Справа № 804/4075/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року Справа № 804/4075/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-
04.06.2018 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що із направленням на проведення перевірки її ніхто не ознайомлював та його копію ніхто не вручав, що підтверджується актом перевірки де зазначено про опис документів, які додано до акту перевірки та де відсутня інформація про направлення на проведення перевірки. Крім того, враховуючи, що в наказі на проведення перевірки було допущено порушення та відсутня вказівка на строк діяльності, який буде перевірятися, беручи до уваги, що направлення на проведення перевірки взагалі їй для ознайомлення не надавалися. Окрім того, беручи зміст акту перевірки, як підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, вважає, що він був складений із численними порушеннями.
Ухвалою судді від 08.06.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
24.07.2018 у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позовну заяву.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовної заяви, зазначивши, що фактична перевірка позивача проведена відповідно до вимог чинного законодавства, а рішення про застосування фінансових санкцій обґрунтованим та правомірним.
На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив такі обставини справи.
З матеріалів справи видно, що 13.02.2018 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірки з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами господарської одиниці «магазин», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мануйлова, 1/104, де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_1
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
Статтею 15 цього Закону встановлено вимоги щодо імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.
Згідно з частиною 14 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Статтею 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів.
Статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачена відповідальність за порушення норм цього Закону.
Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:
Механізм застосування цих фінансових санкцій визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року №790.
Згідно з пунктами 3, 5 вказаного Порядку до суб'єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.
Підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є зокрема матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Аналіз цих норм свідчить, що суб'єктами відповідальності за частиною 2 статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" є суб'єкти господарювання.
Відповідно до статті 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб'єктами господарювання є:
1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;
2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;
Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно з частиною 1 статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У постанові Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2018 у справі №214/2520/18, яке відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 24.07.2018, судом встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.164 КУпАП, як провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
В той час, санкція статті 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.
Так, норма ст. 156 КУпАП по відношенню до ст. 164 КУпАП є спеціальною, а із суті викладеного в протоколі адміністративного правопорушення не можливо встановити, яка норма закону підлягає застосуванню до даного конкретного правопорушення.
Таким чином, в порушення ч. 1 ст. 256 КУпАП, суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не відповідає нормативному акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тим самим не розкрита об'єктивна частина правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв'язку з чим, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрито у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладені обставини, враховуючи обставини, встановлені постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.07.2018 у справі №214/2520/18, що набрало законної сили 24.07.2018, а також відсутність складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Також, відповідно до вимог статті 139 КАС України, суд стягує з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. відповідно до квитанції №031110016 від 17.05.2018.
Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. відповідно до квитанції №031110016 від 17.05.2018.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський