Справа № 500/2910/18
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/2910/18
Провадження № 2-а/500/84/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції І роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ патрульної поліції в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 375669 від 25 квітня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, який уточнив заявою від 21.06.2018 року про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 375669 від 25 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивачем в адміністративному позові зазначається, що 25 квітня 2018 року постановою серії ЕАА № 375669 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. Вказану постанову було направлено поштовим звязком та отримано позивачем 05.05.2018 року. В постанові зазначається, що 25.04.18 року о 01:13 год. керуючи транспортним засобом марки «RENAULT MASTER», д.н. НОМЕР_1, в м. Ізмаїл по вул.Кишинівська, 163 не ввімкнув показник повороту при повороті ліворуч.

Разом з тим позивачем в позові зазначається, що вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме, як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 406564 та БД № 406565 від 25.04.2018 року, ОСОБА_2 є інспектором УПП у Харківській області ДПП. Тобто постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена не уповноваженою особою та постанова про накладення адміністративного стягнення не містить зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, тобто який саме пункт ОСОБА_3 дорожнього руху було порушено. Будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Крім цього, позивач зазначає, що час скоєння адміністративного правопорушення є надуманим, оскільки 25.04.2018 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 406565 за ст. 122-2 КУпАП та серії БД №406564 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В зазначених протоколах зазначено час вчинення правопорушення 00:25 год. Разом із тим, при складенні протоколів, що підтверджується відеозйомкою вказано час з 00:25 год. до 01:25 год. Саме про це правопорушення позивачу стало відомо лише після надходження матеріалів справи до Ізмаїльського міськрайонного суду та ознайомлення із рапортом, який долучено до протоколу серії БД № 406564 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, час вчинення правопорушення визначений в постанові про накладення адміністративного стягнення є таким, що суперечить як часу так і подіям, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 406565. Окрім того, постанова про накладення адміністративного стягнення 25.04.2018 року не складалась, та не була вручена ОСОБА_1 Крім цього, оскаржувана постанова в порушення вимог ст. 283 КУпАП, не містить підпису посадової особи, якою було розглянуто справу. Отже, позивач вважає, що оскаржувана постанова не містить даних про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а відповідач неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився,про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача надав письмову заяву щодо розгляду адміністративного позову за його відсутності та просив задовольнити позов.

В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, представника до суду не направила, про причини неявки суд не повідомила.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 25.04.2018 року інспектором поліції І роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1, була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 375669 від 25 квітня 2018 року, якою на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 25.04.2018 року 01 год. 13 хв. в м. Ізмаїлі по вул. Кишинівська, 163 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Master, номерний знак НОМЕР_1, на якому не ввімкнув показник повороту при повороті ліворуч, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Вказану постанову серії ЕАА № 375669 від 25 квітня 2018 року надіслано позивачу рекомендованим листом за вих.№238 від 25.04.2018 року.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

-найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

-дату розгляду справи;

-відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

-опис обставин, установлених під час розгляду справи;

-зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

-прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

-дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

-транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

-технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

-розмір штрафу та порядок його сплати;

-правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

-відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1- 4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування.

Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Разом з тим, в порушення вимог ст.283 КУпАП, постанова не містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а також не підписана посадовою особою, якою розглянуто справу.

Крім цього, постанова про накладення адміністративного стягнення не містить зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, тобто який саме пункт ОСОБА_3 дорожнього руху було порушено.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Таким чином, відповідальність за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема, за керування водієм транспортним засобом не ввімкнувши показчика повороту при повороті ліворуч.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб'єкта владних повноважень покладається обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено, доведений на його думку факт не ввімкнення покажчика повороту при повороті ліворуч.

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

З матеріалів справи вбачається, що доказами винності позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП є лише постанова у справі про адміністративне правопорушення. В той час, як відповідачем не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано відеозапису, на якому було б відображено момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення, чи будь-яких інших доказів передбачених ст.251 КУпАП.

У даному випадку для підтвердження порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст.251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події тощо.

Проте, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

Водночас, стороною захисту ОСОБА_1 було долучено до матеріалів справи два СD-диски на яких містяться відеозаписи з нагрудних відеокамер співробітників патрульної поліції за період часу з 00 год. 36 хв. по 01 год. 30 хв. 25 квітня 2018 року, які у вказаний проміжок часу знаходились на місці оформлення протоколу про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, долучений до позовної заяви СD-диск було скопійовано з носія інформації, який долучався до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, який розглядався Ізмаїльським міськрайонним судом (справа №500/2458/18).

В свою чергу, другий СD-диск, який долучено до уточненої позовної заяви, було отримано у відповідь на адвокатський запит від 07 травня 2018 року з Відділу патрульної поліції у м. Ізмаїлі.

Під час огляду вказаних дисків, встановлено, що на них міститься однакова за змістом інформація та у жодному з відеофайлів немає даних, щодо руху автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, що в свою чергу виключає наявність в його в діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім цього, представником позивача долучено постанову Ізмаїльського міськрайонного суду від 06 липня 2018 року по справі №500/2458/18 щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначеною постановою також встановлено факт того, що 25 квітня 2018 року о 00 год. 25 хв. ОСОБА_1 не керував автомобілем НОМЕР_2 та знаходився у своєму помешканні, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл вул. Кишинівська, 163/1.

Разом з тим, посилання позивача на те, що постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, з тих підстав, що відповідач ОСОБА_2 є інспектором УПП у Харківській області Департаменту патрульної поліції до уваги не приймається, оскільки Кодекс України про адміністративне правопорушення не вимагає розгляд справи певним працівником поліції.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 375669 від 25 квітня 2018 року, за ч.2 ст. 122 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора поліції І роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ патрульної поліції в м.Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 375669 від 25 квітня 2018 року задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 375669 від 25 квітня 2018 року, за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 08.08.2018 року.

Суддя: ОСОБА_5