Справа № 159/3680/18
Суддя: Восковська О. А.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3680/18
Провадження № 2-а/159/146/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Восковської О.А.

з участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №2 роти №3 УПП у Волинській області Пасюти Сергія Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського батальйону №2 роти №3 УПП у Волинській області Пасюти Сергія Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що він 20.07.2018 року керував автомобілем «ЗІЛ 131» д/н НОМЕР_1 та рухався по вул.Ярослава Мудрого в м.Ковелі та був зупинений інспектором поліції по причині порушення вимог п.22.5 та п.32.1 ПДР України, а саме порушив правила перевезення великогабаритних вантажів, за що передбачена відповідальність за ст.132-1 КУпАП. Позивач зазначає, що з винесеною відносно нього постановою він не згоден, оскільки правил дорожнього руху не порушував, а відхилення у габаритах вантажу могло з'явитись під час руху автомобіля по дуже поганому дорожньому покриттю. Вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки інспектором поліції неправомірно притягнуто його до адміністративної відповідальності. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить викладу його пояснення, хоча вину у вчиненні правопорушення він заперечував. Не містить вона також і посилання на докази, які б спростовували його доводи. Вважає, що будь-якими доказами його вина у вчиненні правопорушення не доводиться через їх відсутність, а тому оцінка доказів відповідачем не проводилась. За вказаних обставин позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20.07.2018 року, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.08.2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 09.08.2018 року не з'явився, попередньо подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, заявлений позов підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві та просить його задовольнити повністю.

Відповідач - інспектор Пасюта С.М. у судове засідання 09.08.2018 року не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка наявна в матеріалах справи.

Відповідачем подано відзив на пред'явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову. Зокрема, відповідач зазначає, що наведені позивачем у адміністративному позові обставини не відповідають дійсності є надуманими, тоді як вчинення адміністративного правопорушення доведено матеріалами справи фото- та відеозаписом. Просить відмовити в задоволені адміністративного позову, вважає дії відповідача правомірними, а оскаржувану постанову такою, що відповідає вимогам КУпАП та встановленим обставинам справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином справа розглядається, у відповідності до ч. 5 ст. 262 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №491968 від 20.07.2018 року ОСОБА_1 20.07.2018 року о 14.45 годині в м.Ковелі по вул.Я.Мудрого керуючи автомобілем «ЗІЛ 131» д/н НОМЕР_1 порушив правила перевезення великогабаритних вантажів, а саме, перевозив вантаж, що перевищує габарити (ширину 2,6м) і становить 2,8 м без узгодження із органом Національної поліції України, чим порушив п.22.5 та п.32.1 ПДР України. За вчинення даного правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Із поданого позивачем адміністративного позову убачається, що останній факту вчинення ним вищевказаного адміністративного правопорушення не визнає та з винесеною відносно нього постановою не згідний, посилається на дуже погане дорожнє покриття рух по якому міг спричинити невеликий зсув вантажу, однак, доказів на підтвердження зазначених обставин не надав.

Обґрунтовуючи позов, позивач вказує на відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та на порушення відповідачем норм закону при винесенні оскаржуваної постанови.

Однак, суд не може погодитись з такими доводами позивача, виходячи з таких міркувань.

Стаття 132-1 КУпАП, передбачає відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 38 т (на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т; для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 31 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, для отримання дозволу перевізник або уповноважена ним особа подає заяву, в якій зазначаються заплановані строки проїзду транспортного засобу, маршрут руху, геометричні (висота, ширина, довжина) і вагові (загальна вага, осьові навантаження) параметри транспортного засобу, інформація про вантаж, найменування, адреса, телефон перевізника та прізвище відповідальної за перевезення особи.

Доказів на підтвердження законності руху транспортним засобом, габаритні параметри якого перевищують нормативні, а саме, дозволу виданого підрозділом Національної поліції чи документа про внесення плати за проїзд такого транспортного засобу, позивачем не надано.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із поданого відповідачем відзиву на позовну заяву убачається, що останній позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, вважає їх безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні, оскільки з боку позивача дійсно мало місце порушення правил перевезення великогабаритних вантажів, а саме, перевезення вантажу, що перевищує габарити (ширину 2,6 м) і становить 2,8 м без узгодження із органом Національної поліції України. На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 зазначеного адмінправопорушення, відповідачем було приєднано до відзиву відеозапис з місця вчинення правопорушення.

Із вищевказаного відеозапису убачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗІЛ 131» д/н «НОМЕР_1» по вул.Я.Мудрого в м.Ковелі. Працівником поліції, з метою виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху було зупинено транспортний засіб під керуванням позивача. Після встановлення особи порушника, поліцейським було оглянуто транспортний засіб, вантаж, який перевозився, проведено заміри та встановлено перевищення габаритів вантажу, а саме, ширина вантажу становила 2,8 м із допустимих 2,6 м, у зв'язку із чим інспектором було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення та роз'яснено порушнику його права відповідно до ст.63 Конституції України. ОСОБА_1 факт вчинення правопорушення не визнав та зазначив, що перед початком руху вантаж (дрова) було складено рівномірно і така невідповідність габаритів вантажу могла виникнути в ході руху автомобіля по дорозі із поганим покриттям. Заслухавши доводи позивача, врахувавши небезпечність вантажу, поліцейським було встановлено факт вчинення правопорушення та винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, яка була оголошена та вручена йому негайно після розгляду справи.

Таким чином, із врахуванням пояснень позивача в адміністративному позові та письмового заперечення відповідача, відеозапису з місця вчинення правопорушення, суд приходить до висновку про встановлення та доведення у даній справі факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, яке в даному випадку дійсно мало місце, та, зважаючи на дійсні обставини, вина позивача у його вчиненні є повністю доведена, а дії відповідача відповідають вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення, винесена 20.07.2018 року відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з'ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5-9, 19, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 286 КАС України, на підставі ст. ст. 245, 251, 287 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського батальйону №2 роти №3 УПП у Волинській області Пасюти Сергія Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАА №491968 від 20.07.2018 року про накладення адмінстягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.132-1 КУпАП, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаО. А. Восковська