Справа № 810/1313/18
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1313/18 Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року (повний текст виготовлено 11 квітня 2018 року) у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Рожівське» до Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач, Комунального підприємства «Рожівське», звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №604 від 03 березня 2018 року «Про скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації - Комунального підприємства «Рожівське»».

Одночасно позивачем до суду першої інстанції подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову у якому просить зупинити дію наказу Міністерства юстиції України №604 від 03 березня 2018 року «Про скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації - Комунального підприємства «Рожівське»».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року заяву про вжиття заходів адміністративного задоволено: зупинено дію наказу Міністерства юстиції України №604 від 03 березня 2018 року «Про скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації - Комунального підприємства «Рожівське»» до ухвалення рішення у справі.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідачем, Міністерством юстиції України, подано апеляційну скаргу у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи. Зокрема, відповідач вказує на те, що вжиті заходи забезпечення адміністративного позову не є співмірними предмету позову.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що Комунальне підприємство «Рожівське» акредитоване Міністерством юстиції України на підставі наказу №932/5 від 23 березня 2017 року на здійснення реєстраційних дій відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №606/7 від 23 лютого 2018 року «Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Рожівське», проведено камеральну перевірку позивача.

На підставі результатів перевірки прийнято наказ Міністерства юстиції України №604/5 від 03 березня 2018 року скасовано акредитацію суб'єкта державної реєстрації - Комунального підприємства «Рожівське».

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції зазначив, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Колегія суддів звертає увагу, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, суд у кожному випадку повинен встановити, виходячи з конкретних доказів, чи є хоча б одна з зазначених обставин у наведеній нормі, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Зі змісту заяви Комунального підприємства «Рожівське»про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що позивач посилається на неможливість виконання дій щодо державної реєстрації прав у тому числі, щодо заяв які були подані до прийняття оскаржуваного наказу про скасування акредитації.

Проте, чинним законодавством України передбачено порядок вирішення заяв у разі скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України.

Так. відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб'єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб'єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора, акредитованого суб'єкта державної реєстрації прав.

Таким чином, порядок забезпечення дотримання прав та інтересів осіб, які подали відповідні заяви до суб'єкта реєстрації передбачено чинним законодавством України, а тому не потребує вчинення судом спеціальних процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім вказаного, суд звертає увагу на те, що предметом позову є визнання нечинним та скасування нормативно-правового акта, позов не містить вимог зобов'язального характеру.

Таким чином, не підтверджується існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та третіх осіб.

З матеріалів справи не вбачається достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Більш того, такий спосіб забезпечення адміністративного позову є вирішенням справи по суті, без ухвалення постанови по справі, що виходить за межі мети інституту забезпечення позову, встановленої вимогами ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви Комунального підприємства «Рожівське» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Згідно з положеннями ст.. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Комунального підприємства «Рожівське» про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 08.08.2018

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма