Справа № 495/1455/18
Суддя: Боярський О. О.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/1455/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 серпня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Боярського О.О.,

за участі секретаря Рачицької І.А.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про оскарження адміністративного протоколу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду надійшов позов ОСОБА_1 про скасування постанови № 15 від 27.12.2017 року та закриття провадження.

Позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 14.02.2018 року вона отримала постанову відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень. За дане правопорушення ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності в вересні 2017 року, з того часу вона усунула всі недоліки, звернулась до відповідача щодо видачі декларації про готовність до експлуатації душових та мансарди.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що їй нічого не було відомо про засідання комісії, до її будинку по АДРЕСА_1 ніхто не потрапляв.

Ухвалою суду від 26.02.2018 року було відкрито провадження по справі, визначено загальний порядок її розгляду та призначено підготовче судове засідання.

26.03.2018 року ухвалою суду було задоволено клопотання представника відповідача та здійснено заміну неналежного відповідача - виконком Білгород-Дністровської міської ради, на належного - відділ ДАБК Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

Ухвалою суду від 06.06.2018 року справу було прийнято до провадження суддею Боярським О.О. у зв'язку з закінченням повноважень судді Мишко В.В.

Позивач у судове засідання не з'явилась, її представник ОСОБА_2 надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень..

Статтею 6 КАС України, передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 27.12.2017 року виконуючим обов'язки начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Шумейко А.В. винесено постанову №15, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у порушенні вимог ст.. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено на неї штраф у розмірі 6 800 гривень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 3 ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КУпАП, посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов'язків.

Частиною 1 ст. 244-6 КУпАП передбачено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96 1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

З постанови відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради від 27.12.2017 року вбачається, що вона винесена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт № 47, складений за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (строк проведення заходу державного нагляду (контролю): 01.12.2017 року - 12.12.2017 року) протокол про адміністративне правопорушення від 12.12.2017 року.

Однак, про проведення позапланової перевірки позивачу не було відомо та про існування взагалі адміністративного матеріалу також. Дані обставини представником відповідача належними та допустимими доказами не спростовані.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб'єкти містобудування, які виконують будівельні роботи, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення як виконання будівельних робіт без отримання дозволу на їх виконання.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зазначені в статті 280 КУпАП. Зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, розглядаючи таку справу, орган повинен забезпечити законність при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 7 КУпАП.

Крім того, у відповідності до ст. 278 КпАП України, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, позивач не була повідомлена про розгляд адміністративного матеріалу відповідачем та взагалі про існування протоколу від 12.12.2017 року, стороною відповідача не надано доказів, які б підтверджували, що були підстави здійснювати розгляд справи за відсутності ОСОБА_1

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Тобто, доведення невинуватості не покладається на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, саме особа, яка притягає особу до адміністративної відповідальності повинна довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч.1ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому суд бере до уваги положення ч. 2 ст. 77 КАС України, згідно з якими в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Таким чином, враховуючи те, що на момент перевірки та складення Постанови № 15 про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, остання вже звернулась до цього органу з метою отримання Декларації про введення об'єкту в експлуатацію, сплатила попередній штраф, а також те, що відповідач не надав суду жодних доказів на спростування вказаного, тож вина ОСОБА_1 в порушенні вимог ст.. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» не доведена.

Щодо поновлення строків звернення до суду, то варто відзначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З наданої до суду копії постанови вбачається, що 14.02.2018 року її отримав представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 В той же час, представник відповідача не надав до суду інших доказів направлення оскаржуваної постанови на адресу позивача та її отримання останньою.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що причини пропуску процесуальних строків є поважним, тож необхідно поновити позивачу процесуальні строки звернення до суду для надання можливості захистити свої права в передбачений законодавством спосіб.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1, а постанова №15 від 27.12.2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 16, 63 Конституції України, ст.ст. 2,-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про оскарження адміністративного протоколу - задовольнити.

Скасувати постанову виконуючого обов'язки начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Білгород-Дністровської міської ради Шумейко А.В. №15 від 27.12.2017 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винною у порушенні вимог ст.. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 188-42 КУпАП, та накладено на неї штраф у розмірі 6 800 гривень та закрити провадження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08.08.2018 року.

Суддя: