Справа № 463/4680/18
Суддя: Жовнір Г. Б.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/4680/18
Провадження № 2-а/463/240/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.

за участю секретаря судового засідання - Прошляк В.-А.П,

представника позивача Колеснікова Г.І.,

перекладача Мельник О.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1) про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з метою забезпечення примусового видворення, -

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про примусове видворення та затримання громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1) з метою забезпечення видворення за межі території України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25 травня 2016 р. прийнято рішення ГУ ДМС України у Львівській області №88/2016 про примусове видворення відповідача за межі України. Проте на даний час рішення не виконано. Крім цього відповідач вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону із України в Республіку Польща наслідок чого 05.08.2018 о 22 год. 45 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Контрольний пост». 08.08.2018 року Сокальським районним судом Львівської області відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Керуючись положеннями ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.

В судовому засіданні 08.08.2018 р. відповідач заявив клопотання про оголошення перерви та надання йому можливості залучення до справи представника та перекладача

Азербайджанської мови. Вказане клопотання судом було задоволено, в судовому засіданні з врахуванням думки відповідача про необхідний для нього час для реалізації своїх прав, судовий розгляд було відкладено на 11:30 год. 09.09.2018 р. Однак під час судового засідання 09.09.2018 р. відповідач заявив аналогічне клопотання в задоволенні якого було відмовлено з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 4 ст. 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

В судових засіданнях було встановлено, що відповідач достатньою мірою володіє російською мовою, вільно та без будь-яких труднощів робить заяви, дає пояснення та ставить запитання використовуючи цю мову, при цьому забезпечений можливістю користуватись послугами перекладача Російської мови.

Відповідач в судовому засіданні 09.08.2018 р. проти позову заперечив. Пояснив, що він на території України знаходиться декілька років, перебуває у цивільному шлюбі та має неповнолітню дитинину. Також зазначив, що йому відомо про існування рішення ГУ ДМС України у Львівській області від 25.05.2016 р., №88/2016 про його примусове видворення за межі України, інформація про таке міститься у його паспорті, вказане рішення він не оскаржував, щодо надання йому статусу біженця не звертався, будь яких документів на право перебування на території України не має. Повідомв, що не міг покинути територію україни в зв'язку із проблемами із здоров'ям.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії прийнято рішення ГУ ДМС України у Львівській області №88/2016 від 25 травня 2016 р. та копії паспорта громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1), щодо останнього прийнято рішення ГУ ДМС України у Львівській області про примусове повернення за межі України, встановлено строк для виїзду 15 діб. Зобов'язано залишити територію України до 09 червня 2016 року. Проте на даний час рішення не виконано та зі слів відповідача ним не оскаржувалось.

В судовому засіданні будь-якого документального підтвердження про наявність у відповідача поважних причин невиконання рішення ГУ ДМС України у Львівській області №88/2016 від 25 травня 2016 р. не представлено.

Отже судом встановлено, що відповідач станом на 08.08.2018 р. не виконав рішення ГУ ДМС України у Львівській області про примусове повернення без поважних причин.

Крім цього Сокальським районним судом Львівської області 08 серпня 2018 року відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП за спробу незаконного перетинання державного кордону з України у Польщу в складі групи осіб поза пунктом пропуску через державний кордон.

Таким чином в судовому засіданні доведено наявність передбачених законом підстав для задоволення позову в частині примусового видворення відповідача.

В частині позовної вимог про затримання відповідача слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органом охорони державного кордону подається до місцевого загального суду як адміністративного суду позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із змісту позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що даною стороною не наведено жодних доказів, які б підтверджували існування обставин передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України для прийняття рішення про затримання відповідача.

Таким чином, на даний момент, в суду відсутні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або існують ризики його втечі.

Крім цього судом враховується, що відповідач з'явився в судове засідання 09.09.2018 р. добровільно без жодного примусу та має діючий паспорт громадянина республіки Азербайджан.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до частково задоволення в частині вимоги про примусового видворення, підстави для задоволення вимоги про затримання відповідача судом не встановлені.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, рішення суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 12, 20, 241, 244-246, 257, 288, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

ухвалив:

позов задоволити частково.

Примусово видворити громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Відмовити в задоволенні вимоги про затримати громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення в частині видворення громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1 звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повне найменування (ім'я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, місцезнаходження: м. Львів, вул. Личаківська, 74, .

Відповідач: громадянин Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1

Суддя: Жовнір Г.Б.