Справа № 805/4235/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 р. Справа№805/4235/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 83100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса для листування: АДРЕСА_2) до головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84116, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі - відповідач, головне управління, пенсійний орган), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати йому пенсії з квітня 2018 року;

- зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату пенсії та виплатити заборгованість за період, починаючи з квітня 2018 року;

- стягнути на його користь сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження в адміністративній справі № 805/4235/18-а.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

Так, у позові позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, проте, з квітня 2018 року без правових підстав йому було припинено виплату пенсії. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати його пенсії протиправною та такою, що порушує його конституційні права, тому звернувся з даним позовом до суду.

В установлений судом строк, відповідачем до суду надано відзив на адміністративний позов позивача в якому заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Відповідач зазначив, що на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам головним управлінням пенсія позивачу була припинена з лютого 2017 року.

22 березня 2017 року позивач звернувся до головного управління з заявою про поновлення пенсії.

Рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам позивачу відновлено виплату пенсії. Отже, головним управлінням 24.04.2017 року (тобто - до прийняття даної позовної заяви) позивачу відновлена виплата пенсії та виплачено доплату за період з лютого 2017 року по квітень 2017 року у розмірі 9 708,84 грн.

Відповідач також зауважив суду. Що позивач отримує пенсію й на теперішній час.

На підтвердження обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, відповідач надав суду наступні документи: копію протоколу за пенсійною справою 10- (МВС) від 24.04.2017 року, розрахунку на доплату пенсії за період лютий - квітень 2017 року, перерахунку пенсії з 01 травня 2017 року, копію рішення № 1884 комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 11.04.2017 року щодо призначення (відновлення) пенсії, копію заяви позивача про поновлення виплати пенсії від 22.03.2017 року, копію атестату про зняття з обліку № 474, рішення № 4907 комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 13.12.2016 року про відмову в призначенні (відновленні) пенсії, копію рішення про припинення виплати пенсії від 12.01.2017 року № 7/03-02, копія довідки про доходи пенсіонера за період січень 2017 року - червень 2018 року, довідки перегляд виплат за пенсійною справою.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на позов, спірними питанням у справі є правомірність припинення виплати пенсії позивачеві.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянин України (паспорт серії НОМЕР_4), є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20 жовтня 2016 року НОМЕР_2.

Судом встановлено, що рішенням № 4907 комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 13.12.2016 року позивачу відмовлено в призначенні (відновленні) пенсії, у зв'язку з не підтвердженням місця проживання.

На підставі зазначеного, головним управлінням прийнято рішення «Про припинення виплати пенсії» (протокол від 12.01.2017 року № 7/03-02), яким вирішено припинити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 року.

Згідно атестату про зняття з обліку № 474 пенсійну справу (особовий рахунок) позивача № 28 перенесено до архіву; пенсію у розмірі 3 236,28 виплачено по 31.01.2017 року.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 22 березня 2017 року позивач звернувся до пенсійного органу з письмовою заявою «Про поновлення виплати пенсії».

11 квітня 2017 року рішенням комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 1884 вирішено призначити (відновити) позивачеві виплату пенсії.

Протоколом головного управління від 24 квітня 2017 року призначено пенсію. Згідно розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 10 за дорученням № Д 28/51 ОСОБА_1 нараховано до виплати 9 708,84 грн.: за лютий 2017 року - 3 236,28 грн., березень 2017 року - 3 236,28 грн., квітень 2017 року - 3 236,28 грн.

Факт виплати означених сум пенсії підтверджується наданим відповідачем витягом про перегляд виплат за пенсійною справою.

Так, судом встановлено, що 01.05.2017 року позивачу нараховано та виплачено пенсію за лютий - травень 2017 року.

У червні 2018 року (на час звернення позивача до суду з даним позовом) позивачу виплачено суму пенсії у розмірі 16 106,79 грн.

Відповідно до довідки про доходи пенсіонера ОСОБА_1 сума пенсії за період з 01.01.2017 року по 31.07.2018 року складає 71048,94 грн.

За таких обставин, суд доходить висновку, що обставини, викладені у позовній заяві позивача спростовуються наданими відповідачем доказами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями частини другої статтті 9 КАС України передбачено. Що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов'язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з'ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Однак, презумпція винуватості не є абсолютною. Презумпція винуватості суб'єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів. Отож застосування принципу презумпції винуватості суб'єкта владних повноважень не обумовлює його автоматично програшного становища у справі та не звільняє суд від обов'язку ухвалити справедливе і правосудне судове рішення.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд доходить висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позовуОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 83100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса для листування: АДРЕСА_2) до головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84116, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) 10 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.