Справа № 200/18312/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/1278/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання нечинними дій відповідача в зменшенні розміру пенсії, відмову в перерахуванні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі про визнання нечинними дій відповідача в зменшенні розміру пенсії, відмову в перерахуванні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

В обґрунтування позову зазначив, що з листопада 2000 року він перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ у розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати. Впродовж наступних років він неодноразово звертався до відповідача із заявою про перерахування пенсії в зв'язку із підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури, і пенсія йому перераховувалася в бік збільшення. 15 травня 2017 року він звернувся до відповідача за роз'ясненням, на підставі яких нормативних актів пенсія йому нараховувалась в 2016-2017 роках та отримав відповідь, що в 2012 році йому був здійснений перерахунок пенсії у розмірі 80% замість 90%, саме в той період, коли він знаходився на стаціонарному лікуванні, про що він до 2016 року не знав і вважає такий перерахунок незаконним. Позивачу повідомлено також, що рішення районного суду від 01.12.2016 року про зобов'язання ПФУ здійснити перерахунок пенсії було скасовано апеляційним судом за скаргою відповідача, яка подана з порушенням встановлених КАСУ строків. На запит позивача від 11.07.2017 року прокуратура Дніпропетровської області надала відповідь від 01.08.2017 року про те, що у зв'язку зі зміною структури та штатного розпису прокуратури Дніпропетровської області заробітна плата заступника місцевої прокуратури, яка рівнозначна посаді заступника прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська, у липні 2017 року становила: оклад - 3085 грн., класний чин - 130 грн., вислуга років 40% - 1234 грн., ОВР 70% - 3114,30 грн., премія 230% - 17395,59 грн., сума разом становить 24958,89 грн. Заявою від 19.08.2017 року позивач попросив відповідача провести перерахунок діючої місячної пенсії з урахуванням наведеного документу прокуратури області і розміру відсотка місячного заробітку в розмірі 90%, виходячи із діючого закону на час виходу позивача на пенсію. Листом від 30.08.2017 року відповідач відмовив в перерахунку пенсії з посиланням на те, що зазнали зміни норми, а саме ч.18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, на даний час умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Позивач вважає дії відповідача, щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії протиправними та такими, що порушують його соціальні права щодо пенсійного забезпечення та звужують конституційні гарантії.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати нечинною і скасувати застосовану відповідачем відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1, визначену ним в розмірі 80% місячної зарплати з 01.07.2012 і зобов'язати в зв'язку з підвищенням зарплати працівникам прокуратури згідно з ПКМУ № 1013 від 09.12.2015 року здійснити ПФ перерахунок та виплати пенсії позивачу на підставі ст.50-1 ЗУ «Про прокуратуру», чинної на час призначення йому пенсії в сумі 90% місячної зарплати, виходячи з наданого 01.08.2017 року (або затребуваного) документу щодо суми місячного заробітку заступника прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська станом на 2017 р. в розмірі 24958,89 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином,надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином,просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обґрунтовані наступним. Згідно Постанови КМУ № 505 від 31.05.2012 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», працівники прокуратури, яким призначено пенсію згідно з Законом України «Про прокуратуру», мали право на перерахунок пенсії з 01.07.2012 року. 08 жовтня 2012 року позивач звернувся до відповідача з особистою заявою щодо перерахунку пенсії з 01.07.2012 року та до заяви додав довідку прокуратури Дніпропетровської області від 08.10.2012 року. Відповідачем проведено перерахунок пенсії у розмірі 80% місячної заробітної плати, відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на час набрання чинності Постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року. Звертає увагу, що позивач подав заяву про перерахунок пенсії 08.10.2012 року, тоді як на стаціонарному лікуванні він перебував в період з 26.07.2012 по 14.08.2012 року. 01 липня 2016 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 90% відповідно до довідки прокуратури Дніпропетровської області від 21.07.2016 року. Листом відповідача від 05.07.2016 року відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки на момент звернення позивача з заявою умови та порядок такого перерахунку були відсутні. Не погодившись з рішенням відповідач, позивач звернувся з позовом до суду та постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2016 року позов був задоволений. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2017 року апеляційну скаргу Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі задоволено, постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2016 року скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено. 22 серпня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перерахунку пенсії за вислугу років. Листом від 30.08.2017 року відповідач надав роз'яснення щодо розрахунку його пенсії відповідно до вимог чинного законодавства та про відсутність підстав для перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, оскільки норми, які визначають механізм проведення перерахунку таких пенсій, на теперішній час відсутні. Звертає увагу на пропуск позивачем строку позовної давності з вимогою про визнання нечинним та скасування перерахунку пенсії з 01.07.2012 року у розмірі 80% місячної заробітної плати.Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» 15 грудня 2017 року почала діяти нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 10 ст.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 3.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що з12.11.2000 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ.

Позивач вийшов на пенсію з посади заступника прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська, що підтверджується копією трудової книжки.

З матеріалів справи також вбачається, що 22.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі з заявою про перерахунок пенсії та надав повідомлення прокуратури Дніпропетровської області від 01.08.2017 року за № 18-402вих.17 щодо розміру заробітної плати заступника місцевої прокуратури, яка рівнозначна посаді заступника прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська.

Як вбачається з відповіді Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську № К-194 від 30.08.2017 року, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за вислугу років, оскільки з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 втратили чинність положення статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991, якими було передбачено здійснення перерахунку пенсій працівникам прокуратури.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи, державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено).

Відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII, у редакції на час призначення позивачу пенсії, передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, зокрема, частину 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Законом України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

З 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, відповідно до частини 20 якої (у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, останній не мав законодавчих підстав здійснювати позивачу перерахунок пенсії на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" № 76-VIII, якими частину 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII та частину 20 статті 86 ОСОБА_2 України "Про прокуратуру" № 1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України.

Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, якою внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, зокрема, частину 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України" не підлягає застосуванню у зв'язку із тим, що пунктом 5 розділу III Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до перелічених законів України, зокрема, Закон України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.

Враховуючи наведені вище положення законодавчих норм, суд приходить до висновку про те, що у зв'язку з набранням чинностіЗаконом України "Про прокуратуру" № 1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Так, оскільки відповідно до ч. 20 ст. 86 Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, враховуючи, що Кабінетом Міністрів України не затверджено жодного нормативно-правового акту, який би визначив умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, суд приходить до висновку, що відсутні законні підстави для перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Враховуючи, що позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у серпні 2017 року, у відповідача були відсутні правові підстави для його здійснення, що свідчить про правомірність відмови.

Право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому відповідач, приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд не вбачає порушення статті 22 Конституції України у зв'язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин, адже відповідні положення законів не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Посилання позивача на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися, також є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що внаслідок останнього перерахунку пенсії в 2012 році фактичний розмір пенсії позивача було зменшено.

Також безпідставним є посилання позивача на те, що відповідно до статті 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені особи, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов'язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Відповідна правова позиція викладена і в постановах Верховного суду від 22.06.2018 року (справа № 756/12664/16-а), від 19.06.2018 року (справа № 753/18772/16-а), що враховується у відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та надані позивачем, суд доходить висновку, що мотивація, на яку посилається останній, не дає суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання нечинними дій відповідача в зменшенні розміру пенсії, відмову в перерахуванні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску