Справа № 809/879/18
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2018 р. справа № 809/879/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - Гундяка В.Д.

секретар судового засідання Арабчук В.М.,

за участю: представника позивача Кота Р.С.,

представника відповідача Токара В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

22.05.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ" (далі - позивач, ТОВ "АС ТІМ" ) звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - відповідач, ГУ ДФС в Івано-Франківській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем за результатами невиїзної документальної перевірки протиправно змінено класифікацію імпортованого товару згідно УКТ ЗЕД, в результаті чого прийнято неправомірні рішення про збільшення грошових зобов'язань, які підлягають до скасування.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з вказаних в позовній заяві та відповіді на відзив від 27.06.2018 року підстав. Суду пояснив, що у період з 2016 року по 2017 рік Товариством було ввезено на митну територію України товар «Електрокип'ятильники для промислового або комерційного використання у ресторанах або подібних закладах, з нержавіючої сталі» у товарній позиції 8419. Вказав, що за результатами проведеної податковим органом невиїзної документальної перевірки, відповідачем зроблено висновок про неправильну класифікацію ТОВ "АС ТІМ" імпортованого товару та прийнято оскаржені податкові-повідомлення рішення. Зазначав, що оскільки орган ДФС прийняв вантажні митні деклараціі та пропустив товар на митну територію України, то в подальшому у відповідача не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов'язань з ввізного мита та ПДВ. Звернув увагу суду, що у відповідача також не було передбачених чинним законодавством України підстав для проведення вищевказаної перевірки. Зазначив, що відповідно до текстового опису товарної позиції 8419 УКТ ЗЕД до неї включаються машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням, крім машин або обладнання, призначеного для використання в побуті, а тому імпортований товар включено позивачем до даної позиції підставно.

Представник відповідача позов не визнав з мотивів, наведених у відзиві на позов. Вказав, що на підставі листа ДФС України від 22.02.2018 року відповідно до чинного законодавства України податковим органом проведено невиїзну документальну перевірку позивача щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Пояснив, що за результатами проведеної перевірки ГУ ДФС в області виявлено факт невірної класифікації позивачем при митному оформлені імпортованого товару за кодом УКТ ЗЕД . Внаслідок цього податковим органом дані товари класифіковано самостійно. Так, зазначив, що відповідно до абз.3 п.5(А), п.6 (А) Пояснень до товарної позиції 8516 електроустаткування для кип'ятіння води, конструкції, що складаються з нагрівачів занурювальної дії, включаються до товарної позиції 8419, крім тих, що розроблені лише для нагрівання води або для побутового використання, у таких випадках такі товари включаються до товарної позиції 8516. З урахуванням викладеного вважає, що оскільки ввезений ТзОВ "АС ТІМ" товар «Електрокип'ятильники для промислового або комерційного використання», призначений виключно для нагрівання води, то його слід класифікувати у товарній позиції 8516 УКТ ЗЕД. На його думку, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті ГУ ДФС в Івано-Франківській області у відповідності до положень чинного законодавства, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши вступні слова представників сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 01.03.2015 року по 01.03.2018 року позивачем ввезено на митну територію України та відповідно оформлено 22 декларації в режимі імпорту товарів за кодом УКТ ЗЕД (ставка мита 0%), «Електрокип'ятильники для промислового або комерційного використання у ресторанах або подібних закладах, з нержавіючої сталі».

В судовому засіданні встановлено, що ГУ ДФС в Івано-Франківській області з 12.03.2018 року по 15.03.2018 року проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "АС ТІМ" з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за кодом УКТ ЗЕД в період з 01.03.2015 року по 01.03.2018 року.

При цьому, підставою для проведення перевірки були листи ДФС України від 22.02.2018 року за №5444/7/99-99-14-04-02-17 та Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України від 20.02.2018 року за №350/99-99-19-03-01-18, щодо невірної класифікації товарів за кодом УКТ ЗЕД «Кип'ятильник настільний, електричний, наливного типу»(а.с.55-58).

За результатами даної перевірки складено акт №6/09-19-14-04/38712654 від 15.03.2018 року в якому зафіксовані порушення таких вимог законодавства:

1) ч.4 ст.69 МКУ, Закону України «Про Митний тириф України», правил 1-6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД Закону України «Про Митний тириф України», в результаті чого Товариством занижено ставку ввізного мита, що призвело до заниження ввізного мита на суму 51 098,94 грн.;

2) пп.54.3.6 п.54.3 ст.54, пп.в п.185.1 ст.185, п.187.8 ст.18, п.190.1 ст.190 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 10 219,79 грн. (а.с. 16-24).

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення рішення від 26.04.2018 року:

- за №, відповідно до якого ТОВ "АС ТІМ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності у розмірі 76 648,41 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 51 098,94 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 25 549,47 грн. (а.с.13);

- за №, відповідно до якого ТОВ "АС ТІМ" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію Україні товарів у розмірі 15 329,69 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 10 219,79 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 5 109,9 грн. (а.с.14).

За наслідками судового розгляду суд не погоджується з правомірністю прийняття вище

вказаних рішень з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулювання економічних, організаційних, правових, кадрових та соціальних аспектів діяльності митної служби України визначає Митний кодекс України, який відповідно і врегульовує спірні правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення розміру митних та податкових платежів.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень, тощо.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 № 1085/21397; далі - Порядок), контроль правильності класифікації товарів - це перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Згідно з цим Порядком декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 МК України, а посадові особи митного поста здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів.

Розділом ІІІ вказаного Порядку встановлено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до Митного кодексу України.

Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС. При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів "а" та "б" абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом "а" абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом "б" абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами "б", "в" абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Відповідно до частини другої статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість здійснення митного контролю після завершення митного оформлення виключно за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.05.2018 року у справі №808/1341/14.

Як встановлено судом, підставою для проведення невиїзної перевірки ТОВ "АС ТІМ" відповідач зазначає статтю 351 Митного кодексу України. Однак, всупереч положень частини другої статті 77 Кодекс адміністративного судочинства України ГУ ДФС в Івано-Франківській області не надала докази на підтвердження наявності підстав, наведених у даній нормі, та обґрунтованої підозри, яка виникла у відповідача, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення вимог законодавства. Зокрема імпортований позивачем товар, щодо правильності декларування кодів якого проведена документальна перевірка, пройшов митне оформлення, митні декларації, в яких Товариство задекларувало до ввезення на митну територію України вище вказаний товар за кодом УКТ ЗЕД , були прийняті митним органом, а імпортований товар випущений у вільний обіг.

При цьому суд відхиляє надані як докази обґрунтування вищезгаданої підозри листи ДФС України від 22.02.2018 року за №5444/7/99-99-14-04-02-17 та Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України від 20.02.2018 року за №350/99-99-19-03-01-18, оскільки в даних документах зазначені інші товари, ніж імпортовані позивачем, (кип'ятильник "Sybo") та згадані листи не містять жодної інформації щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ".

Окрім того, як вже було судом зазначено вище, відповідно до статті 69 Митного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Для цілей класифікації товарів митні органи використовують Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», яка побудована на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, запровадженої Всесвітньою митною організацією та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Класифікація товарів згідно з УКТ ЗЕТ провадиться з урахуванням визначальних характеристик товару та Основних правил інтерпретації класифікації товарів та пояснень до УКТ ЗЕД.

Відповідно до пункту 3 глави «Основні правила інтерпретації УКТЗЕД» Митного тарифу України (далі - Митний тариф України), що є додатком до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII, у разі коли з будь-яких інших причин товар на перший погляд можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Пунктом 6 глави «Основні правила інтерпретації УКТЗЕД» визначено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Відповідно до розділу XVI Митного тарифу України до товарної позиції коду 8419 УКТ ЗЕД включаються: машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагрiванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матерiалiв шляхом змiни температури, наприклад, нагрiванням, варiнням, пiдсмажуванням, дистиляцiєю, ректифiкацiєю, стерилiзацiєю, пастеризацiєю, пропарюванням, сушiнням, випарюванням, конденсацiєю або охолодженням, крiм машин або обладнання, призначеного для використання у побутi; неелектричнi водонагрiвачi безінерційні або теплові водяні акумулятори: неелектричнi водонагрiвачi безінерційні або теплові водяні акумулятори.

Тобто, до товарної позиції 8419 включається лише техніка, що не застосовується в побуті, крім безінерційних водонагрівачів і теплових водяних акумуляторів.

Водночас у товарну позицію 8516 включаються електричні водонагрівачі акумулювальні або безінерційні та електричнi нагрівачі занурені; прилади електричнi для обiгрiвання примiщень, ґрунту; електронагрiвальнi апарати перукарськi (наприклад, сушарки для волосся, бiгудi, щипцi для гарячої завивки) або сушарки для рук; праски електричнi; iншi побутовi електронагрiвальнi прилади; елементи опору нагрiвальнi, крiм включених до товарної позицiї 8545.

При цьому, відповідно до пояснень до товарної позиції 8516 конструкції, що складаються з нагрівачів занурюваної дії, постійно змонтовані в цистернах, чанах або інших посудинах, включаються до товарної позиції 8419, крім тих випадків, коли вони розроблені лише для нагрівання води для побутового використання, у таких випадках вони залишаються в цій товарній позиції. Сонячні водонагрівачі також включаються до товарної позиції 8419.

Так, як вбачається з вищевказаних Пояснень до товарної позиції 8516, товари не включаються для даної позиції, якщо вони розроблені лише для нагрівання води для побутового використання, тобто має бути одночасна наявність двох функціональних ознак, а саме: можливість нагрівання води та використання в побуті. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що електронагрівачі, розроблені для нагрівання води, однак призначені для промислового або комерційного використання, тобто не для використання в побуті, не можуть бути класифіковані у товарній позиції 8516.

З огляду на зазначене, суд відхиляє як безпідставне твердження представника відповідача, що так як товар «Електрокип'ятильники для промислового або комерційного використання» призначений для нагрівання води, то його слід класифікувати у товарній позиції 8516 УКТ ЗЕД, оскільки електроустаткування включається до даної товарної позиції у випадку коли воно розроблене або для нагрівання води, або для побутового використання, т ак як дане твердження не відповідає змісту вищезгаданих пояснень.

При цьому податковий орган не заперечував ту обставину, що позивачем було ввезено електрокип'ятильники саме для промислового або комерційного використання, а відповідачем товари класифіковано у позиції 8516 виключно з тієї підстави, що останні призначені для нагрівання води.

Тобто в даному випадку має місце лише одна з двох ознак, сукупність яких необхідна для віднесення товару до позиції 8516.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що документальна невиїзна перевірка була проведена податковим органом безпідставно, імпортований позивачем товар віднесено ГУ ДФС в Івано-Франківській області до товарної позиції 8516 УКТ ЗЕД протиправно, а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ" 1 762 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 69, 345, 351 Митного кодексу України, Закону України «Про Митний тариф України», керуючись статтями 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області за №, № від 26.04.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ" 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Згідно ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АС ТІМ", (), провулок Ключний, 7, кв. 214, с. Вовчинець, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76491

відповідач: Головне управління ДФС в Івано-Франківській області, (), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018

Рішення складене в повному обсязі 30 липня 2018 року.

Суддя Гундяк В.Д.