Справа № 335/131/18
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/131/18 2-а/335/120/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Рибалко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Мереуци М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя лейтенанта поліції Гонецького Олександра Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя лейтенанта поліції Гонецького Олександра Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зазначивши наступне.

27.12.2017 року приблизно о 09-30 годині позивач був зупинений відповідачем на пр.. Металургів у м. Запоріжжя, по причині порушення ПДД, а саме через зупинку в місці, де зупинка заборонена.

На такі дії відповідача позивач заперечив та повідомив, що зупинився у місці до дії знаку 3.34 «зупинку заборонено».

Після чого відповідач склав відносно позивача постанову серії ЕАА №248565 від 27.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Позивач посилаючись на те, що він не здійснював зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 та не порушував ПДР, а також на те, що при розгляді справи інспектором були допущені порушення його прав, передбачених КУпАП щодо процедури розгляду справи, просить суд скасувати постанову серії ЕАА №248565 від 27.12.2017 року.

Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Належно повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з'явився.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №248565 - ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos номерний знак НОМЕР_1 27.12.2017 року о 09-17 годині у м. Запоріжжя, пр.. Металургів, 24, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «стоянку та зупинку заборонено», чим порушив п.8.4 ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП. За вчинення вказаного правопорушення, згідно оскаржуваної постанови, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з права особи оскаржити рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №248565 від 27.12.2017 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог знаку 3.34 «зупинку заборонено», що призвело до порушення п.8.4 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 8.4 ПДР України - встановлено групи дорожніх знаків

Згідно з 33 розділом ПДР України, знак 3.34 «зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідач у постанові серії ЕАА №248565 від 27.12.2017 року зазначає, що позивач порушив вимоги знаку 3.34 «зупинку заборонено», п.8.4 ПДР України, проте доказів на підтвердження цього факту не надає.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з'являвся, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він не порушував ПДР України.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд рахує, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги знаку 3.34 «зупинку заборонено», п.8.4 ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя лейтенанта поліції Гонецького Олександра Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора другої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя лейтенанта поліції Гонецького Олександра Валерійовича

про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №248565 від 27.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн., справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.І.Рибалко