Справа № 465/835/18
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
Іменем України
03.08.2018 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Мартинишин М.О.
при секретарі Цунівської А.І.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визнання протиправними дій, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 056267 від 10.02.2018 року оформленої інспектором взводу № 2 роти № 2 батальону № 4 УПП УНПУ у Л/о Форостяком І.С., якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. В обґрунтування заявленого позову зазначає, що оскаржувана постанова оформлена неправомірно, оскільки у м. Львові не має вул. Липневої, на якій за твердженням відповідача мало місце правопорушення, а також з мотивів відсутності відповідної дорожньої розмітки, яка була вкрита щільним шаром снігу, що не давало змоги у повній мірі оцінити дорожню обстановку. Ствердив, що своїми діями 10.02.2018 він не порушував вимог ПДР України, а відтак не скоював адміністративного правопорушення, а за таких обставин не було правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судове засідання не позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву у якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, просив його позов задовольнитиз підстав наведених у ньому.

Відповідач - Управління патрульної поліції м. Львова неодноразово повідомлялося про час та місце слухання справи, проте в жодне з засідань уповноваженого представника не направило, відзиву на позовну заяву без поважних причин не подало, так само не подало матеріалів, що слугували підставою винесення постанови серії БР № 056267 від 10.02.2018 по справі про адміністративне правопорушення, від так у відповідності до п. 6 ст. 162 КАС України суд постановив вирішувати справу за наявними матеріалами.
Враховуючи відсутність відомостей про поважність причин неявки в судове засідання представника відповідача, а також враховуючи клопотання позивача щодо здійснення розгляду справи за його відсутності, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.02.2018 року інспектором взводу № 2 роти № 2 батальону № 4 УПП УНПУ у Л/о Форостяком І.С. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БР № 056267, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

В оскаржуваній постанові зазначається, що 10.02.2018 близько 12.30 год. ОСОБА_1 , керував автомобілем „Сітроен С 4 Кактус р.н. НОМЕР_1 , при цьому здійснив зупинку і стоянку автомобіля ближче 10 м. від пішохідного переходу, що на вул. Липнева у м. Львові, чим порушив вимоги п.п. «г» п. 15.9 та п.п. «а» п. 15.10 ПДР України.
У відповідності до вимог п. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно із п. 1 ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України встановлює презумпцію невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права и свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення посадова особа зобов`язана з`ясувати обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, форму вини, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак в оскаржуваній постанові не вказані обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не зазначено чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальностіабо не зазначено про їх відсутність. При накладенні адміністративного стягнення посадова особа також не зазначила, які саме відомості про особу правопорушника враховано нею при накладенні стягнення та не вказала форму вини правопорушника.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Згідно із п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Пункти 8.5., 8.5.1. ПДР України визначають, що дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору
Відповідно до п. 1.10 ПДР України пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.
Згідно ДСТУ 4100-2014 затверджених наказом Мінекономрозвитку України від 29.12.2014 №1484 (набрав чинності 01.07.2015) передбачено, що дорожні знаки і дорожня розмітка повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби.

Пункт 2.3. ПДР України зобов`язує водіїв бути уважними і стежити за дорожньою обстановкою.
Суд приймає до уваги перевірені в судовому засіданні доводи позивача про відсутність в м. Львові вул. Липнева, від так констатує недотримання інспектором поліції Форостяком І.С. вимог ст. 283 КупАП щодо необхідності зазначення в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відомостей про місце вчинення адміністративного правопорушення.

З оглянутої в судовому засіданні фото таблиці вбачається, що 10.02.2018 - на час оформлення оскаржуваної постанови проїзна частина площі Липневої у м. Львові була вкрита щільним шаром снігу, що не давало водію можливості зауважити дорожню розмітку на ній, проте ця обставина не була належним чином зафіксована та не взята до уваги при оформленні оскаржуваної постанови.

Також суд констатує, що не подавши відзиву на позовну заяву відповідач не подав доказів на її спростування, від так фактично погодився із доводами такої.

За таких умов оскаржувана постанова винесена неправомірно, на підставі формальної та суб`єктивної оцінки отриманої інформації про правопорушення, з порушеннями вимог ст. ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП.

Таким чином слід дійти до висновку, що при оформленні оскаржуваної постанови інспектором УПП м. Львова Форостяком І.С. допущено порушення чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 122, 276, 280, 287, 288, 289, 291, 293 КУпАП, ст.ст. КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 056267 від 10.02.2018 року оформлену інспектором взводу № 2 роти № 2 батальону № 4 УПП УНПУ у Л/о Форостяком І.С., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень - скасувати.

Рішення може бути оскаржено сторонами безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартинишин М.О.