Справа № 805/2611/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 серпня 2018 р. Справа №805/2611/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В., розглянувши у відкритому судовому засідання клопотання ОСОБА_1 про визнання причини пропуску строків подання поважними та клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі №805/2611/18-а за позовом ОСОБА_1 до Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівник Донецької обласної військової адміністрації Жебрівського П.І.

за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача 1: Антитерористичного центру при Службі безпеки України

за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача 2: Військово-цивільної адміністрації м. Красногорівка Маріїнського району Донецької області

про визнання протиправним та скасування розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1»

За участю

позивача: ОСОБА_1

представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - за довір.

від відповідача: Ларіна Н.В., Сагайдак Л.Ю. - за довір.

від третіх осіб: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівник Донецької обласної військової адміністрації Жебрівський П.І. за участю третіх осіб без самостійних вимог: Антитерористичного центру при Службі безпеки України та Військово-цивільної адміністрації м. Красногорівка Маріїнського району Донецької області

про визнання протиправним та скасування розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1».

До позовної заяви представником позивача було додано клопотання про поновлення строків звернення до суду, відповідно до якого просив суд визнати причини пропуску строків подання позовної заяви до суду поважними та поновити їх.

В обґрунтування поданого клопотання представник позивача вказав, що 12 березня 2018 року позивачем засобами електронного зв'язку було отримано розпорядження №42/7-18-рк щодо його звільнення з посади керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області без додатків, за підписом Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації Павла Івановича Жебрівського.

З розпорядження №42/7-18-рк від 7 березня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1» вбачалось, що ОСОБА_1 звільнено з посади керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Марїїнського району Донецької області 12 березня 2018 року за незабезпечення виконання повноважень, покладених на керівника військово-цивільної адміністрації населеного пункту Законом України «Про військово-цивільні адміністрації», яке полягає у незадовільній організації роботи військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області та неналежному керівництві її діяльністю, відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Підстава: лист погодження Першого заступника Голови Служби - керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1», довідка про повторне вивчення стану роботи у військово-цивільній адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області, доповідна записка заступника голови облдержадміністрації Добряка С.В., пояснення керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Марїнського району Донецької області від 06.03.2018.

Однак, тільки з цього електронного листа позивачу стало відомо про наявність розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1».

Тому, позивачем з поважних причин було пропущено строк звернення до суду, що не залежали від нього.

Крім того, зазначив, що до цих пір позивач не ознайомлений із розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації Павла Івановича Жебрівського від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1».

Ухвалою від 17 квітня 2018 року суд відкрив провадження у справі та призначив до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Підготовче засідання призначено на 14 травня 2018 року.

14 травня 2018 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 06 червня 2018 року.

06 червня 2018 року представник відповідача надав через канцелярію суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що за порушення трудової дисципліни, що полягає у неналежному забезпеченні виконання повноважень в сфері житлово-комунального господарства, покладених Законом України «Про військово - цивільно адміністрації» на військово-цивільної адміністрації населених пунктів, розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 № 203/5-18 керівнику військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області ОСОБА_1 за результатами перевірок діяльності військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області оголошено догану.

Облдержадміністрацією, обласною військово-цивільною адміністрацією листом від 14.02.2018 №01/16д/291/0/2-18, яке цього ж дня було направлено на електронну адресу та 15.02.2018 - на поштову адресу військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області, повідомлено керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області ОСОБА_1 про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, у зв'язку із чим запропоновано прибути до управління кадрового забезпечення та з питань нагород облдержадміністрації для ознайомлення із зазначеним розпорядженням.

Із позовною заявою про визнання протиправним та скасування розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1» ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду лише 12 квітня 2018 року.

Вказав, що у позовній заяві та клопотанні про поновлення строків позивач зазначає, що у період з 08.02.2018 по 18.02.2018 він перебував на лікарняному та про накладення на нього дисциплінарного стягнення розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 № 203/5-18 дізнався лише 12 березня 2018 року.

Разом з тим, у підготовчому засіданні по справі № 805/2611/18-а, яке відбулось 14 травня 2018 року, позивач пояснив, що дізнався про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани «ймовірно» 15 лютого 2018 року, отримавши копію розпорядження голови облдержадміністрації, керівника військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 № 203/5-18 , «в електронному вигляді».

Виконання позивачем повноважень керівника військово-цивільної адміністрації у період з 08.02.2018 по 18.02.2018 підтверджується також фактом підписання ним розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області від 15.02.2018 №46 «Про призначення постійно діючої комісії з питань оцінки вартості, використання, зберігання дарунків, одержаних військово-цивільною адміністрацією м. Красногорівка».

Зазначив, що з власних пояснень позивача та доказів, наданих відповідачем, вбачається, що позивач дізнався про застосування до нього дисциплінарного стягнення 15 лютого 2018 року. Інших доводів щодо обставин, які перешкодили позивачу звернутись до адміністративного суду у межах строку, визначеного частиною п'ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не наведено.

Вищевикладене на думку відповідача, свідчить про те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для поновлення пропущеного ним строку звернення до суду не відповідають дійсності.

06 червня 2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 18 червня 2018 року.

18 червня 2018 року за клопотаннями представників сторін постановлено ухвалу продовжено строку підготовчого провадження.

18 червня 2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 25 червня 2018 року.

25 червня 2018 року представник відповідача надав доповнення до клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропуском встановленого законом строку звернення до адміністративного суду. Зазначив, що у підготовчому провадженні на виконання вимог ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року військово-цивільною адміністрацією міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області надано суду витяг із журналу реєстрації вхідної кореспонденції за 2018 рік військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка, у якому зазначено, що 24 лютого 2018 року ОСОБА_1 ознайомлений із листом облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації від 14.02.2018 №01/16д/291/0/2-18, яким облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація повідомляла ОСОБА_1 про оголошення йому догани.

Вищевикладені обставини на думку відповідача свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки. За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Отже, на думку відповідача, позивач недобросовісно користується належними йому процесуальними правами та свідомо вводить суд в оману, стверджуючи у своєму клопотанні про поновлення строків, долученому до адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання рішення протиправним та його скасування, про те що про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани він дізнався лише 12 березня 2018 року, саме внаслідок чого ним був пропущений строк звернення до адміністративного суду.

25 червня 2018 року позивач надав до судового засідання пояснення по справі (аркуш справи 120 том 2), відповідно до яких зазначив, що з 08 лютого 2018 року по 23 лютого 2018 року знаходився на лікарняному, та був на обстеженні в лікарні ДУС в м. Києві. Зазначив, що коли він пішов на лікарняний, попередив працівника відділу кадрів Огданську в телефонному варіанті. Коли йому оголосили догану він дізнався 24.02.2018 року коли вийшов на роботу. Потім 13 березня 2018 року його звільнили з посади в зв'язку з наявністю догани.

Вказав, що він подав позов до суду на зняття догани яку він вважає такою, що оголошена за сфальсифікованою інформацією та упереджено.

Вважає, що строк подання позовної заяви згідно ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю ним не порушувався.

25 червня 2018 року судом оголошено перерву до 10.07.2018 року.

10 липня 2018 року представником відповідача надано до підготовчого засідання письмові пояснення від 10.07.2018 року.

10 липня 2018 року представником відповідача надано до підготовчого засідання письмові пояснення від 09.07.2018 року щодо законодавчого визначення дати, коли особа вважається повідомленою із документом.

Зокрема зазначив, що порядок накладення стягнення за порушення трудової дисципліни врегульовано статтями 147-149 Кодексу законів про працю України.

Так, відповідно до статей 148, 149 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється під розписку.

Момент, коли особа вважається ознайомленою із документом та порядок відібрання розписки про ознайомлення із розпорядженням про стягнення чинним законодавством про працю не визначені.

При цьому позивач, 15 лютого 2018 року фактично виконував обов'язки керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області, що підтверджується фактом підписання ним розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області від 15.02.2018 №46.

Таким чином, відповідач вважає, що єдиним нормативно визначеним строком, з яким законодавець пов'язує настання певних юридичних наслідків, а саме існування права на звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є строк, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України: день коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а саме 15 лютого 2018 року.

10 липня 2018 року оголошено перерву до 16 липня 2018 року.

16 липня 2018 року представник відповідача надав до судового засідання письмові пояснення по справі.

Ухвалою від 16 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 липня 2018 року.

30 липня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 06 серпня 2018 року.

06 серпня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 08 серпня 2018 року.

Розглянувши подане представником відповідача клопотання, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1», позивачу за результатами перевірок діяльності військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Маріїнського району Донецької області оголошено догану.

Позивач не погодився з вказаним розпорядженням, тому звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування (06 квітня 2018 року згідно опису вкладення поштового відправлення).

З клопотання представника позивача про поновлення строків звернення до суду вбачається, що про існування спірного розпорядження позивач дізнався лише 12 березня 2018 року отримавши засобами електронного зв'язку розпорядження №42/7-18-рк від 07 березня 2018 року, щодо його звільнення з посади керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Маріїнського району Донецької області. Крім того, у позовній заяві вказав, що у період з 08 лютого 2018 року по 18 лютого 2018 року він перебував на лікарняному.

В свою чергу відповідач вказує на те, що Облдержадміністрацією, обласною військово-цивільною адміністрацією листом від 14.02.2018 №01/16д/291/0/2-18, яке цього ж дня було направлено на електронну адресу та 15.02.2018 - на поштову адресу військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області, повідомлено керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області ОСОБА_1 про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, у зв'язку із чим запропоновано прибути до управління кадрового забезпечення та з питань нагород облдержадміністрації для ознайомлення із зазначеним розпорядженням (отримано ВЦА 20.02.2018 року).

Разом з тим, на думку відповідача, позивач повинен був ознайомитись зі спірним наказом 15 лютого 2018 року, що підтверджується фактом підписання ним у цей день розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка Мар'їнського району Донецької області від 15.02.2018 №46 «Про призначення постійно діючої комісії з питань оцінки вартості, використання, зберігання дарунків, одержаних військово-цивільною адміністрацією м. Красногорівка».

З підстав викладеного суд вважає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи, позивач дійсно у період з 08 лютого по 23 лютого 2018 року перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності від службових обов'язків через тимчасову непрацездатність №1 виданий КЛПУ Маріїнського УМ м. Красногорівка (том І, аркуш справи 21).

Копія медичного заключення хірургічного відділення Науково-практичного центру профілактичної та клінічної медицини Державної наукової установи Державного управління справами від 14 лютого 2018 року (том ІІ, аркуш справи 146), свідчить про проходження позивачем 14 лютого 2018 року обстеження у лікарні у м. Києві.

До матеріалів справи долучено пояснення спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності ВЦА м. Красногорівкавід 11.07.2018 року (том ІІ, аркуш справи 148) щодо факту підписання розпорядження керівника ВЦА м. Красногорівка «Про призначення постійно діючої комісії з питань оцінки вартості, використання, зберігання дарунків, одержаних військово-цивільною адміністрацією м. Красногорівка», відповідно до яких зазначено, що розпорядження було підготовлено нею та підписано ОСОБА_1 в перших числах лютого 2018 року, але з запізненням було передано у відділ кадрів для реєстрації.

Також, в матеріалах справи є пояснення спеціаліста І категорії з кадрової роботи ВЦА м. Красногорівка від 11.07.2018 року (том ІІ, аркуш справи 147), щодо факту реєстрації розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка №46 від 15.02.2018 року. З пояснень вбачається, що їй на реєстрацію було надано розпорядження «Про призначення постійно діючої комісії з питань оцінки вартості, використання, зберігання дарунків, одержаних військово-цивільною адміністрацією м. Красногорівка», яке вона зареєструвала 15 лютого 2018 року за №46 не звернувши увагу, що це розпорядження підписане ОСОБА_1, який на той час знаходився на лікарняному.

Доказів того, що позивач на час звернення до суду з даним адміністративним позовом був ознайомлений під підпис із спірним розпорядженням Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівника Донецької обласної військово-цивільної адміністрації Павла Івановича Жебрівського від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1» відповідачем до суду не надано.

Проте, в матеріалах справи наявний витяг із журналу реєстрації вхідної кореспонденції за 2018 рік військово-цивільної адміністрації міста Красногорівка том І, аркущ справи 195), у якому зазначено, що 24 лютого 2018 року ОСОБА_1 ознайомлений із листом облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації від 14.02.2018 №01/16д/291/0/2-18, яким облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація повідомляла ОСОБА_1 про оголошення йому догани.

Таким чином, доводи позивача у клопотанні про поновлення строків про те, що він дізнався про спірне розпорядження №203/5-18 від 13 лютого 2018 року «Про оголошення догани ОСОБА_1» лише 12 березня 2018 року не знайшли свого документального підтвердження та були спростовані в ході розгляду справи його ж поясненнями.

Так, позивач у своїх поясненнях від 25 червня 2018 року (том ІІ, аркуш справи 120) підтвердив, що дійсно про існування догани, він дізнався 24 лютого 2018 року коли вийшов на роботу з лікарняного.

При цьому позивачем зазначено, що строки подання позовної заяви ним не порушувались, з огляду на ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Строки для звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду; якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

При цьому необхідно зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

За загальним правилом перебіг строку звернення до адміністративного суду починається з дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Визначення терміну «публічна служба» закріплено у п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, згідно якого, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Крім цього, початок строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому, при визначенні початку цього строку суд з'ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з'ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Таким чином, фактично позивач у день ознайомлення з листом облдержадміністрації, обласної військово-цивільної адміністрації від 14.02.2018 №01/16д/291/0/2-18, а саме 24 лютого 2018 року, яким облдержадміністрація, обласна військово-цивільна адміністрація повідомляла його про оголошення йому догани повинен був дізнатись про існування оскаржуваного розпорядження, що ним не заперечується.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання ОСОБА_1 на частину першу статті 233 Кодексу законів про працю України, згідно якої визначено, що працівник може звернутись із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, оскільки трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Так, постановою Верховного Суду України від 05.03.2012 року по справі №21-42а-12 (номер рішення у ЄДРСР - 24068075) встановлено, що питання, пов'язані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням), урегульовані спеціальним законодавством. За загальним правилом, під час вирішення справ цієї категорії пріоритетними є норми спеціальних законів. Трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних правовідносин, або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у своїй постанові від 17.02.2015 по справі №21-8а15 (номер рішення у ЄДРСР - 42946756).

Враховуючи те, що спеціальним законом, а саме Кодексом адміністративного судочинства України, визначено строк, протягом якого особа може звернутись до суду у справах щодо звільнення з публічної служби та момент, з якого починає обчислюватись даний строк, ст. 233 Кодексу законів про працю України в даному випадку застосуванню не підлягає

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у своїй ухвалі від 19.02.2018 по справі № 800/378/17 (номер рішення у ЄДРСР - 72338450).

Нормами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, суд вважає, що позивачем не наведено будь-яких об'єктивних чи суб'єктивних обставин які позбавили його можливості звернутися до суду у визначені законом строк з відповідним позовом, якщо останній вважав, що з боку відповідача наявні порушення законодавство про працю.

За наведених обставин, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 пропущено встановлений ст.122 КАС України місячний строк звернення до адміністративного суду, оскільки адміністративний позов було направлено до суду поштою лише 06 квітня 2018 року та зареєстровано судом 12 квітня 2018 року.

Крім того суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Отже, законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Приписи частин третьої та четвертої статті 123 КАС України визначають, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, у зв'язку з чим залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання представника позивача про визнання причини пропуску строку подання позовної заяви до суду поважними та їх поновлення - відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду -задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Голови Донецької обласної державної адміністрації, керівник Донецької обласної військової адміністрації Жебрівського П.І. за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Антитерористичного центру при Службі безпеки України та Військово-цивільної адміністрації м. Красногорівка Маріїнського району Донецької області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 13.02.2018 №203/5-18 «Про оголошення догани ОСОБА_1» - залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу право на повторне звернення із позовом до адміністративного суду в загальному порядку після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Повний текст ухвали складений, підписаний та оголошений у судовому засіданні 08 серпня 2018 року в присутності позивача та представників сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.