Справа № 805/3932/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 р. Справа№805/3932/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М., розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1)

до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 86020, Донецька область, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, буд. 12, )

про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити призначення пенсії за віком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (надалі - відповідач, управління, пенсійний орган), в якій просить суд:

- визнати дії відповідача в частині відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи з 28 червня 1988 року по 30 квітня 2000 року та проведенні перерахунку пенсії незаконними;

- зобов'язати відповідача зарахувати до загального стажу період роботи з 14 березня 1983 року по 31 липня 2000 року, та провести перерахунок пенсії з часу звернення до відповідача - з 14 грудня 2017 року;

- викликати до суду в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року адміністративну справу № 805/3932/18-а було прийнято до розгляду судді Толстолуцької М.М. та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Одночасно, позивачу роз'яснено, що вимога щодо виклику до суду свідків є передчасною та справа буде розглянута за наявними матеріалами справи.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

У позовній заяві позивач зазначив, що на час звернення пенсійного органу 14 грудня 2017 року він мав страховий стаж, достатній для призначення пенсії за віком, яка йому була призначена.

Однак, при цьому відповідно до розрахунку відповідача, до його загального страхового стажу не було включено період роботи в КСП «Авдіївський» з 26 червня 1988 року по 30 квітня 2000 року, отже значно зменшився розмір призначеної пенсії.

Не погоджуючись з зазначеними діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи вимоги своєї позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем безпідставно не було зараховано зазначені періоди його роботи, посилаючись порушення інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, оскільки факт його роботи в зазначений період спочатку в радгоспі «Авдіївський», а потім в КСП «Авдіївський» підтверджується як записом в трудовій книжці, так і поясненнями свідків, які працювали в колгоспі разом з ним.

Відповідач заперечив проти задоволення зазначених вимог позивача, просив у задоволенні його позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Так, згідно наданого відзиву на адміністративний позов ОСОБА_1 відповідач зазначив, що листом управління від 21.12.2017 року №8691/03 позивача повідомлено про призначення пенсії за віком згідно його заяви від 14.12.2017 року № 979 та одночасно поінформовано, що до страхового стажу позивачу не було включено період його роботи з 28.06.1988 року по 04.11.1995 року та з 04.11.1995 року по 30.04.2000 року.

В обґрунтування правомірності не включення зазначених періодів роботи позивача до страхового стажу відповідач посилався на відсутність належної печатки, якою завірено запис про звільнення у трудовій книжці (при прийнятті на роботу завірено запис печаткою радгоспа «Авдіївський», при звільненні - печаткою КСП «Авдіївський»).

Окрім того, відповідач зазначив, що період роботи з 04.11.1995 року по 30.04.2000 року не враховано до страхового стажу позивача, так як виправлення в наказі завірено печаткою Сільськогосподарського підприємства з обмеженою відповідальністю «Авдіївський», печатка не відповідає назві підприємства, тобто, на його думку, є неналежною та в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №301 від 27.04.1993.

Стосовно підтвердження стажу роботи позивача показаннями свідків, відповідач посилався на положення пункту 18 Постанови від 12.08.1993р N637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», якими передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Отже, ненадання необхідних документів про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю відповідних записів у трудовій книжці, відповідач вважає достатньою підставою для не врахування періодів роботи з 28.06.1988 року по 04.11.1995 року та з 04.11.1995 року по 30.04.2000 року до страхового стажу позивача ОСОБА_1

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, є пенсіонером за віком.

Відповідач - Ясунуватське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області є суб'єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об'єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою від 14.12.2017 року № 979 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058- IV.

Згідно розписки-повідомлення до зазначеної заяви у графі «документи, яких недостатньо для призначення пенсії» не зазначено про необхідність надання додаткових документів.

Згідно з протоколом № 979 від 21.12.2017 року позивачу призначена пенсія за віком з 14.12.2017 року.

Одночасно, пенсійним органом винесено рішення № 160 щодо не зарахування періодів роботи до страхового стажу ОСОБА_1, а саме: періоди роботи в радгоспі «Авдіївський» до страхового стажу вирішено не зараховувати з 28.06.1988 по 04.11.1995 років, так як на звільнення печатка КСҐІ «Авдіївський» та в КСП «Авдіївський» до страхового стажу не зараховувати з 04.11.1995 по 30.04.2000, так як виправлення в наказі завірено печаткою іншого підприємства в порушення інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №5 8 від 29.07.1993 року, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 року. Також, у зазначеному рішенні поінформовано позивача, що зарахування цих періодів роботи до страхового стажу буде можливе після надання уточнюючих довідок.

Про прийняте рішення щодо не зарахування зазначених періодів роботи було направлено на адресу пенсіонера листом від 21.12.2017 року вих. № 8691/03.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача при обчисленні страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Нормами статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Нормами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637, на які посилається управління у своєму рішенні про відмову в призначенні пенсії позивачеві має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Натомість, в оскаржуваному рішенні пенсійним органом зазначено про необхідність надання уточнюючих довідок для зарахування окремих періодів роботи до страхового стажу позивача.

Судом на підставі даних трудової книжки позивача БТ-І № 0513762 вбачається, що:

27.06.1988 року був звільнений з Донецької обласної міжколгоспної спеціалізованої насіннєвої станції багаторічних трав за переведенням в радгосп «Авдіївський» Ясинуватського району згідно наказу № 42-к від 23.06.1988 року та згідно наказу 27.06.1988 року - прийнято на посаду підмінного водія 2 класу;

04.11.1995 року звільнений у зв'язку з переведенням радгоспу «Авдіївський» до КСП «Авдіївський» та одночасно прийнятий в члени КСП «Авдіївський» водієм 2 класу в авто гараж;

01.04.1998 року - переведений водієм 1 класу;

30.04.2000 року - звільнений за переведенням у зв'язку з реорганізацією КСП «Авдіївський».

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однак, матеріали справи не містять доказів щодо здійснення пенсійним органом своїх повноважень та запиту відповідної інформації, необхідної для призначення пенсії позивачу.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Окрім того, згідно пункту 1.7 Порядку № 22-1 зокрема, передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Натомість, як встановлено раніше, позивачу при зверненні до пенсійного органу такий строк для донесення додаткових та конкретно визначених документів не надавався.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З аналізу наведених норм убачається, що у зв'язку зі зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком пенсійний орган зобов'язаний перевірити, зокрема, чи має заявник стаж роботи, якими документами це підтверджується.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії пенсійний орган повідомляє про це заявника із зазначає причини відмови.

У свою чергу предметом доказування у даній справі є встановлення, зокрема, чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд у цій справі на підставі аналізу оскаржуваного рішення відповідача дійшов висновку, що управління діяло необґрунтовано, оскільки у рішенні про відмову в призначенні пенсії мотиви незарахування до стажу окремих періодів є необґрунтованими, а факт зайнятості позивача належним чином підтверджується записами у його трудовій книжці.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 2 КАС України встановлено, що адміністративні суди при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, серед іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням принципу верховенства права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п'ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно норм частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Таким чином, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд доходить висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір на суму 704,80 грн. /арк. справи 4/.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) до Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 86020, Донецька область, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, буд. 12, ) про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання здійснити призначення пенсії за віком - задовольнити.

Визнати дії відповідача протиправними та скасувати рішення Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21.12.2017 року № 160 щодо не зарахування періодів роботи до страхового стажу ОСОБА_1.

Зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 14 березня 1983 року по 31 липня 2000 року.

Зобов'язати Ясинуватське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 86020, Донецька область, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, буд. 12, ) провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) з 14 грудня 2017 року;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ясинуватського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 86020, Донецька область, смт. Очеретине, м-н Гідростроітелів, буд. 12, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного провадження 06 серпня 2018 року, його повний текст складено та підписано 10 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.