Справа № 759/9859/17
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/9859/17 Суддя (судді) першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (представник Орленко С.В. та Воробйова З.А., довіреність б/н від 18.05.2017 року) до Призовної комісії Святошинського району м. Києва, Військового комісара Святошинського району м. Києва про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суд м. Києва з позовом до Призовної комісії Святошинського району м. Києва, Військового комісара Святошинського району м. Києва про визнання протиправною бездіяльності Призовної комісії Святошинського району м. Києва, бездіяльності Військового комісара Святошинського району м. Києва, зобов`язання Призовної комісії Святошинського району м. Києва прийняти рішення про звільнення позивача від призову на строкову військову службу згідно ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зарахувати у запас ЗСУ відповідно до пп. 1, 9 ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язати Військового комісара Святошинського району м. Києва надати йому копію прийнятого рішення.
Постановою Святошинського районний суд м. Києва від 21 червня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідачем було подано до суду відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначено, що дії відповідачів відповідають чинному законодавству, що підтверджено перевірками Військової служби правопорядку Збройних Сил України, Військовою прокуратурою Київського гарнізону Центрального регіону України, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Представники позивача у судовому засіданні наполягали на задоволенні апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідачів до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що в квітні 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав повістку від Військового комісара Святошинського району м. Києва згідно ст. 15 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Позивач не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, наполягаючи на порушенні його права, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, бути звільненим від призову на строкову військову службу в мирний час у зв`язку з визнанням за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час, звернувся з даним адміністративним позовом до суду, оскільки як зазначив останній він перебував на диспансерному обліку та мав додаткові картки у спеціальній клініці, зокрема у Центрі мікрохірургії ока, де йому було проведено хірургічне лікування, та було поставлено діагноз, що в свою чергу є підставою для визнання позивача непридатним до строкової військової служби. Також зазначив, що ним подавались медичні документи про наявні в нього захворювання, які не були враховані відповідачем, а комплексне обстеження спеціалістів не відбулось.
Так, згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для проведення призову громадян України на строкову військову службу в районах (містах) утворюються призовні комісії.
Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на районні (міські) призовні комісії покладається:
- організація медичного огляду призовників та призов громадян України на строкову військову службу з призначенням їх для служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні.
Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» структура військового резерву людських ресурсів встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (наказ Міноборони № 402 від 14.08.2008 року).
Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (п.1.1 Положення).
Згідно з п. 1.2 Положення військово-лікарська експертиза - це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій (п.1.3 розділу І Положення).
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (п.2.1 розділу І Положення).
Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час (пункт 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення).
У відповідності до п.2.1 гл.2 розділу ІІ Положення, організація медичного огляду призовників і допризовників покладається на районні (міські) комісії з питань приписки і районні (міські) призовні комісії, в областях - на обласні призовні комісії та призовні комісії Автономної Республіки Крим і міста Києва.
В пункті 2.2 гл.2 розділу ІІ Положення закріплено, що медичний огляд призовників проводиться на призовних дільницях районних (міських) військових комісаріатів лікарями, які залучаються з місцевих лікувальних закладів рішенням керівника місцевої державної адміністрації, на збірних пунктах Автономної Республіки Крим, обласних, Київського міського військових комісаріатів - лікарями медичного відділення тимчасового штату збірного пункту, які залучаються з лікувальних закладів відповідних управлінь охорони здоров`я.
Кожний призовник оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за наявності медичних показань і лікарями інших спеціальностей.
Безпосередньо керує роботою медичного персоналу, що залучається для медичного огляду призовників, лікар - член призовної комісії (комісії з питань приписки), який призначається з числа найбільш кваліфікованих лікарів-спеціалістів та має необхідні знання і досвід у галузі військово-лікарської експертизи. Кандидатура лікаря - члена районної призовної комісії (комісії з питань приписки) погоджується з лікарем - членом обласної призовної комісії (начальником медичного відділення тимчасового штату обласного збірного пункту).
Положення глави 2 розділу ІІ Положення також містять наступне.
Оцінка стану здоров`я та придатності до військової служби проводиться у відповідності з графою I Розкладу хвороб та графами 1 - 11 ТДВ «А».
Під час огляду призовників лікарі визначають стан їх здоров`я та ступінь придатності до військової служби. При цьому враховуються характер захворювання або фізичної вади, ступінь їх розвитку, функціональних порушень, спеціальність, фактична працездатність оглянутого та вимоги, які ставить військова служба до стану здоров`я у тому чи іншому виді Збройних Сил України, роді військ.
Після закінчення огляду кожний лікар записує в облікову картку призовника (на збірному пункті - у Картку медичного огляду призовника на збірному пункті) висновок про придатність (тимчасову непридатність або повну непридатність) до строкової військової служби, відповідну статтю Розкладу хвороб, дату огляду та підписує висновок із зазначенням свого прізвища та ініціалів і скріплює особистою печаткою. За результатами медичного огляду спеціалістами лікар - член призовної комісії приймає підсумкове рішення щодо придатності призовника за станом здоров`я до військової служби та служби в тому чи іншому роді військ, що скріплюється його підписом та особистою печаткою лікаря.
На призовників, у яких виявлені захворювання або відхилення від норми, що обмежують придатність за родами військ або визначають їх тимчасово непридатними та непридатними до строкової військової служби, оформлюється Висновок лікаря. Висновок підписується лікарем з обов`язковим зазначенням дати огляду, висновком про придатність до строкової військової служби, обмеженням за родами військ у відповідності з ТДВ «А» та лікарем - членом призовної комісії (комісії з питань приписки).
Рішення про тимчасову непридатність приймається на термін, необхідний для повного відновлення функцій органів та систем організму, але не більше одного року, з наступним переоглядом для вирішення питання про придатність до військової служби.
Після закінчення року, якщо захворювання не вилікувано, приймається остаточне рішення. Контроль та організація своєчасного проведення переогляду покладається на районний (міський) військовий комісаріат.
Допризовники під час приписки до призовних дільниць та призовники під час призову на строкову військову службу, у яких виявлені захворювання або фізичні недоліки (вади) необоротного характеру (невиліковні), визнаються непридатними до військової служби. Рішення про тимчасову непридатність та потребу в лікуванні в цьому випадку не приймається.
Згідно із п. 2.12 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу визначено, що у спірних питаннях, пов`язаних із незгодою призовника з висновками лікарів, які залучаються до медичного огляду призовників, питаннях контролю за об`єктивністю висновків лікарів за рішенням штатної ВЛК призовник може бути направлений на контрольне обстеження у військовий лікувальний заклад.
Крім того, зазначеним положенням визначений порядок здійснення контрольного медичного огляду призовників.
Отже, чинним законодавством встановлений порядок вирішення спірних питань при проходженні медичного огляду для визначення придатності призовника до проходження строкової військової служби.
Аналіз наведених норм законодавства вказує на те, що прийняттю призовною комісією відповідного рішення передує ряд заходів, спрямованих на виявлення підстав для визнання призовника придатним до військової служби, в тому числі і проведення медичного огляду призовників.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання прийняти рішення про звільнення позивача від призову на строкову військову службу за станом здоров`я покладений на призовну комісію, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на районні (міські) призовні комісії покладається, зокрема, звільнення призовників від призову на строкову військову службу на підставах, передбачених статтею 18 цього Закону, взяття їх на облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку.
Статтею 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України: які, зокрема, визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.
Беручи до уваги приписи ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Додатка 1 до «Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України № 2 від 04.01.1994 року, суд звертає увагу, що прийняттю відповідного рішення має передувати вчинення дій згідно із Положенням №402 від 14.08.2008 року.
Зважаючи на те, що постановою ВЛК Київського міського військового комісаріату №171212 від 25.04.2017 року позивача визнано придатним до військової служби, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в частині зобов`язання Призовної комісії Святошинського району м. Києва прийняти рішення про звільнення позивача від призову на строкову військову службу згідно ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зарахувати його у запас ЗСУ відповідно до пп. 1, 9 ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Позовна вимога про зобов`язання Військового комісара Святошинського району м. Києва надати позивачу копію прийнятого рішення задоволенню не підлягає, як похідна.
Водночас, відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Зважаючи на обсяг встановлених у цій справі фактичних обставин, їх зміст та юридичну природу, колегія суддів звертає увагу, що належним та ефективним способом захисту прав позивача в даному випадку є оскарження постанови ВЛК Київського міського військового комісаріату №171212 від 25.04.2017 року, якою позивача визнано придатним до військової служби.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.
Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя В.В.Файдюк
суддя Є.В.Чаку