Справа № 671/1454/18
Суддя: Павлова А. С.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1454/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в особі судді Павлової А.С. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 24.07.2018 він вирушив з м. Києва до с. Шклинь Горохівського району Волинської області, керуючи транспортним засобом MAN TGX 26.440 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом TAD NPN-34 (реєстраційний номер НОМЕР_2).

25.07.2018 о 01:15 год. на 58 км. а/д М-06 його зупинив інспектор роти № 5 батальйону № 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенант поліції Барабась Вячеслав Олександрович і звинуватив у тому, що він віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу. Як наслідок, відносно нього було винесено постанову, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Позивач працює водієм вантажного автомобіля на приватному підприємстві «Транс-Авто-Д». 24.07.2018 і в телефонному режимі отримав завдання на перевезення вантажу, а саме сівалки «Cirrus 6003-2C» з м. Києва до с. Шклинь Горохівського району Волинської області. Як повідомив замовник перевезення габарити вантажу знаходяться в нормі, а тому дозволу не потрібно.

Разом з тим, при винесені постанови інспектором не було враховано той факт, що позивача 23.07.2018 о 23:55 год., в ході вказаної поїздки, уже було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 22.5 ПДР згідно з постанови серії НК № 664641 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. При цьому під час складення вказаної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності, за те, що на думку інспектора ширина вантажу, що перевозився становила 2,6 м. Перевірити справжність цього він не мав можливості, так як працівник поліції зупинив його в темну пору доби, також він не мав, як і працівник поліції спеціального обладнання для вимірювання.

Оскільки позивач не мав дозволу на одноразовий проїзд великогабаритного та великовагового транспортного засобу на даний маршрут, то по поверненню на базу підприємства в м. Волочиськ, він оплатив штраф в сумі 510 грн.

У зв'язку з наведеним, позивач просив визнати дії інспектора неправомірними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25.07.2018 серії ЕАА № 498591, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Суд, ознайомившись із матеріалами позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст.ст. 4, 257, 268-272, 286 КАС України дана адміністративна справа, як термінова незначної складності розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, ухвалою від 01.08.2018 прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, запропонувавши відповідачу до 09.08.2018 надати відзив на позовну заяву, у якому викласти заперечення проти позову.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками направлені відповідачу на його електронну адресу (а.с. 19-20).

Відзиву на позовну заяву, клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

З товарно-транспортної накладної № 24.07.18-1 від 24.07.2018 вбачається, що позивач з м. Київ до с. Шклинь Горохівського району Волинської області перевозив пневматичну комбіновану сівалку Cirrus 6003-2C та розподільник мінеральних добрив ZA-TS Profis (а.с.13).

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 478591 від 25.07.2018 (а.с. 9) слідує, що позивача визнано винним в тому, що він, керуючи транспортним засобом TGX 26.440 (номерний знак НОМЕР_1) 25.07.2018 о 01:15 год. на а/д М-06 «Київ-Чоп», 58 км., перевозив вантаж шириною більшою, ніж 2,6 м. без відповідного дозволу, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Разом з тим, з постанови серії НК № 664641 від 24.07.2018 (а.с. 10) слідує, що позивача визнано винним в тому, що він, керуючи транспортним засобом MAN, номерний знак НОМЕР_1, 24.07.2018 о 23:55 год. в м. Києві не мав при собі документів на негабаритний вантаж, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 гривень, який позивач оплатив 29.07.2018 згідно з квитанції № 0.0..1 (а.с. 14).

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року (далі - Порядок) вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктами 22.4 та 22.5 ПДР встановлено, що вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил. За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Порядку).

Пунктами 25-28 Порядку визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Із позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач не заперечує факт порушення правил перевезення великогабаритного вантажу, зокрема не оскаржує постанову серії НК № 664641 від 24.07.2018 у справі про адміністративне правопорушення на підставі якої він сплатив накладений на нього штраф в сумі 510 грн., проте, вважає неправомірним повторне притягнення його до адміністративної відповідальності за одне і теж правопорушення.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

При цьому, пунктом 25 Правил визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно ч. 1 ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема, статтею 132-1 Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов'язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов'язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

За подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 рудня 2008 року № 1102 затверджено Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках.

Цей Порядок визначає процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення.

Відповідно до п. 1 Порядку тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема у разі, коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставлення на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Згідно з п. 4 зазначеного порядку для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

У разі коли водій, що вчинив правопорушення, присутній під час тимчасового затримання транспортного засобу і порушення неможливо усунути на місці в максимально короткий строк, поліцейський оформляє протокол про адміністративне правопорушення. У протоколі робиться відповідний запис про тимчасове затримання транспортного засобу із зазначенням інформації про складення акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, що долучається до протоколу, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу.

Якщо правопорушення може бути усунуте водієм у максимально короткий строк, поліцейський не проводить тимчасове затримання транспортного засобу і оформляє протокол про адміністративне правопорушення, а у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення протоколу. При цьому акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, якщо його вже складено, долучається до рапорту поліцейського про факт появи водія на місці правопорушення в момент виконання робіт із завантаження транспортного засобу.

З системного аналізу вищевикладених норм права вбачається, що у разі неможливості усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, поліцейський проводить тимчасове затримання транспортного засобу, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу і виносить постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, тобто подальший рух таких транспортних засобів категорично заборонено.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивача було попереджено про подальшу заборону руху.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, суд зазначає, що транспортний засіб позивача не був затриманий та після прийняття постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач продовжив рух по визначеному маршруту, що призвело до притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за одне й те саме порушення - відсутність дозволу на участь у дорожньому русі, - двічі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови та закриття справи є законними і обґрунтованими.

Також суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде визнання протиправною та скасування вищевказаної постанови, а не визнання протиправними дій інспектора поліції щодо складання оскаржуваної постанови, який, крім того, не являється відповідачем в даній справі. Тому позовна вимога про визнання дій інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Барабася Вячеслава Олександровича щодо винесення постанови серії ЕАА № 498591 від 25.07.2018, на думку суду, задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії ЕАА № 498591 від 25.07.2018 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відмовити у задоволенні вимоги про визнання незаконною дії інспектора роти № 5 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Барабася Вячеслава Олександровича щодо винесення постанови серії ЕАА № 498591 від 25.07.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду безпосередньо, або через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_3, адреса проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач: Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9.

Рішення складено 10.08.2018.

Суддя: