а щодо 199 особи розрахунки відсутні.

Судом встановлено, що докази направлення відповідачу повного розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у позивача також відсутні.

Відповідно до абз. абз. 1, 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", абз. 4 п. 1 ст. 2 якого передбачалось, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку.

Щодо посилань заявника апеляційної скарги на те, що виплата пенсій працівникам відповідача повинна здійснюватися виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з урахуванням приписів абз.5 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає, що в абзаці п’ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, винятком із правила, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1 покриваються підприємствами та організаціями, є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення деяких осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у контексті положень статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005року за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки спір у справі стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам гірничорятувального загону відповідно до пунктів "а", «б-з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (списки № 1 та №2), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обов’язок відповідача покривати витрати на виплату та доставку пенсій таким особам.

Однак, відповідно Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р. встановлено, що « 6.2. Витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ….

…6.3. У разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно Статуту Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно – рятувального) загону державної служби України з надзвичайних ситуацій встановлено, що Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно – рятувальний) загін державної служби України з надзвичайних ситуацій є державною спеціалізованою воєнізованою аварійно – рятувальною службою, створеною на професійній основі у сфері запобігання та реагування на надзвичайні ситуації техногенного та природного характеру державного, регіонального, місцевого та об’єктового рівнів за переліком Державного класифікатора надзвичайних ситуацій, зазначених у свідоцтві про атестацію Загону.

Засновником Загону є Державна служба України з надзвичайних ситуацій(далі – ДСНС України).

1.2.Загін є правонаступником Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно – рятувального) загону МНС України, Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального ( аварійно – рятувального ) загону ДСНС України, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно - рятувального) загону ДСНС України, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно – рятувального) загону ДСНС України.

Загін підпорядкований ДСНС України.

Витяги з Єдиного державного реєстру щодо Криворізького ВГРЗ (код 00190851), свідчать про те, що Криворізький ВГРЗ (у 2013 році перейменовано у ДВГРЗ ДСНС України – код 33873405, Марганецький ВГРЗ у 2013 р. приєднано до ДВГРЗ ДСНС України – код 33892585 ).

Відповідно наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій № 224 від 15.05.2013 р. (з основної діяльності) «Про припинення юридичних осіб» встановлено, що з метою вдосконалення діяльності воєнізованих гірничорятувальних (аварійно – рятувальних) загонів, підвищення ефективності їх функціонування та рівня готовності до дій за призначенням в умовах обмеженого фінансування за рахунок коштів державного бюджету: 1.припинено шляхом приєднання до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно – рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій () такі юридичні особи:

- Марганецький спеціальний воєнізований гірничорятувальний (аварійно – рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій ();

- Миколаївський воєнізований гірничорятувальний (аварійно – рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій ();

- Олександрійський воєнізований гірничорятувальний (аварійно – рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій ().

Крім того, судом встановлено, що згідно витягу з ЄДРПОУ відповідач є правонаступником Харківського воєнізованого гірничорятувального (аварійно – рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій ().

Визнано Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно – рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій правонаступником всього майна, прав та обов’язків вищезазначених загонів, що припинили свою діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазначив в позові, що відповідач повинен сплачувати витрати на виплату та доставку пенсії особам, які працювали, зокрема, і в Південному, Центральному, Східному та Західному регіональних спеціальних (воєнізованих) аварійно – рятувальних загонах, 51 ВГРЗ, 11 ВГРЗ та Олександрійському ВГРЗ (код 00165770), Марганецькому ВГРЗ (код 00190845), Дзержинському, Ленінському, Тернівському (код 00190839), Кавказькому, Українському, 4-ому ВГРЗ, Дніпродзержинському СВЗШР (код 20247955),Криворізькому (код 00190851), Харківському (код 24675493).

Однак, як слідує з ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2006 р. по справі № А25/107 встановлено, що належним відповідачем у справах за позовом управління пенсійного фонду про відшкодування витрат на доставку та виплату пільгових пенсій щодо осіб, які заробили свій пільговий стаж в Південному, Центральному, Східному та Західному регіональних спеціальних (воєнізованих) аварійно – рятувальних загонах є Державна спеціальна (воєнізована) аварійно - рятувальна служба Міністерства України з надзвичайних ситуацій ().

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що правонаступником 51 ВГРЗ, 11 ВГРЗ, Олександрійського ВГРЗ (код 00165770) є Державна воєнізована гірничорятувальна (аварійно – рятувальна) служба Міністерства України з надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, яка Указом Президента України № 1328 від 21.11.2003 р. ліквідована 19.08.2004 р. та на її базі створена Державна спеціальна (воєнізована) аварійно – рятувальна служба Міністерства з надзвичайних ситуацій України (код 26475829).

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем по справі, як суб’єктом владних повноважень, взагалі не надано суду доказів щодо обґрунтування стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку пільгових пенсій особам, які працювали, зокрема, в Марганецькому ВГРЗ (код 00190845), Дзержинському, Ленінському, Тернівському (код 00190839), Кавказькому, Українському, 4-ому ВГРЗ, Дніпродзержинському СВЗШР (код 20247955),Криворізькому (код 00190851), Харківському (код 24675493).

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції безпідставно покладає на відповідача обов’язок щодо сплати витрат на виплату та доставку пільгових пенсії особам, які працювали в інших воєнізованих аварійно – рятувальних загонах, відповідач яких не є правонаступником.

Крім того, статтею 71 КАС України, що діяла на момент винесення рішення, передбачено, що « 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення сум на виплату та доставку пільгових пенсій, формально надав суду розрахунки щодо 23 осіб, не вказавши, де, саме, працювали ці особи, а, надавши, інші, якісь розрахунки на п’яти аркушах (т.1 стор. 12-16), виконав їх в такому масштабі, що вони є не придатні для дослідження та аналізу їх судом, в зв’язку з чим не можуть бути доказом по справі.

При таких обставинах, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено правомірність стягнення з відповідача вказаних сум витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову – скасувати, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 315,317,321,322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій – задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 р. – скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня викладення повного тексту постанови.

Повний текст постанови викладено 24.07.2018 р.

Головуючий суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Ю.В. Дурасова