Справа № 804/2985/18
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2018-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2018 року Справа № 804/2985/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Жукової Є.О.
при секретарі - Воробйовій П.В.
представника позивача - Білана О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Криворізька північна об'єднана державна податкова іспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу в сумі 104 587, 20 грн., -
23 квітня 2018 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Криворізька північна об'єднана державна податкова іспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу в сумі 104 587, 20 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Приватне підприємство "ЕКГ-Сервіс" перебуває на обліку, як платник податків у Криворізькій північній об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, що підтверджується відповідними доказами, які містяться в матеріалах справи.
Податковий борг Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс" складає 104 587,00 грн., а саме: з податку на додану вартість - 93 970,63 грн.; податку на прибуток - 10 616,57 грн.
Стосовно податкового боргу Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс" з податку на прибуток в сумі 10 616,57 грн. суд зазначає, що останній виник в результаті несплати податкових декларацій та донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій.
З урахуванням зазначеного вище, контролюючий орган зазначає, що сума, яка підлягає стягненню з Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс" складає у розмірі 104 587,20 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 року провадження у справі було відкрито та справа призначена до розгляду у порядку підготовчого провадження.
В судове засідання, призначене на 30.05.2018 р., з'явився повноважний представник позивача. Відповідач та третя особа до зали судового засідання свого представника не направили, відомості про вручення судових повісток в матеріалах справи наявні, причини неявки не відомі.
При цьому, суд зазначає, що будь-яких заяв, клопотань чи пояснень як від відповідача, так і від третьої особи на адресу суду не надходило.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача та третьої особи належним чином про розгляд даної адміністративної справи із їх участю та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
Повноважений представник позивача не заперечував щодо переходу до розгляду справи по суті.
У з'язку з неявою в судове засідання повноважних представників відповідача та третьої особи, думка останніх стосовно закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду зазначеної справи по суті суду не відома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 30.05.2018 року.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до зворотнього боку облікової картки платника податку у Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс" рахується податковий борг в сумі 104 587,20 грн., який виник з підстав зазначених нижче.
Щодо податкового боргу з податку на прибуток в сумі 10 616,57 грн., суд зазначає наступне.
Контролюючим органом було проведено камеральну перевірку Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс", за наслідками якої було складено акт від 31.01.2017 р. за №11-40/1204/35230032.
З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом було направлено на адресу Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс" податкову вимогу форми "Ю" від 15.03.2016 р. №9-17 в сумі 51 750,86 грн.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема з визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в України, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються нормами Конституції України, Податкового кодексу України, тощо.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 визнається сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов'язання.
Відповідно до п.п.14.1.162 пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, визначено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до ст.129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених ПК України строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Статтею 137 ПК України визначається порядок обчислення податку на прибуток підприємств та сплати. Податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Податок, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які провадять страхову діяльність, визначається в порядку, передбаченому пунктом 141.1 статті 141 цього Кодексу.
Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.
Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.
Для цілей оподаткування податком на прибуток до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, належать підприємства, дохід яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50 відсотків загальної суми доходу; у разі якщо особа ставиться на облік контролюючим органом як платник податку протягом податкового (звітного) періоду, перший податковий (звітний) період розпочинається з дати, на яку припадає початок такого обліку, і закінчується останнім календарним днем такого податкового (звітного) періоду; якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.
Річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку:
а) платників податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), що сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році;
б) виробників сільськогосподарської продукції;
в) платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Нерезидент щороку може отримувати від контролюючого органу підтвердження українською мовою щодо сплати податку.
Платники податку на дохід: суб'єкти, які здійснюють випуск та проведення лотерей, щоквартально сплачують податок на дохід у порядку і в строки, які встановлені для квартального податкового (звітного) періоду з поданням податкової декларації з податку на прибуток.
Податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.
Податок, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які провадять страхову діяльність, визначається в порядку, передбаченому пунктом 141.1 статті 141 цього Кодексу.
Відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.
Податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, визначеної статтею 209 цього Кодексу, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.
Для цілей оподаткування податком на прибуток до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, належать підприємства, дохід яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50 відсотків загальної суми доходу; у разі якщо особа ставиться на облік контролюючим органом як платник податку протягом податкового (звітного) періоду, перший податковий (звітний) період розпочинається з дати, на яку припадає початок такого обліку, і закінчується останнім календарним днем такого податкового (звітного) періоду; якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.
Річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку:
а) платників податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), що сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році;
б) виробників сільськогосподарської продукції;
в) платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Нерезидент щороку може отримувати від контролюючого органу підтвердження українською мовою щодо сплати податку.
Платники податку на дохід: суб'єкти, які здійснюють випуск та проведення лотерей, щоквартально сплачують податок на дохід у порядку і в строки, які встановлені для квартального податкового (звітного) періоду з поданням податкової декларації з податку на прибуток.
Статтею 203 ПК України, визначається порядок надання податкової декларації з податку на додану вартість та строки розрахунків з бюджетом. Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом в порушення норм ст.129 ПК України було здійснено нарахування пені в автоматичному режимі стосовно податку на додану вартість в сумі (517,81 грн. + 42,72 грн. + 18,1 грн.) = 578,63 грн., та стосовно податку на прибуток в сумі (28,77 грн. + 19,33 грн.) = 48,10 грн., в підтвердження чого позивачем було надано інформаційну довідку про час виникнення податкової заборгованості Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс" станом на 21.11.2017 р., що міститься в матеріалах справи.
Суд зазначає, що пеня в загальному розмірі (578,63 грн. + 48,10 грн.) = 626,73 грн., яка нарахована контролюючим органом та відображена в інформаційній довідці станом на 21.11.2017 р., яка міститься в матеріалах справи, не знайшла свого підтвердження, у відповідності до чітко встановленого законом порядку нарахування пені, який відображений у п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України.
При цьому, суд зазначає, що будь-яких пояснень з боку контролюючого органу щодо дати початку нарахування пені, визначеної в інформаційній довідці про час виникнення податкової заборгованості в загальній сумі 626,73 грн., останнім під час судового розгляду справи надано не було.
З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку, що позивачем під час судового розгляду справи не було доведено законних підстав, з посиланнями на ст.129 ПК України, нарахування пені, що була нарахована відповідачу контролюючим органом у розмірі 626,73 грн.
В той же час позивачем достатньо обґрунтовано наявність у відповідача податкового боргу в сумі 103960,47 грн., що, зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо оскарження відповідачем наведених вище податкових повідомлень-рішень, а також самостійне декларування останнім відповідних сум у зазначених вище деклараціях з податку на прибуток та податок на додану вартість, що є логічним наслідком задоволення позовної заяви у цій частині.
Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.
За змістом ч.4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Зазначене вище виключає задоволення позовної заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Криворізька північна об'єднана державна податкова іспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу в сумі 104 587, 20 грн. у повному обсязі, та є підставою для її часткового задоволення у сумі податкового боргу 103 960,47 грн.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Відповідно до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Відповідно до платіжного доручення від 29 березня 2018 р. №638 позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1 762,00 грн., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету.
Враховуючи задоволення позовних вимог лише в частині, що стосується суми податкового розмірі 103 960,47 грн., яка задоволена, а, щодо пені в сумі 626,73 грн. - відмовлено, стягненню з відповідача підлягає судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в сумі 1 751,43 грн., від сплаченої суми судового збору у розмірі 1 762,00 грн. (враховуючи при цьому, що загальна сума податкового боргу складає у розмірі 104 587,20 грн. (яка є 100 % сумою), з якої в сумі 103 960,47 грн. (99,4 % -від загальної суми 104 587,20 грн.) - задоволено, а в сумі 626,73 грн. (0,6 % від суми 104 587,20 грн.) - відмовлено, то пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід вважати суму у розмірі 1 751,43 грн.
Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства "ЕКГ-Сервіс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Криворізька північна об'єднана державна податкова іспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу в сумі 104 587, 20 грн. - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова