Справа № 809/284/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/5155/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі Івано-Франківської області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2017 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі Івано-Франківської області до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби, Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Гундяк В.Д.,

час ухвалення рішення: 12:09:17,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 22.03.2017 р.,

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі звернулося до суду з адміністративним позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби, Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, в якому просило зобов'язати відповідачів вчинити певні дії, а саме: безоплатно передати позивачу конфіскований в дохід держави автомобіль марки Ауді А-4, кузов № НОМЕР_1, 1996 року випуску з необхідними документами для його подальшої державної реєстрації в сервісному центрі МВС.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Таке рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що одержання позивачем вищезгаданого автомобіля згідно чинного законодавства України можливе виключно після сплати необхідних платежів, а відтак бездіяльність митниці щодо передачі цього транспортного засобу до такої сплати не може бути визнана неправомірною.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що чинне законодавство України не містить прямої заборони передавання транспортного засобу у безоплатне користування юридичній особі, визначеній у відповідній постанові КМУ. Крім того вказав, що апелянт не ввозив даний підакцизний товар на територію України, а тому згідно вимог Податкового та Митного кодексів України не являється декларантом і суб'єктом митних правовідносин та не вправі здійснювати будь-яке його митне оформлення. Також зазначив, що вказаний автомобіль 1996 року випуску, на думку позивача, не може бути підакцизним товаром, так як згідно діючого законодавства дозволяється ввезення на територію України легкових автомобілів віком тільки до 10 років. Одночасно зауважив, що згідно вимог митного законодавства у разі неоднозначного трактування прав і обов'язків по операціях з товарами, рішення повинно бути прийнято на користь громадянина або юридичної особи, а не фіскального органу.

Чернівецька митниця Державної фіскальної служби подала до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін. Зазначає, що так як спірний автомобіль є підакцизним, за нього позивачем повинні бути сплачені усі належні податки і збори, передбачені законодавством під час його імпорту на територію України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Чернівецькою митницею ДФС України вилучено автомобіль Ауді А4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, 1996 року випуску за порушення митних правил та згідно постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 22.07.2015 конфіскований в дохід держави.

18 серпня 2015 року держаним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №48491675 щодо примусового виконання вищевказаної судової постанови.

У відповідності до рішення уповноваженої комісії від 27.10.2016 вартість транспортного засобу автомобіля марки Ауді А4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, 1996 року випуску, відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу становить 135 144,00 грн., а сума податків і зборів, які повинні бути сплачені при реалізації майна становить - 194 136, 39 грн., що значно перевищує ринкову вартість транспортного засобу. Тому комісією визначено недоцільною передачу його для примусової реалізації з аукціону та опубліковано відомості про безоплатну передачу майна особам, яким надано право на безоплатне отримання такого майна.

На підставі поданої позивачем заяви 11.01.2017 цією комісією прийнято рішення безоплатно передати конфісковані транспортні засоби організаціям, яким надано право на безоплатне отримання майна згідно постанови КМУ №985, за наявності згоди щодо сплати митних платежів та фактичної сплати сум митних платежів організаціями-отримувачами, в тому числі і про передачу автомобіля марки Ауді А4, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_1, 1996 року випуску відділенню Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі.

16 січня 2017 року позивач, посилаючись на рішення комісії від 11.01.2017, подав до Чернівецької митниці ДФС України заяву, в якій просив здійснити передачу вищевказаного автомобіля та надати відповідні документи для його державної реєстрації.

Листом від 30.01.2017 Чернівецькою митницею ДФС України відмовлено у передачі даного автомобіля позивачу, оскільки безоплатна передача конфіскованого транспортного засобу, який є підакцизним товаром, може бути здійснена виключно після сплати податків і зборів відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції керувався наступними мотивами, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 № 1724 затверджено Порядок обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним» (далі - Порядок №1724), яким передбачено, що саме державний виконавець є особою, уповноваженою на реалізацію конфіскованих автомобілів.

Даним порядком встановлено декілька способів розпорядження конфіскованим майном, а саме: його реалізація за ціною, яка визначається спеціалізованою торговельною організацією з її обов'язковим погодженням з митним органом; а у випадку неможливості реалізації, - безоплатна передача майна або його знищення, утилізація, промислова переробка.

Пунктом 6 Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митних органів при переданні майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної митної служби України за № 1833/5/943 від 12.10.2009 визначено, що з метою забезпечення розпорядження конфіскованим майном у разі неможливості його реалізації начальниками відділів державної виконавчої служби, які здійснюють виконання рішень про конфіскацію майна, вилученого митними органами, утворюються комісії, передбачені пунктом 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985.

Порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985 (далі - Порядок №985).

Пунктом 14 Порядку №985 передбачено, що у разі коли майно, в тому числі транспортні засоби, не реалізовано у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець вносить на розгляд комісії, яка утворена відповідно до пункту 11 цього Порядку (далі - комісія), пропозицію щодо безоплатної передачі майна органам державної влади, закладам охорони здоров'я, освіти, соціального забезпечення, соціального захисту, зокрема закладам, у яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячим будинкам сімейного типу, прийомним сім'ям, будинкам дитини при установах виконання покарань, установам виконання покарань, слідчим ізоляторам, військовим формуванням, а також на благодійні цілі.

Відповідно до пп. 197.1.26 п.197.1 статті 197 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) звільняються від оподаткування операції з передачі конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 184 Митного кодексу України), у розпорядження державних установ або організацій, уповноважених здійснювати їх збереження або постачання згідно із законодавством, а також операції з безоплатної передачі зазначеного в цьому пункті майна у випадках, визначених законодавством, у володіння і користування державних органів, установ (організацій), які утримуються за рахунок бюджетних коштів, а також закладів, в яких виховуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей.

Згідно з пунктом 197.5 статті 197 Кодексу звільнення від оподаткування, передбачене пунктом 197.1 цієї статті, не поширюється на операції з підакцизними товарами, зазначеними в розділі VI цього Кодексу.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що необхідність сплати обов'язкових платежів, навіть при безоплатній передачі підакцизних товарів, прямо встановлена діючими нормами Кодексу, іншої альтернативи законодавець не передбачає.

В силу дії норми п.215.1 ст.215 Кодексу до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; пальне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

В даному випадку конфіскований транспортний засіб є підакцизним товаром, що передається позивачу та набувається ним у власність, а тому така операція має здійснюватися зі сплатою акцизного податку та податку на додану вартість відповідно до норм Кодексу.

Згідно п. 12 Порядку №1724 та п. 23 Порядку №985 товарно-матеріальні цінності, крім тих, обіг яких обмежено законом, безоплатно передаються державним органам, установам, організаціям на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України.

Безоплатна передача зазначених товарно-матеріальних цінностей здійснюється за ринковою вартістю, визначеною згідно із законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність і Податковим кодексом України.

Відповідно до вказаних норм, Податковий кодекс України звільняє від оподаткування операції з безоплатного передавання лише ті товари, які не є підакцизними.

Оскільки Податковим кодексом України не визначено випадків звільнення від оподаткування акцизним податком та податком на додану вартість операцій з безоплатного передавання підакцизних товарів, то безоплатна передача конфіскованих митними органами транспортних засобів зі звільненням від оподаткування можлива виключно у випадках попередньої сплати обов'язкових платежів. При цьому суд не приймає до уваги як безпідставні посилання позивача на відсутність у Митному кодексі України прямої заборони передавання транспортного засобу у безоплатне користування без сплати митних та інших платежів, оскільки відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України контролюючі органи вправі визначати підстави передавання транспортного засобу виключно в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та нормами чинного законодавства України. Тобто відповідно до конституційного принципу адміністративного регулювання контролюючому органу дозволено тільки те, що передбачено, а все інше - заборонено.

Крім того, відповідно до прийнятого уповноваженою комісією рішення від 11.01.2017, відповідачем вирішено безоплатно передати конфісковані транспортні засоби організаціям, яким надано право на безоплатне отримання майна згідно постанови КМУ №985, за наявності згоди, щодо сплати митних платежів та фактичної сплати сум митних платежів організаціями-отримувачами.

За таких обставин, одержання позивачем вищезгаданого автомобіля згідно чинного законодавства України можливе виключно після сплати необхідних платежів, а відтак бездіяльність митниці щодо передавання цього транспортного засобу до такої сплати не може бути визнана неправомірною.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Чернівецькою митницею ДФС України правомірно відмовлено у переданні відповідачу транспортного засобу автомобіля марки Ауді А4, з посиланням на вимоги чинного законодавства та вказано умови, за яких даний автомобіль може бути передано.

Щодо твердженням апелянта про те, що 21-річний автомобіль не є підакцизним, то колегія суддів вважає таке безпідставним, оскільки ПКУ не ставить поняття підакцизних товарів в залежність від віку транспортного засобу. Крім цього, також слід враховувати ту обставину, що даний автомобіль ввезений на митну територію України до введення заборони на ввезення автомобілів віком до 10 років.

Також безпідставними є доводи позивача про те, що до спірних правовідносин слід застосовувати Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затверджений постановою КМУ від 25.08.1998 року за №1340, оскільки в силу пп.1 п. 1 даного Порядку дія цього Порядку поширюється на майно, конфісковане на підставі рішення суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом, крім вилученого митницями ДФС майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію. Тому до спірних правовідносин слід застосовувати окремий Порядок, затверджений постановою КМУ від 26.12.2001 №1724, так як вищевказаний транспортний засіб був вилучений саме митним органом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені вимоги позивачем є необґрунтованими та безпідставними, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2017 року у справі № 809/284/17 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Калуському районі Івано-Франківської області до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби, Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Т. В. Онишкевич
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 13.08.2018 р.