Справа № 463/4683/18
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/4683/18
Провадження № 2-а/463/243/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача Мельник О.В.

перекладача Рахман Мохаммед Лутфор

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про примусове видворення, затримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення про видворення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України на строк, що становить шість місяців.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач діючи в складі групи осіб вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща на ділянці відділення інспекторів прикордонної служби «Угнів» відділу прикордонної служби «Павловичі», територія Угнівської міської ради Сокальського району Львівської області на напрямку 687 прикордонного знаку, на відстані 1500 м до лінії державного кордону, внаслідок чого 05.08.2018р. о 22.45 год. був затриманий нарядом «Контрольний пост». 08 серпня 2018 року Сокальським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідач міг у встановленому законом порядку іммігрувати до Європейського Союзу на постійне місце проживання або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством іноземних держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Однак вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразового грубо порушуватиме та ігноруватиме українське законодавство. Крім того, є об'єктивні підстави вважати, що відповідач в подальшому ухилятиметься від виїзду за межі території України і спробує ще раз незаконно перетнути державний кордон України, оскільки у нього відсутні кошти для самостійного виїзду до країни походження, відсутні родинні зв'язки на території України, наявний відкритий намір потрапити в країни Європи незаконним шляхом з метою пошуку кращих умов проживання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив. Не хоче повертатись на Батьківщину, оскільки там політичні проблеми. Незважаючи на це також пояснив, що власних коштів у нього немає та крім цього, немає документів, що дають право проживання на території України. Прибув на територію України нелегально.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Сокальським районним судом Львівської області 08.08.2018 року відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Як вбачається зі змісту пояснень відповідача, в останнього відсутні кошти та документи для добровільного залишення території України.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у відповідача близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчать про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як кошти на проїзд у нього відсутні, також і відсутні родинні зв'язки в Україні, і в подальшому, враховуючи його наміри потрапити до країн Європейського Союзу, може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Крім того, виходячи з вимог п.26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25 червня 2009 року, положень частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення також і вимогу про затримання відповідача, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для видворення останнього за межі території України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, рішення суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 246, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

З метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України затримати громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 22 год. 45 хв. 05 серпня 2018 року.

Рішення в частині видворення громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. 289, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Леньо С. І.