Справа № ЗП/806/13/18
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Справа № ЗП/806/13/18
ПОСТАНОВА

іменем України

"13" серпня 2018 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Вал" на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "13" квітня 2018 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Вал" до Відділу з надання адміністративних послуг та державної реєстрації Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області третя особа: ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень , -

суддя в 1-й інстанції - Романченко Є.Ю.,

час постановлення ухвали - не зазначено,

місце постановлення ухвали - м. Житомир,

дата складання повного тексту ухвали - не зазначено,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелений Вал" звернулося до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову. Зі змісту заяви, просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі держаним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вчиняти будь - які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриття розділу, у Державному реєстрі речовин прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельної ділянки загальною площею 1,7258 га, що розташована на території Хажинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, що є об'єктом оренди відповідно до Договору оренди землі б/н від 27 січня 2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелений Вал" та ОСОБА_2

В обґрунтування поданої заяви вказувало на неправомірні дії Реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції щодо невірно зазначеного строку дії права оренди.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2018р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Вал" про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ "Зелений Вал" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі та вжити заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам; державним та приватним нотаріусам) вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно земельної ділянки загальною площею 1,7258 що розташована на території Хажинської сільської ради Бердичівського району Житомирської області кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

В обґрунтування апеляційною скарги зазначає на неправомірні дії Реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції щодо реєстрації 27 травня 2013 р. права оренди земельної ділянки за ТОВ "Зелений Вал" із зазначенням невірного, на думку заявника, строку дії такого права до 27 січня 2018 р., замість 27 травня 2018 р. Вважає, що застосування забезпечення позову унеможливить проведення повторної перереєстрації прав щодо земельної ділянки та збереже потенційну можливість відновити позивачу законне право на користування земельною ділянкою за кадастровим номером НОМЕР_1, і таким чином збереже можливість виконання рішення суду у випадку задоволення позову та поновлення порушених прав позивача у зв'язку із обставинами про які вказано у скарзі, що є основною метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 27.01.2013 року між Товариством та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі б/н загальною площею 1,7258 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, строком на 5 років.

Згідно з Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер витягу: 4180531, дата та час формування 30 травня 2013р. 16:53:50) Реєстраційною службою Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 21 травня 2013р. зареєстровано право оренди земельної ділянки за позивачем та в Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстратором вказано строк такого права до 27 січня 2018 р.

Умови та порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено статтею ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову покладається саме на осіб, які ініціюють таке клопотання.

Отже, суд у кожному випадку повинен встановити, виходячи з конкретних доказів, чи є хоча б одна з зазначених обставин у наведеній нормі, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції дійшов висновків, що ТОВ"Зелений Вал" у заяві про забезпечення позову не довів та документально не підтвердив обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. Також до заяви не було додано жодних доказів у підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов'язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов'язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв'язку з оскарженням адміністративного акту.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта та заборони відповідачу вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України, є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно до абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів вважає, що заборона вчинення дій за своєю суттю є втручанням суду у дискреційні повноваження відповідних органів, уповноважених на реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень.

Разом з тим, вказана заборона також може вплинути на права, свободи та законні інтереси невизначеного кола осіб в частині виникнення, зміни та припинення права користування на нерухоме майно, проведення його державної реєстрації. Крім того, встановлення такої заборони унеможливить реалізацію ОСОБА_2 права розпорядження належною йому на праві власності земельною ділянкою в частині здійснення державної реєстрації зміни та припинення відповідного права внаслідок вчинення певних правочинів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що правову оцінку діям відповідача в частині вчинення спірних реєстраційних дій та їх правомірності, встановлення факту допущення помилок суд надаватиме під час вирішення спору по суті, тому доводи заявника на незаконність дій державного реєстратора Реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції щодо реєстрації 27 травня 2013 р. права оренди земельної ділянки за ТОВ "Зелений Вал" із зазначенням невірного, на думку заявника, строку дії такого права до 27 січня 2018 р., замість 27 травня 2018 р. як підставу для вжиття заходів адміністративного позову є передчасними, а вжиття заходів забезпечення позову з наведених мотивів не відповідає засадам інституту забезпечення адміністративного позову.

Крім того, на час розгляду зазначеної заяви адміністративний позов, для забезпечення якого і було подано заяву, до суду поданий не був. На час розгляду апеляційної скарги також відсутні відомості, що такий позов подано.

Відтак із поданих до суду матеріалів не відомо, який буде в майбутньому предмет позову і в порядку якого судочинства можливий його розгляд.

Ці обставини є самостійною підставою для висновку про безпідставність забезпечення позову.

Відповідності до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки матеріали даної справи не містять об'єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

З огляду на відсутність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно відмовив позивачу у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелений Вал" залишити без задоволення, ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від "13" квітня 2018 р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.С. Моніч

судді: М.М. Капустинський

І.Г. Охрімчук

Повне судове рішення складено "13" серпня 2018 р.