Справа № 879/4/17
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 879/4/17Суддя-доповідач Перцова Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 р.м. Харків
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Перцової Т.С., суддів: Жигилія С.П. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду заяву представника відповідача - ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про стягнення на користь відповідача судових витрат по справі №879/4/17

за позовом Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області

до ОСОБА_2 третя особа Служба автомобільних доріг у Полтавській області

про примусове відчуження земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ

Полтавська районна державна адміністрація Полтавської області (далі по тексту - Полтавська РДА, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, відповідач), за участю третьої особи - Служби автомобільних доріг у Полтавській області, в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог, прийнятих судом, просила суд:

- примусово відчужити у державну власність з мотивів суспільної необхідності земельну ділянку площею 3,7100 га, що належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: НОМЕР_2, виданого 20.05.2008 р., призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану за адресою : Супрунівська сільська рада, Полтавський район, Полтавська область, кадастровий номер НОМЕР_3, за ціною, визначеною звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 16.11.2016 року № 1447569_16112016_FD161116-001 (виконавець - Приватне підприємство "Центр незалежної оцінки та експертизи"), 2481619 грн. 00 коп. (66 грн. 89 коп. за 1 кв. метр), шляхом перерахування на зазначений ОСОБА_2 банківський рахунок, звільнивши земельну ділянку протягом 10 днів після попереднього повного відшкодування її вартості Полтавською районною державною адміністрацією Полтавської області за рахунок спеціального фонду Державного бюджету;

- зобов'язати громадянина ОСОБА_2 надати Полтавській районній державній адміністрації Полтавської області реквізити банківського рахунку, на який необхідно перерахувати кошти у розмірі 2481619 грн. 00 коп., як відшкодування повної вартості земельної ділянки площею 3,7100 га з кадастровим номером НОМЕР_3, призначеної для ведення товарного селянського господарства, яка розташована за адресою - Супрунівська сільська рада, Полтавський район, Полтавська область.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018 по справі № 879/4/17 прийнято заяву Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області про відмову від позову.

Закрито провадження у справі № 879/4/17 за позовом Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області до ОСОБА_2, третя особа - Служба автомобільних доріг у Полтавській області про примусове відчуження земельної ділянки.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала заяву про стягнення судових витрат, в якій просить стягнути з позивача всі понесені витрати, що стосуються даної справи, а саме :

1) первинна оцінка земельної ділянки - 2200 грн.;

2) витрати на правничу допомогу при укладенні угоди -100000 грн., яка складається з: первинних консультацій та поточних в ході досудового урегулювання та судового слухання справи в період з грудня 2016 року по сьогоднішній день, участі при розгляді справи в судовій інстанції, участі в огляді об'єкту відчуження разом з експертом, участі при складанні та оформленні додаткових документів на виконання клопотання експерта, додаткових виплат на транспортні витрати, пов'язані з розглядом справи в іншому місті - 6000 грн.;

3) оформлення коригування проекту землеустрою - 5000 грн.;

4) оплата експертизи, проведеної Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса.

В обґрунтування клопотання представник відповідача послалась на ст.ст.132, 140 КАС України.

Представник позивача в надісланих до суду письмових запереченнях з посиланням на ст.140 КАС України просить суд відмовити в задоволенні зазначеної заяви про стягнення судових витрат. Зазначив, що в результаті розгляду справи судом відповідачем були понесені судові витрати, які за своєю природою походять з його клопотання від 28.03.2017 про призначення експертизи. На власний розсуд відповідач, наскільки можливо, збільшив вказані витрати, з метою завищити ціну земельної ділянки. Експертизою було встановлено найбільш відповідну та найбільш об'єктивну ціну відповідно до Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», але жодного разу не було наголошено, що ця ціна є викупною. Дана ціна взята з коригованого проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь фермерського господарства «Техноторг-Агро», та не стосується земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_2 як фізична особа.

Представник третьої особи в надісланих до суду письмових запереченнях просить суд відмовити представнику відповідача в задоволенні заяви про стягнення судових витрат в повному обсязі. З посиланням на ч.5 ст.5 Закону України «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності» вказує, що у разі якщо власник виступає проти відчуження свого нерухомого майна за оцінкою, проведеною суб'єктом оціночної діяльності, визначеним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, він може залучити іншого суб'єкта оціночної діяльності для визначення вартості нерухомого майна чи проведення рецензування звіту з оцінки такого майна, і в цьому разі витрати на виконання таких послуг несе власник майна. Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, площею 3,71 га, кадастровий номер НОМЕР_3 був замовлений власником самостійно, отже, сума, сплачена гр. ОСОБА_2 Товариству з обмеженою відповідальністю «Гарант Преміум Плюс» в розмірі 2200 грн. за виготовлення зазначеного звіту, не може бути віднесена до судових витрат та не підлягає стягненню з позивача. З вказівкою на ч.5 ст.134 КАС України стверджує, що оскільки представником відповідача не надано до суду жодної копії договору на правову допомогу із зазначенням в ньому номера конкретної судової справи, копій платіжних доручень, фіскальних чеків, посвідчень про відрядження, квитків, які дають право на проїзд в пасажирському транспорті тощо, сума витрат на правничу допомогу в розмірі 100000 грн. заявлена не обґрунтовано, не аргументовано і документально не підтверджена, отже, підстави для стягнення витрат на правничу допомогу в зазначеному розмірі відсутні. З посиланням на ч.3 ст.135 КАС України, постанову КМУ від 28.02.2018 № 155 вказує, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Крім того, копія квитанції, надана адвокатом на підтвердження факту отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_2 додаткових витрат на транспорт в сумі 6000 грн. датована 07 січня 2017 року, а провадження в даній судовій справі було відкрито лише 06 березня 2017 року. Враховуючи викладене та в зв'язку з тим, що представником ОСОБА_2 не надано до суду жодного платіжного документу, який би підтверджував факт придбання паливно-мастильних матеріалів, а також копій посвідчень про відрядження, квитків, які дають право на проїзд в пасажирському транспорті тощо, вважає, що немає законних підстав для відшкодування понесених витрат на транспорт адвокату ОСОБА_3 в сумі 6000 грн. Зазначив, що договір на коригування проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь фермерського господарства «ТЕХНОТОРГ-АГРО» на території Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 14 лютого 2018 року був укладений між фермерським господарством «ТЕХНОТОРГ-АГРО» і фізичною собою-підприємцем ОСОБА_6 Дані суб'єкти договірних відносин не є ні сторонами, ні учасниками в судовій справі № 879/4/17, і самостійно, на власний розсуд і ризик, керуючись принципом волевиявлення сторін, уклали даний договір. Пунктом 1.3. зазначеного договору передбачено, що отриманий внаслідок виконання цього договору проект землеустрою є власністю замовника, тобто фермерського господарства «ТЕХНОТОРГ-АГРО». Ціна в даному договорі в розмірі 5000 грн. була встановлена за домовленістю сторін і, виходячи зі змісту статті 132 КАС України, не належить до судових витрат та не підлягає відшкодуванню за рахунок коштів третіх осіб, у даному випадку, Полтавської РДА. Пояснив, що відповідач у заяві про стягнення судових витрат не зазначив суму витрат, яка підлягає відшкодуванню за проведення судової експертизи в Харківському науково - дослідному інституті судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса. Крім того, в клопотанні на адресу Харківського апеляційного адміністративного суду про призначення державної експертизи від 23 березня 2017 року та в уточненнях до даного клопотання від 24 березня 2017 року представник відповідача ініціював проведення судової експертизи та просив суд витрати за проведення судової експертизи покласти на ОСОБА_2 Ухвалами суду від 28.03.2017 та від 22.08.2017 по справі № 879/4/17 передбачено, що витрати, пов'язані з проведенням експертизи, покладено на відповідача, отже, підстави для відшкодування понесених витрат по проведенню судової експертизи у Полтавської РДА відсутні.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи заяви про стягнення судових витрат, дослідивши матеріали справи, вважає, що зазначена заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; 3) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За приписами ч.1 ст.140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Предметом заяви представника відповідача є стягнення витрат на правову допомогу, транспортних витрат, витрат на оплату експертизи, витрат на коригування проекту землеустрою.

У відповідності до ст.134 КАС України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п'ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 1 статті 135 КАС України передбачено, що витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Відповідно до ч.2 ст.135 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.135 КАС України).

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.5 ст.137 КАС України).

Згідно з ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З приводу вимог про відшкодування витрат на первинну оцінку земельної ділянки колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суму витрат на первинну оцінку земельної ділянки відповідач підтверджує наданою квитанцією ТОВ «Гарант Преміум Плюс» до прибуткового касового ордеру № 11/1 від 27.04.2016 (т.3, а.с.40).

Разом з тим, слід вказати, що вказана оцінка проведена та оплачена значно раніше, ніж було відкрито провадження у справі № 879/4/17 - 06.03.2017 та раніше подання даного позову - 02.03.2017.

Таким чином, витрати на первинну оцінку земельної ділянки в сумі 2200 грн. понесені в ході досудового врегулювання спору та не є судовими витратами по справі № 879/4/17 і не підлягають стягненню на користь відповідача.

З приводу вимог про додаткові виплати на транспортні витрати, пов'язані з розглядом справи в іншому місті та витрати на правову допомогу, колегія суддів зазначає, що суми таких витрат витрати представник відповідача підтверджує квитанціями б/н від 07.01.2017 року на суму 6000,00 грн. та від 20.12.2016 - на суму 100000,00 грн.

Однак, кошти за цими квитанціями отримані адвокатом ОСОБА_3 раніше, ніж було відкрито провадження у справі.

Крім того, вказані квитанції містять виключно підпис та печатку адвоката ОСОБА_3, і не підтверджують ані сплату цих коштів ОСОБА_2, ані внесення їх на розрахунковий рахунок адвоката або інше підтвердження фактичного отримання цих коштів адвокатом.

При цьому, як зазначалось вище, у відповідності до ст.134 КАС України розмір витрат на правову допомогу, який підлягає відшкодуванню, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Однак, ані договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_3, ані детального опису виконаних робіт (наданих послуг) з вказівкою на вартість кожного виду з цих послуг за одиницю часу відповідачем (акту здачі-приймання виконаних робіт тощо) до матеріалів справи не надано.

З огляду на викладене, витрати на правничу допомогу в розмірі 100000,00 грн. не можуть бути відшкодовані на користь відповідача.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача була присутня у судових засіданнях по розгляду справи № 879/4/17, призначених на 23.03.2017 та 28.03.2017.

Відповідно до Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати в адміністративних справах, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

У відповідності до пп. «а» пп.170.9.1 п.170.9 ст.170 Податкового кодексу України до оподатковуваного доходу не включаються також витрати на відрядження, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у зв'язку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження.

Таким чином, сума добових за відрядження складає 372,30 грн. (3723 грн.х 0,1).

Отже, на користь відповідача підлягають стягненню кошти, витрачені на проїзд представником відповідача 23.03.2017 та 28.03.2017 в розмірі 744,60 грн.

З приводу вимог про стягнення витрат щодо оплати експертизи колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалось вище, розмір витрат на проведення експертизи встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч.5 ст.137 КАС України).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2018 призначено по справі судову оціночно-земельну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса. Витрати по оплаті експертизи на даній стадії розгляду справи покладено на відповідача по справі.

Наявним в матеріалах справи рахунком ХНІІСЕ ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса підтверджується, що вартість призначеної судом експертизи становить 6058,80 грн.

Згідно з листом судового експерта № 17312 від 07.05.2018 вартість експертизи оплачена.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що витрати по оплаті експертизи в розмірі 6058,80 грн. підлягають стягненню на користь відповідача.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання третьої особи на те, що в ході розгляду вирішення питання про призначення експертизи представник відповідача наполягав на покладенні судових витрат по оплаті експертизи саме на відповідача, оскільки вказана клопотання про призначення експертизи подавали як відповідач, так і третя особа по справі.

Щодо вимог про стягнення судових витрат по оформленню коригування проекту землеустрою в сумі 5000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження таких витрат відповідачем надано копію договору № 9 від 14.02.2018, укладеного між ФГ «Техноторг-Агро» в особі голови ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_6, копію завдання на коригування проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозмін та впорядкування угідь, протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт, акту здачі-приймання виконаних робіт на суму 5000,00 грн. до договору № 9 від 14.02.2018, рахунку-фактури на суму 5000,00 грн. (т.3, а.с.40-45).

Колегія суддів зауважує, що витрати щодо коригування проекту землеустрою понесені відповідачем у зв'язку з призначенням судом оціночно-земельної експертизи, а відкоригований звіт згодом був направлений на дослідження експерта у зв'язку з подачею ним клопотання про надання додаткових матеріалів.

У зв'язку з викладеним, беручи до уваги, що понесення вказаних витрат підтверджено наявними в матеріалах справи вищевказаними доказами, колегія суддів приходить до висновку те, що такі витрати відносяться до судових витрат по справі № 879/4/17 у розумінні ч.3 ст.132 КАС України та підлягають стягненню на користь відповідача.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що з урахуванням ч.7 ст.139 КАС України стягненню на користь ОСОБА_2 з Полтавської РДА підлягають наступні витрати : витрати на прибуття до суду (транспортні витрати) в розмірі 744,60 грн., витрати по оплаті експертизи у сумі 6058,80 грн. та витрати по щодо коригування проекту землеустрою як такі, що пов'язані із підготовкою до розгляду справи - в сумі 5000 грн., а всього в сумі 11803,40 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 135, 137, 139, 140, 143, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської районної державної адміністрації (36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 5, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 11803 (одинадцять тисяч вісімсот три) грн. 40 коп.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Мельнікова Л.В.