Справа № 808/2193/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 серпня 2018 року Справа № 808/2193/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Конишева О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріма - Сервіс" ЛТД (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 11)

про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріма - Сервіс" ЛТД (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у сумі податкового боргу в розмірі 23886,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість з податку на додану вартість та з податку на прибуток, яка виникла в результаті несплати самостійно узгодженої суми грошового зобов'язання та нарахованої податковим органом суми штрафних санкцій та пені. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача податковий борг в загальній сумі 23886,81 грн.

Ухвалою суду від 18.06.2018 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 16.07.2018 з викликом сторін.

16.07.2018 представник позивача надав заяву (вх. №22258) про розгляд справи за його відсутності у порядку письмового провадження. Позов підтримує повністю.

05.07.2018 представник відповідача надав відзив на позовну заяву (вх. № 21023), в якому зазначив що між ним та позивачем не має спору щодо сум податкового боргу. Крім того зазначив, що відповідно до позовної заяви позивачем зазначено про вручення відповідачу податкової вимоги 18.11.2018. Також клопоче перед позивачем про відмову від позову та зазначає про необхідність примирення між сторонами, оскільки відповідач гарантує добровільне погашення зазначеної у позові суми податкового боргу.

16.07.2018 представник позивача надав відповідь на відзив (вх..№ 22213), в якій зазначив, що у позовній заяві була зроблена описки щодо дати отримання представником позивача податкової вимоги, а також що він не підтримує клопотання відповідача про відмову від позову.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 4 КАС України розумний строк найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з'ясував наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пріма - Сервіс" ЛТД (), зареєстровано як юридична особа 27.08.1992 року за номером державної реєстрації № 1 011019 за адресою: 69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 11. Основний вид діяльності: Покриття підлоги й облицювання стін (КВЕД: 43.33), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідач є платником податків та зборів та перебуває на обліку в Запорізькій ОДПІ ГУ ДФС (відділення у Шевченківському районі м. Запоріжжя).

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Також, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов'язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до даних інтегрованих (облікових) карток платника податків, за відповідачем рахується заборгованість з податку на додану вартість в загальній сумі 21381,00 грн., яка підлягає стягненню.

Податковий борг з податку на додану вартість виник на підставі наданої відповідачем до податкового органу податкової декларації:

- № від 17.04.2015 (термін сплати 30.04.2015) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 78,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 30.06.2015 (термін сплати 30.06.2015) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 170,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 20.07.2015 (термін сплати 30.07.2015) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 177,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 16.08.2015 (термін сплати 30.08.2015) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 127,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 20.09.2015 (термін сплати 30.09.2015) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 175,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 20.10.2015 (термін сплати 30.10.2015) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 109,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.11.2015 (термін сплати 30.11.2015) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 1,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 18.12.2015 (термін сплати 30.12.2015) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 258,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

-№ від 19.02.2016 (термін сплати 01.03.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 894,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 18.03.2016 (термін сплати 30.03.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 304,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 18.04.2016 (термін сплати 30.04.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 427,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.05.2016 (термін сплати 30.05.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 427,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 17.06.2016 (термін сплати 30.06.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 421,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 18.07.2016 (термін сплати 30.07.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 337,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.08.2016 (термін сплати 30.08.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 361,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.09.2016 (термін сплати 30.09.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 390,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 20.10.2016 (термін сплати 30.10.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 389,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 17.11.2016 (термін сплати 30.11.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 408,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 16.12.2016 (термін сплати 30.12.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 424,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 20.02.2017 (термін сплати 02.03.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 706,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.03.2017 (термін сплати 30.03.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 383,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.04.2017 (термін сплати 30.04.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 245,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.05.2017 (термін сплати 30.05.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 456,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 20.06.2017 (термін сплати 30.06.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 406,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 20.07.2017 (термін сплати 30.07.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 420,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 18.08.2017 (термін сплати 30.08.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 359,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.09.2017 (термін сплати 30.09.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 444,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.10.2017 (термін сплати 30.10.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 461,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 20.11.2017 (термін сплати 30.11.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 464,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 20.12.2017 (термін сплати 30.12.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 454,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.01.2018 (термін сплати 30.01.2018) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 427,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 19.02.2018 (термін сплати 02.03.2018) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 14,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 16.03.2018 (термін сплати 30.03.2018) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 436,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

Крім того, контролюючим органом було проведено камеральну перевірку відповідача, в результаті якої складений акт від 29.03.2017 № 292/8-30-1200/13626072. На підставі зазначеного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення (форми «Ш») № від 13.05.2017, яким відповідачу донараховано штрафні санкції у сумі 2156,80 грн. Зазначене податкове повідомлення - рішення в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалось.

Також на підставі п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань з вказаного податку, де визначено, що нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, відповідачу нарахована пеня в сумі 7670,17 грн.

Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств виник на підставі наданої відповідачем до податкового органу податкової декларації:

- № від 29.02.2016 (термін сплати 10.03.2016) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 45,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 01.03.2017 (термін сплати 11.03.2017) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 137,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню;

- № від 28.02.2018 (термін сплати 11.03.2018) з самостійно визначеною сумою податкового зобов'язання в сумі 278,00 грн., яка самостійно сплачена не була та набула статусу податкового боргу та підлягає стягненню.

Крім того, контролюючим органом було проведено камеральну перевірку відповідача, в результаті якої складений акт від 26.11.2014 № 59/08-30-1501/13626072. На підставі зазначеного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення (форми «Ш») № від 19.01.2015, яким відповідачу донараховано штрафні санкції у сумі 1725,15 грн. Зазначене податкове повідомлення - рішення в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалось.

Також на підставі п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань з вказаного податку, де визначено, що нарахування пені розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, відповідачу нарахована пеня в сумі 320,69 грн.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1 ст. 49 Кодексу).

Відповідно до п. 202.1. ст. 202 ПК України, звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Відповідно до п. 203.1. ст. 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного і податкового) місяця.

Пунктом 203.2 ст. 203 ПК України передбачено, що, сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пп. 57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем узгоджена сума податкового зобов'язання, зазначена вище, у строки, визначені ПК України сплачена не була.

Згідно з п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Крім того, відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як вже зазначалось вище, доказів оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення у судовому або адміністративному порядку відповідачем до суду не надано.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У зазначені строки грошове зобов'язання відповідачем не сплачено (зазначена обставина відповідачем не спростована), а тому у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України вважається сумою податкового боргу.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК, податкове зобов'язання - сума коштів яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкове повідомлення - рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У зв'язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов'язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1 ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст. 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Так, 18.11.2008 уповноваженою особою підприємства була отримана податкова вимога форми «Ю1» від 25.10.2008 № 1/681 на суму 64614,15 грн.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Таким чином, кодексом не передбачено надіслання податкових вимог на кожну суму боргу, а тому податкові вимоги на борг, що утворився після надіслання вимоги не надсилались.

У свою чергу, відповідно до пункту 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно із пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

У зв'язку із внесенням змін до ПК України з 01.01.2017 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII, якими визначені окремі функції інспекції та функція щодо стягнення податкового боргу відсутня в ст. 193 ПК України. Тому із даним позовом звертається ГУ ДФС у Запорізькій області.

Відповідно до пп. 95.1- 95.3 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач доказів сплати заборгованості не надав.

На підставі викладеного, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 139,143,205,229,243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріма - Сервіс" ЛТД (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 11, ) - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути кошти з рахунків платника податків у всіх банках, обслуговуючих Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріма - Сервіс" ЛТД (69068, м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 11, ), а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків на користь УК у Шевченківському районі м. Запоріжжя ( код одержувача 38025367 в ГУДКС України у Запорізькій області, МФО 813015) податкового боргу:

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 21380,97 грн. (код платежу 14060100 на р/р 0009);

- з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2505,84 грн. (код платежу 11021000 на р/р 0009).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 06.08.2018.

Суддя О.В. Конишева