Справа № 638/14809/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 серпня 2018 року

Київ

справа №638/14809/17

адміністративне провадження №К/9901/51301/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року, постанову Харківського апеляційного адміністративного суд від 29 березня 2018 року, постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року

за позовом ОСОБА_2

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2018 року ОСОБА_2 (далі також - ОСОБА_2, скаржник) звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року, постанову Харківського апеляційного адміністративного суд від 29 березня 2018 року, постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2018 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з підстав невідповідності вимогам статті 330 КАС України, а саме недолучення документа про сплату судового збору, та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання документа про сплату судового збору.

25 червня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, яке обгрунтоване тим, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків розміру його пенсії за рік.

До клопотання додає довідку Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 11 червня 2018 року № 4187-06/49 про розмір пенсії, згідно з якою ОСОБА_2 за 2017 рік отримав 41528,88 грн. пенсійних виплат, та відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Міністерства доходів і зборів України про суми виплачених доходів від 20 червня 2018 року № 242143/2317/20-30-08-02-14, видані Центральною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, відповідно до якої за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня.

За змістом частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповіднодо частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, відповідно до документів, доданих скаржником до клопотання про звільнення від сплати судового збору на підтвердження розміру його доходів, за 2017 рік ОСОБА_2 отримав дохід у розмірі 41528,88 грн.

Сума судового збору, що підлягає сплаті за звернення з касаційною скаргою у даній справі, складає 3042 грн., що становить більше 5 відсотків річного доходу скаржника за попередній календарний рік (41528,88грн.х5%=2076,44грн.; 2076,44грн.&?а;3042грн.).

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Як вбачається з касаційної скарги ОСОБА_2 оскаржує, зокрема, постанову Харківського апеляційного адміністративного суд від 29 березня 2018 року та постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року.

За правилами пункту 3 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Як встановлено судом, ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2018 року вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у справі № 638/14809/17 за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року на підставі пункту 3 частини першої статті 333 КАС України.

Крім того, відповідно до касаційної скарги ОСОБА_2 оскаржується ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року, якою залишено заяву ОСОБА_2 про виправлення описки у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року та роз'яснення вказаної постанови без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Відповідно до частин першої, другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз'яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що скаржник звернувся до вказаного суду із заявою про виправлення описки в постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року, а саме просив виправити дату його звільнення з органів прокуратури, зазначивши «з 15.11.2010 р.» замість «з 15.11.2011 р.».

Однак, згідно із записом № 28 у трудовій книжці ОСОБА_2, останній звільнений з органів прокуратури за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років з 15 листопада 2011 року.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про неможливість задоволення заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року.

Крім того, скаржник просив суд апеляційної інстанції роз'яснити суть постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року та розбіжності, викладені в постанові, матеріалам справи та численним рішенням суддів тієї самої колегії суддів в частині застосування по різному за встановлених колегією суддів одних і тих самих обставин та норм матеріального права та усунити їх відповідно до вимог закону.

Харківський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 23 квітня 2018 року надав вірне тлумачення частин першої та другої статті 254 КАС України, зазначивши, що судове рішення може бути роз'яснено, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини. Механізм, визначений вказаною статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення.

На підставі зазначеного суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для роз'яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року та, відповідно, задоволення заяви ОСОБА_2

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд апеляційної інстанції залишивши без задоволення заяву ОСОБА_2 про виправлення описки у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року та роз'яснення вказаної постанови, виходив з того, що висловлене скаржником прохання щодо виправлення описки спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи, а прохання щодо роз'яснення постанови фактично передбачало прийняття нового судового рішення.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є слушною, вмотивованою і такою, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях частини першої статті 253 та частин першої, другої статті 254 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанцій.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість касаційної скарги ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року та про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження у цій частині на підставі пункту 5 частини першої статті 333 КАС України.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 10 травня 2018 року у справі № 815/4394/17 та від 25 червня 2018 року у справі № 826/27223/15.

Керуючись статтями 132, 133, 248, 328, 333, 355, 359 КАС України, пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір",

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року, постанову Харківського апеляційного адміністративного суд від 29 березня 2018 року, постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року у справі № 638/14809/17.

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року, постанову Харківського апеляційного адміністративного суд від 29 березня 2018 року, постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про зобов'язання вчинити певні дії.

4. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

6. Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Я.О. Берназюк

М.І. Гриців

Н.В. Коваленко