Справа № 804/4591/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2018 року Справа № 804/4591/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Ількова В.В.,
При секретарі: Загородній О.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос", третя особа: Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення коштів,-
20.06.2018 року позивач Головне управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос", третя особа: Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
У обґрунтування позову зазначено, що відповідач має податковий борг в розмірі 13 043,46 грн., який утворився внаслідок несплати у встановлені терміни сум грошових зобов'язань. У добровільному порядку податковий борг відповідач не сплачує, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами на 24.07.2018 року.
24.07.2018 року розгляд справи відкладено до 09.08.2018 року.
Від відповідача до суду станом на дату розгляду справи жодних заяв, клопотань, відзиву не надходило.
Від третьої особи до суду станом на дату розгляду справи жодних заяв, клопотань, пояснень не надходило.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Станом на день подання цього позову у відповідача обліковується податковий борг з податку на додану вартість в сумі 13 043,46 грн., у тому числі:
- в сумі 194,80 грн. виник з 30.07.2017 року в результаті несплати нарахованих контролюючих органом штрафних санкцій відповідно до вимог пункту 201.10 ст.201 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПКУ) проведено камеральну перевірку з питань своєчасності реєстрації податкових накладених за липень-грудень 2016 року.
За результатами перевірки ГУ ДФС України у Дніпропетровській області було складено акт від 27.03.2017 року № 97/174/04-03-33 та сформовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 10.05.2017 року на суму 3 378,34 гривень.
Станом на 20.12.2017 року відбулася часткова сплата вищевказаного ППР, а саме в сумі 3 183,54 гривень.
З 14.08.2017 року, у зв'язку із несплатою нарахованої пені у відповідності до п. 129.1 Податкового кодексу України, утворилася заборгованість у сумі 219,66 гривень.
Відтак, станом на день подання цього позову у ТОВ «Золотий колос» утворилася податкова заборгованості у розмірі 13 043,46 грн., яка виникла внаслідок несплати у встановлені терміни сум грошових зобов'язань нарахованих самостійно платником податків та донарахованих контролюючим органом.
Відтак, податковий борг з податку на додану вартість виник у зв'язку з несплатою товариством податкових зобов'язань.
Відповідачем вищезазначене податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 10.05.2017 року в судовому порядку не оскаржувалось та станом на день розгляду справи судом є чинними, а визначені ними суми податкових зобов'язань є узгодженими. Строк сплати сум грошового зобов'язання настав.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із того, що відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Стаття 36 Податкового кодексу України закріплює, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.
Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
З урахуванням викладеного, суд зазначає про підтвердження матеріалами справи наявності у відповідача заявленого до стягнення податкового боргу перед бюджетом, а саме: податкового повідомлення-рішення з визначеними сумами № НОМЕР_2 від 10.05.2017 року, довідки про час виникнення заборгованості товариства станом на 20.12.2017 року, розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Золотий колос» (а.с. 7, 10, 17).
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 Податкового кодексу України).
Пунктом 95.3 цієї статті визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області було сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» № 7851-17 від 22.11.2016 року, на суму податкового боргу у розмірі 8430,16 гривень, проте до позивача повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.6).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 13 043,46 грн. та їх задоволення, оскільки доказів добровільного погашення сум податкового боргу відповідачем до суду надано не було.
Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.
Частиною 2 ст.2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Судові витрати згідно положень ст. 139 КАС України, відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 КАС України, суд, -
Адміністративний позов Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий колос", третя особа: Кам'янська об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Дніпропетровській області про стягнення коштів - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков