Справа № 757/50175/16-а
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2018 року № 757/50175/16-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши в спрощеному провадженні без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал»

до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

про визнання протиправною та скасування постанови

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал» (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову №541-ЦА-УП-Т про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 21.09.2016 року, скасувати акт про правопорушення на ринку цінних паперів від 30.08.2016 року №611-ЦА-УП-Т та закрити відповідну справу.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 березня 2017 року справу №757/50175/16-а передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 серпня 2017 р. справу за №757/50175/16-а прийнято до свого провадження суддею Федорчуком А.Б. та призначено судове засідання на 24 жовтня 2017 року.

У відповідності до Розпорядження Керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017 року № 5276 та на підставі рішення зборів суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017 р., з метою пришвидшення розгляду адміністративної справи № 757/50175/16-а, справу передано на повторний розподіл.

Службовою запискою 01.12.2017 р. суддею Окружного адміністративного суду міста Києва В.П. Катющенко повернуто справу № 757/50175/16-а для продовження розгляду судді Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчуком А.Б.

Повісткою про виклик від 13 грудня 2017 р. призначено до розгляду справу на 12 березня 2018 р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що постанову №541-ЦА-УП-Т про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 21.09.2016 року прийнято необґрунтовано та з порушенням вимог чинного законодавства України.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що товариством було вчинено умисні дії, що мають ознаки маніпулювання на фондовому ринку, передбачені п.6 ч.1 ст.101 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», тому Відповідачем правомірно прийнято постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів.

В судовому засіданні 12.03.2018 року Судом прийнято рішення про розгляд справи в спрощеному провадженні у відповідності до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. ).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ТОВ «Універ Капітал» було складено акт про правопорушення на ринку цінних паперів від 30.08.2016 року №611-ЦА-УП-Т, відповідно до якого встановлено наступне.

Громадянин України ОСОБА_2, який був клієнтом ТОВ «Універ Капітал» при укладенні біржових контрактів, у період з 31.07.2015 року по 06.11.2015 року, володів 99,9% статутного капіталу ТОВ «Універ Капітал», тобто був контролером товариства, а також володів 8% статутного капіталу ТОВ «КУА «Універ Менеджмент» у зазначений період. Громадянин України ОСОБА_3, який був клієнтом ТОВ «Універ Капітал» при укладанні біржових контрактів у період з 31.07.2015 року по 06.11.2015 року володів 92% статутного капіталу ТОВ «КУА «Універ Менеджмент», тобто був контролером зазначеної компанії з управління активами. Громадянин України ОСОБА_4 у період з 31.07.2015 року по 06.11.2015 року володів 0,1% статутного капіталу ТОВ «Універ Капітал» та займав посаду керівника ТОВ «КУА «Універ Менеджмент».

Таким чином, ТОВ «Універ Капітал», клієнтами якого виступали фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з метою встановлення біржового курсу, неодноразово (три біржових контракти) протягом торговельного дня здійснювало операції купівлі/продажу акцій емітента, що не мають очевидного економічного сенсу або очевидної законної мети, за результатами таких торгів власник фінансового інструменту не змінювався.

Станом на 31.07.2015 року цінні папери емітента перебували в активах 21 ІСІ у кількості 887487 шт., станом на 31.08.2015 року - у кількості 887487 шт., станом на 30.09.2015 року - 887487 шт., станом на 31.10.2015 року цінні папери емітента перебували в активах 20 ІСІ у кількості 832271 шт., станом на 30.11.2015 року цінні папери емітента перебували в активах 21 ІСІ у кількості 832 971 шт., станом на 31.12.2015 року - у кількості 837271 шт.

Серед вищезазначених ІСІ, зокрема, перебували Спеціалізований пайовий інвестиційний фонд інтервального типу «Універ.УА/Отаман: Фонд Перспективних Акцій» (кількість акцій емітента в активах ІСІ - 44175 шт.) та Відкритий спеціалізований пайовий інвестиційний фонд акцій «Універ.УА/Ярослав Мудрий: Фонд Акцій» (кількість акцій емітента в активах ІСІ - 160500 шт.), які знаходились в управлінні ТОВ «КУА «Універ Менеджмент».

Відповідач зазначає, що 31.07.2015 року, 27.08.2015 року, 30.09.2015 року, 29.10.2015 року та 06.11.2015 року в діях ТОВ «Універ Капітал» з простими іменними акціями емітента на ПАТ «Українська біржа» вбачаються ознаки маніпулювання цінами на фондовому ринку, визначені пунктом 6 частини першої статті 101 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

За результатами розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів, уповноваженими особами комісії у відношенні Позивача було винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 21.09.2016 року №541-ЦА-УП-Т, відповідно до якої до товариства застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 170000,00 грн.

Позивач вважає, що спірну постанову прийняту Відповідачем з порушенням вимог законодавства, а тому, звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.1996 року № 448/96-ВР, Порядком запобігання маніпулюванню цінами під час здійснення операцій з цінними паперами на фондовій біржі, затверджений рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.06.2011 року № 716, Положенням про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженим Указом Президента України від 23.11.2011 року № 1063/2011.

Статтею 1 цього Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» (надалі - Закон №448) визначено, що державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Згідно зі ст. 5 Закону №448 державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.

Частиною 1 та пунктом 37-1 частини 2 статті 7 Закону №448 передбачено, що основними завданнями Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, зокрема є: здійснення державного регулювання та контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних на території України, а також у сфері спільного інвестування; захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень. Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку встановлює наявність ознак маніпулювання на фондовому ринку.

Аналогічні правові норми закріплені у п. 29 ч. 3 Положенні № 1063/2011.

Частиною 1 ст. 10-1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» визначено чіткий перелік дій, які в силу закону містять ознаки маніпулювання, зокрема, маніпулюванням цінами на фондовому ринку є: здійснення або намагання здійснити операції чи надання заявки на купівлю або продаж фінансових інструментів, які надають або можуть надавати уявлення щодо поставки, придбання або ціни фінансового інструменту, що не відповідають дійсності, та вчиняються одноосібно або за попередньою змовою групою осіб і призводять до встановлення інших цін, ніж ті, що існували б за відсутності таких операцій або заявок; неодноразове протягом торговельного дня здійснення або намагання здійснити операції чи надання заявки на купівлю або продаж фінансових інструментів, що не мають очевидного економічного сенсу або очевидної законної мети, якщо за результатами таких торгів власник таких фінансових інструментів не змінюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 10-1 Закону не є маніпулюванням цінами на фондовому ринку дії, що мають на меті: 1) підтримання цін на емісійні цінні папери у зв'язку з їх публічним розміщенням або обігом, за умови, що такі дії вчиняються учасником біржових торгів на підставі відповідного договору з емітентом таких цінних паперів; 2) підтримання цін на цінні папери відкритих або інтервальних інститутів спільного інвестування у зв'язку з їх викупом у випадках, установлених законом; 3) підтримання цін, попиту, пропозиції або обсягів торгів фінансовими інструментами, за умови, що такі дії вчиняються учасником біржових торгів на підставі відповідного договору з фондовою біржею.

У відповідності до з п.п. 4, 5 Порядку № 716, відповідно до пункту 4 Порядку маніпулюванням цінами на фондовому ринку є: здійснення або намагання здійснити операції чи надання заявки на купівлю або продаж цінних паперів, які надають або можуть надавати уявлення щодо поставки, придбання або ціни цінного папера, що не відповідають дійсності, та вчиняються одноосібно або за попередньою змовою групою осіб і призводять до встановлення інших цін, ніж ті, що існували б за відсутності таких операцій або заявок; здійснення або намагання здійснити операції чи надання заявки на купівлю або продаж цінних паперів шляхом вчинення умисних протиправних дій, у тому числі шахрайства чи використання інсайдерської інформації; поширення інформації через засоби масової інформації, у тому числі електронні засоби масової інформації, або будь-якими іншими способами, яке призводить або може призвести до введення в оману учасників ринку щодо ціни, попиту, пропозиції або обсягів торгів цінних паперів на фондовій біржі, що не відповідають дійсності, зокрема поширення недостовірної інформації, у разі коли особа, яка поширила таку інформацію, знала або повинна була знати, що ця інформація була недостовірною; купівля або продаж цінних паперів перед закриттям торговельної сесії фондової біржі з метою введення в оману учасників ринку щодо цін, які склалися наприкінці торговельної сесії; неодноразове протягом торговельного дня укладення двома або більше учасниками торгів угод купівлі чи продажу цінних паперів у власних інтересах чи за рахунок одного і того ж клієнта, за якими кожен з учасників торгів виступає як продавець та покупець одного і того ж цінного папера за однаковою ціною в однаковій кількості або які не мають очевидного економічного сенсу або очевидної законної мети хоча б для одного з учасників торгів (або їх клієнтів), а також надання клієнтом кільком учасникам біржових торгів доручення на укладення в його інтересах однієї або більше угод з одним і тим самим цінним папером, під час яких покупець та продавець діють в інтересах клієнта; неодноразове протягом торговельного дня здійснення або намагання здійснити операції чи надання заявки на купівлю або продаж цінних паперів, що не мають очевидного економічного сенсу або очевидної законної мети, якщо за результатами таких торгів власник таких цінних паперів не змінюється; неодноразове невиконання учасником біржових торгів зобов'язань за біржовими контрактами, укладеними протягом торговельного дня у власних інтересах або за рахунок клієнтів, якщо укладення зазначених контрактів спричинило значне збільшення або зниження ціни цінного папера, за умови, що такі контракти мали суттєвий вплив на ціну такого папера; укладення на фондовій біржі угод з цінним папером за ціною, що має суттєве відхилення від ціни відповідного цінного папера, яка склалася на фондовій біржі тієї ж торговельної сесії (поточна ціна) шляхом подання безадресних заявок, за умови, що угоди укладені від імені та/або за рахунок осіб, між якими (працівниками яких) існувала попередня домовленість про придбання або продаж цінного папера за ціною, що має суттєве відхилення від поточної ціни.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 11 Закону №448 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за умисні дії, що мають ознаки маніпулювання на фондовому ринку, визначені цим Законом у розмірі від десяти до п'ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або в розмірі до ста п'ятдесяти відсотків прибутку (надходжень), одержаних в результаті цих дій.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що Комісія є контролюючим органом, на який покладено завдання здійснювати регулювання ринку цінних паперів та забезпечувати захист прав інвесторів і держави, для виконання якого законодавством регламентовано повноваження Комісії здійснювати контроль за діяльністю учасників фондового ринку та застосовувати до них санкції в разі виявлення в їх умисних діях ознак маніпулювання на фондовому ринку, передбачених ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» та п. 4 Порядку № 716.

Згідно з п.12 розділу XV «Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андерайтингу, управління цінними паперами», затверджених Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1449 від 12.12.2006 року, торговець цінними паперами має право відмовити клієнту в укладанні договору чи проведенні операцій з цінними паперами та іншими фінансовими інструментами, зокрема, якщо він має підстави вважати, що в діях клієнта та/або його контрагента наявні ознаки маніпулювання цінами на фондовому ринку.

Отже, оскільки при здійсненні угод з цінними паперами емітента клієнт ТОВ «Універ Капітал» ОСОБА_2 був контролером даного торговця, а клієнт ОСОБА_3 був контролером ТОВ «КУА «Універ Менеджмент» - компанії з управління активами, в управлінні якої знаходились цінні папери емітента, та обставина, що Позивач здійснював брокерську діяльність на підставі замовлень клієнта, не спростовує в його діях ознаки маніпулювання цінами на акції емітента.

Враховуючи вищевикладене, 31.07.2015 року, 27.08.2015 року, 30.09.2015 року, 29.10.2015 року та 06.11.2015 року в діях ТОВ «Універ Капітал» з простими іменними акціями емітента на ПАТ «Українська біржа» вбачаються ознаки маніпулювання цінами паперами на фондовому ринку, визначені пунктом 6 частини першої статті 101 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

Таким чином висновки, викладені в акті про правопорушення на ринку цінних паперів від 30.08.2016 року №622-ЦА-УП-Т, що в діях ТОВ «Універ Капітал» з простими іменними акціями емітента на ПАТ «Українська біржа» вбачаються ознаки маніпулювання цінами на фондовому ринку є обґрунтованими.

Як наслідок, спірна постанова від 21.09.2016 року №541-ЦА-ЦП-Т прийнята правомірно та у відповідності до приписів чинного законодавства України.

Щодо посилань Позивача на строки притягнення до відповідальності за вчинені правопорушення на ринку цінних паперів згідно ст. 250 ГК України, слід зауважити, що згідно з ч.6 ст.12 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» юридична особа може бути притягнута до відповідальності за вчинення правопорушення на ринку цінних паперів не пізніше трьох років з дня його вчинення незалежно від санкції. Таким чином, оскільки операції, в яких було встановлено ознаки маніпулювання цінами на фондовому ринку, було вчинено Позивачем у період з 31.07.2015 року по 06.11.2015 року, тому Відповідачем у межах строку винесено постанову від 21.09.2016 року.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал» (адреса:04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 60, оф. 226) відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук