Справа № 727/7217/18
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

14 серпня 2018 р. м. Чернівці Справа № 727/7217/18

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Боднарюк О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ДУ "Чернівецької установи виконання покарань №33", про порушення громадянських прав та катування,-

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2018 року ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з заявою про порушення громадянських прав та катування, в якій просив:

- у зв'язку із порушенням його прав представниками ДУ "Чернівецької установи виконання покарань №33" ОСОБА_3 (зі слів черговий ПН УВП) та ОСОБА_4 притягнути до встановленої законодавством України відповідальності, у зв'язку із виявленням ігноруванням прокурором вимоги на реєстрацію правопорушень в ДУ "Чернівецької установи виконання покарань № 33", Генеральну прокуратуру України про вчинення проступку прокурором (дослівно по тексту).

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник засуджений вироком від 16.06.2016 року Вижницьким районним судом Чернівецької області. Під час відбування призначеного судом покарання у ДУ "Чернівецькій установі виконання покарань №33", під час проведення обшукових дій на предмет заборонених речей у засудженого, посадовими особами ДУ "Чернівецької установи виконання покарань №33" (ОСОБА_3 та ОСОБА_4.) здійснювався моральний тиск та погрози фізичною розправою.

Також заявник вказав, що внаслідок протиправних дій посадових осіб ДУ "Чернівецької установи виконання покарань №33" щодо заявника, він звернувся з проханням повідомити чергового прокурора по нагляду за додержанням законності в установі. Після прохання заявника, до нього застосовувалось фізичне насилля, яке виразилось у катуванні та побитті, в результаті чого його заковано в кайдани та поміщено до карцерного приміщення.

Заявник у своїй заяві також зазначає, що внаслідок дій посадових осіб ДУ "Чернівецької установи виконання покарань №33", він отримав сильне душевне хвилювання, фізичний біль, моральне страждання та пошкодження особистих речей, що спричинило спробу самогубства і принизило його людську честь та гідність.

11 липня 2018 року ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці справу № 727/7217/18 за заявою ОСОБА_1 до ДУ "Чернівецької установи виконання покарань №33", про порушення громадських прав та катування - передано на розгляд Чернівецькому окружному адміністративному суду.

Зазначена ухвала мотивована тим, що позивач просить визнати дії та бездіяльність адміністрації ДУ Чернівецька УВП №33№ протиправними, та зобов'язати вчинити певні дії, а тому справа підсудна Чернівецькому окружному адміністративному суду.

09 серпня 2018 року вказана адміністративна справа надійшла до канцелярії Чернівецького окружного адміністративного суду, про що свідчить відбиток штемпеля (вх. № 5570/18 від 09.08.2018року).

09 серпня 2018 року та 10 серпня 2018 року автоматичний розподіл судової справи не відбувся, у зв'язку з відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи, відповідно до протоколів щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

13 серпня 2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи розподілено судді Боднарюку О.В.

Розглянувши матеріали заяви, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження в справі з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Згідно з частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами пункту 2 частини 2 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Згідно пункту 13-1 частини 1 та частини 2 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув'язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

Відповідно до частини 9 статті 539 КПК України, розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання щодо підсудності справи за заявою ОСОБА_1 в першу чергу слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_1, до останнього було застосовано незаконний обшук особистих речей, поміщення в карцер, фізичне насильство, катування, а тому заявник просить у зв'язку із порушенням його прав притягнути до встановленої законодавством України відповідальності працівників ДУ "Чернівецької установи виконання покарань №33".

Крім цього, вимоги заявника зводяться до того, що прокурором ігноровано вимоги на реєстрацію зазначених правопорушень.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно приписів статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Статтями 303-307 КПК України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Так відповідно до частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Як зазначено в пункті 4.2 рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23 травня 2001 року, кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не можуть бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської і не може бути предметом оскарження в порядку, визначеному главою 31-А ЦПК України.

Таким чином, органи досудового розслідування під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

При цьому, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 КПК України).

Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що у заяві ОСОБА_1 не йде мова про оскарження дії чи бездіяльність посадових осіб адміністрації ДУ "Чернівецької установи виконання покарань №33" з приводу владних управлінських функцій, а йде мова виключно про вчинення у відношення заявника злочину, та невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання усної заяви (повідомлення) ОСОБА_1 про вчинення відносно нього фізичного насилля та морального тиску.

З огляду на наведений характер правовідносин, вимоги заявника не належать до юрисдикції адміністративного суду, оскільки не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов'язані із вчиненням відносно нього злочину, та оскарженням поведінки посадових осіб щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Перевірка таких порушень може бути здійснена лише у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, адже процесуальна діяльність посадових осіб правоохоронних органів має свої особливості та не віднесена до сфери управлінської діяльності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, з наведених вище мотивів у відкритті провадження в адміністративній справі необхідно відмовити на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України.

Керуючись статтями 170, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ДУ "Чернівецької установи виконання покарань №33", про порушення громадянських прав та катування.

2. Роз'яснити ОСОБА_1, що дана заява розглядається місцевим загальним судом в порядку кримінального судочинства.

3.Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Боднарюк О.В.