Справа № 806/2874/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Житомир справа № 806/2874/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним повернення документів, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним повернення Міністерством оборони України заяви ОСОБА_1 та долучених до неї документів щодо призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 16.11.2017 внаслідок захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти від ОСОБА_1 чи його представника наступні документи щодо призначення йому грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності з 16.11.2017 : заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності; копію постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення захворювання; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по-батькові і місце реєстрації; копію документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів;

- зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року та факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерства оборони України подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності позивач звернувся із заявою до Міністерства оборони України через Новоград-Волинський ОМВК щодо виплати одноразової грошової допомоги. Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3/6/817 від 26.03.2018 позивачу було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги на підставі п.6 ч.2 ст. 16 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

22 червня 2018 року на адресу суду надійшло пояснення щодо позову Житомирського ОВК, в якому зазначається, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки з дня звільнення його зі строкової військової служби пройшло більше трьох місяців.

04 липня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, відповідно до змісту яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із безпідставністю. Зокрема, вказував, що у зв`язку з тим, що позивач був військовослужбовцем строкової служби та пропуском тримісячного терміну після звільнення, в силу приписів п.6 ч.2 ст. 16 Закону України "Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей" позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено та не заперечується сторонами, що позивач в період з травня 1987 року по вересень 1988 року проходив військову строкову службу на території Республіки Афганістан.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 08.11.2017 № 2857, встановлено, що отримані позивачем захворювання, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №961966 від 05.12.2017 позивачу встановлено третю групу інвалідності, з 16.11.2017, яка настала внаслідок захворювань пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії.

Позивач зазначає, що звернувся із заявою до Міністерства оборони України через Новоград-Волинський ОМВК про виплату одноразової грошової допомоги згідно ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" як інваліду третьої групи з 16.11.2017.

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 №248/3/6/817, позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, з підстав, що ОСОБА_1 не має права на одержання одноразової грошової допомоги, відповідно до підпункту 6 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, оскільки інвалідність позивачу встановлено понад 3-місячний термін після звільнення з військової служби.

Вважаючи, що відповідачем порушено конституційне право позивача на соціальний захист та отримання належної грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи з 16.11.2017, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-ХІІІ).

Відповідно до статті 41 цього Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII (далі - Законом № 2011-ХІІ).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначені Законом № 2011-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (підпункт 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі -Порядок № 975).

Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно пунктів 12-13 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Основні функції, завдання, повноваження Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), а також порядок організації її роботи врегульовано Наказом Міністерства оборони України від 26 жовтня 2016 року № 564 "Про затвердження Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум" (далі - Порядок № 564).

Відповідно до пункту 1 розділу І Порядку № 564 Комісія утворюється в апараті Міністерства оборони України з метою виконання пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок), та Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290.

Згідно вимог пунктів 1-2 розділу ІІ Порядку № 564 основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, передбачених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН та постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 "Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках". З метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана, зокрема, приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовцям Збройних Сил України, особам, звільненим з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаним та резервістам, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України та приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів.

Пунктами 10-12 розділу ІІІ Порядку № 564 передбачено, що результати засідання Комісії оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні. Рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні або повернення документів на доопрацювання) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до наказів. Рішення Комісії може бути оскаржено в судовому порядку.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що прийняття рішення про виплату чи про відмову у виплаті одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства оборони України, а на Департамент фінансів Міністерства оборони України покладено обов`язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (Міністерства оборони) розпорядниками нижчої ланки.

Водночас встановлено, що позивачем подано перелік документів, які військкоматом надіслано до Міністерства оборони України, для вирішення питання щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги.

Відтак, відповідачу у встановленому порядку було надіслано вказану заяву та документи позивача. Однак, відповідач у встановленому порядку зазначені документи не розглянув та не прийняв відповідного рішення щодо можливості призначення виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

Натомість, відповідач допустив дії щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, про що зазначено у листі від 26.03.2018 № 248/3/6/817 Департаменту фінансів, яке входить до складу Міністерства оборони.

Таким чином, відповідачем порушено право позивача на належний розгляд поданої ним заяви та документів та прийняття у встановленому порядку відповідного рішення з приводу призначення та виплати різниці одноразової грошової допомоги.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розгляд заяви ОСОБА_1 відбувся без дотримання процедури, оскільки будь-яке рішення з даного питання Міністерством оборони не приймалося, тоді як лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 № 248/3/6/817 за підписом начальника управління організаційних та соціальних виплат не можна розцінювати як рішення Міністерства оборони України про результати розгляду звернення позивача.

За приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частинами третьою та четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення на підставі ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду. Крім того, це є правом, а не обов`язком суду.

Приймаючи до уваги обставини справи, підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , с. Майстрів, Новоград-Волинський район, Житомирська область) до Міністерства оборони України (, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) задовольнити.

Визнати протиправним повернення Міністерством оборони України (, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , с. Майстрів, Новоград-Волинський район, Житомирська область) та долучених до неї документів щодо призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 16.11.2017 внаслідок захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велися бойові дії.

Зобов`язати Міністерство оборони України (, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) прийняти від ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , с. Майстрів, Новоград-Волинський район, Житомирська область) документи щодо призначення йому грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності з 16.11.2017.

Зобов`язати Міністерство оборони України (, проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , с. Майстрів, Новоград-Волинський район, Житомирська область) одноразової грошової допомоги, з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду ІІІ групи внаслідок захворювання, що пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2017 року та факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя М.С. Токарева