Справа № 328/789/18(2-а/328/33/18)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2018 року справа № 328/789/18(2-а/328/33/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Лукманової О.М. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 18 травня 2018 р. (головуючий суддя Коваленко П.Л.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції 3-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Краснокутської Вікторії Валентинівни, третя особа без самосійних вимог - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулось з позовом до рядового поліції 3-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Краснокутської Вікторії Валентинівни, третя особа без самосійних вимог - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 28.03.2018 в місті Дніпро позивач, керуючи автомобілем LEXUS RX 270, номерний знак НОМЕР_1, проїжджаючи по 24 км Запорізького шосе на дозволений сигнал світлофору був зупинений рядовим 3-го батальйону 2-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Краснокутською Вікторією Валентинівною. Після перевірки документів інспектор зазначила, що на її думку, позивач порушив правила дорожнього руху, а саме виконав проїзд на червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 (з) ПДР України. Позивач зазначає, що ним не було порушено ПДР України, оскільки перед виконанням проїзду він чітко переконався, що рухався на зелений колір світлофора.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 18 травня 2018 р. у задоволенні позову відмовлено. Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що постанова, прийнята відповідачем містить необхідні посилання на докази та мотиви винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на те, що відеозапис був наданий до суду лише після повторного відкладення розгляду справи, вважає, що на відео не зафіксовано факту порушення позивачем п. 8.7.3 «е» ПДР - проїзд на червоний сигнал світлофора.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 28.03.2018 серії ЕАА №340387, винесеною інспектором Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Краснокутською Вікторією Валентинівною відносно позивача, який 28.03.2018 в місті Дніпро, шосе Запорізьке 24 км, керуючи автомобілем LEXUS RX 270, номерний знак НОМЕР_1, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору, накладено штраф у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми КУпАП, Закону України "Про національну поліцію" норми Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, відповідно до п.п.8, 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

При цьому, основними завдання поліції викладеними у ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», є виявлення поліцією причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вжиття у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень.

Водночас, для визнання особи винною у вчинені адміністративного правопорушення обов'язково необхідно встановити, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинені умисно, має місце протиправна дія та наявна вина.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено главою 22 КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративні правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду на заборонений сигнал світлофору.

Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять відеозапис з закріпленого на форменому одязі та службовому транспортному засобі (а.с.55). Судом апеляційної інстанції, при перегляді відеозапису, встановлено, що водій 28.03.2018 в місті Дніпро, шосе Запорізьке 24 км, керуючи транспортним засобом LEXUS RX 270, номерний знак НОМЕР_1, порушив п.8.7.3 є ПДР України - порушення проїзду на заборонений сигнал - поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання червоного сигналу.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, час надання зазначеного доказу до суду першої інстанції не впливає на висновок про встановлення факту вчинення правопорушення.

Колегія суддів апеляційної інстанції надає оцінку даному доказу. Так, з відеозапису вбачається, що сигналу, на який рухався водій не видно. Натомість чітко видно, що всі автомобілі, що рухалися у відповідному напрямку, зупинили свій рух. Через пару секунд після зупинки руху один із автомобілів на значній швидкості проїхав перехрестя. Саме це зафіксовано на відео. При цьому, чітко видно сигнал світлофору на пішохідному переході, який перетинає водій. Одночасно поліцейський автомобіль здійснив рух у напрямку автомобілю порушника (здійснив поворот на ліво), при цьому, на відео чітко видно, що для напрямку руху, де знаходився автомобіль поліції загорівся зелений сигнал світлофору (поліцейський автомобіль здійснює поворот на ліво і виїжджає на Запорізьке шосе, прямуючи за автомобілем порушника). Загальновідомою обставиною, що не підлягає доказуванню є те, що світлофори працюють синхронно, після червоного сигналу вмикається жовтий, а потім зелений.

Таким чином, одразу, після вчинення правопорушення поліцейський автомобіль наздогнав автомобіль правопорушника, на відео зафіксовано номер автомобіля порушника НОМЕР_3 зупинено порушника та складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п.8.7.3 є ПДР України - проїзд на заборонений сигнал.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції відеозаписом підтверджується, що саме водієм автомобіля LEXUS RX 270, номерний знак НОМЕР_3, здійснено порушення п.8.7.3 є ПДР України - проїзд на заборонений сигнал (поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання червоного сигналу).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що порушення правил дорожнього руху та проїзд на заборонений сигнал світлофору може спричинити тяжкі та незворотні наслідки. Не допустити такі наслідки та своєчасно зупинити правопорушника - основна задача поліцейських.

Отже, проаналізувавши відеозапис, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що суд першої інстанції правильно зазначив що водій (позивач) бачив перед собою жовтий сигнал світлофору, який мав переключатись на червоний, та усвідомлював, що повинен прийняти заходи до зупинки, натомість цього не зробив, здійснивши порушення п.8.7.3 є ПДР України - проїзд на заборонений сигнал. Оскільки світлофори працюють синхронно (що не підлягає доведенню) з відеозапису вбачається, що водій проїхав саме на червоний (заборонений) сигнал світлофору. За таких обставин дії поліцейських були правомірними.

Крім того, інспектором поліції були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, що також підтверджується наданим відеозаписом та спростовує доводи позивача щодо не роз'яснення прав.

Згідно з п.4 Наказу №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07.11.2015 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, зокрема, передбачених ст.122 КУпАП. У такому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 6 статті 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, постанова серії ЕАА №340387 від 28.03.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП складена на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог чинного законодавства.

Матеріали справи не містять доказів порушення інспектором поліції вимог закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови, інспектор патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, у зв`язку з чим підстави для скасування постанови відсутні.

Виходячи з викладених доводів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищевикладене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, виходячи з обставин справи та норм законодавства України, що регулює дані правовідносини, права, свободи та інтереси позивача не були порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 18 травня 2018 р. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 30.07.2018р.

Головуючий суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко