Справа № 826/10301/17
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2018 у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві по непроведенню списання безнадійної заборгованості.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що постановлене із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 17.07. 2017 позивач звернувся до Головного управління ДФС у м. Києві з листом № 01-692, в якому просив розглянути питання щодо списання безнадійного боргу з податку на додану вартість, податку на прибуток приватних підприємств та земельного податку з юридичних осіб.

Вказаний лист отримано контролюючим органом 20.07.2017 та зареєстровано за вх. № 31758/10.

Листом від 19.08.2017 № 25833/10/26-15-17-07-32 контролюючий орган повідомив позивача про відсутність правових підстав для визнання боргу безнадійним, як наслідок, відсутності підстав для його списання, адже постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2014 задоволено позов ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі, а станом на 18.08.2017 зазначене рішення суду не виконано.

Позивач вважає протиправними дії відповідача по непроведенню списання безнадійної заборгованості, з урахуванням чого і звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2014у справі № 826/1306/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014, задоволено позов ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового органу ПАТ «Київзндіеп», а тому у позивача відсутній борг, який би підлягав списанню як безнадійний. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що відповідач позбавлений можливості вчинити дії, щодо яких заявлений позов, оскільки це не відноситься до компетенції ДПІ у Печерському районі.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що податковий борг має бути списаний податковим органом як безнадійний, чого не було зроблено ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 за № 577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1844/24376 (далі - Порядок № 577).

Відповідно до положень пункту 101.1 статті 101 Податкового кодексу України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном «безнадійний», згідно з пунктом 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, розуміється, зокрема: податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (підпункт 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України).

В свою чергу строки давності та їх застосування визначені статтею 102 Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.4 ст. 102 Податкового кодексу України унормовано, що у разі якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Процедура списання безнадійного податкового боргу визначена порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1. цього Порядку під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 глави 9 розділу Податкового кодексу України.

Згідно з п.3.1 Порядку № 577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів (далі - ІС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку № 577 передбачено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника органу доходів і зборів.

З аналізу вищевказаних норм, слідує що податковий борг вважається безнадійним та підлягає списанню тільки після прийняття відповідного рішення керівником органу.

Відповідно до п.4.1 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.( п. 4.4 Порядку № 577).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, статтею 19-1 визначено функції контролюючих органів, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 19-1.1.24 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють відстрочення, розстрочення та реструктуризацію грошових зобов'язань та/або податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, а також списання безнадійного податкового боргу.

Державні податкові інспекції, згідно з положеннями статті 19-3 Податкового кодексу України, здійснюють сервісне обслуговування платників податків; здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об'єктів оподаткування та об'єктів, пов'язаних з оподаткуванням; формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи; виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

Відповідно до підпункту 20.1.29 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством.

Як вбачається з вищевикладеного, у зв'язку з внесенням змін до Податкового кодексу України, державні податкові інспекції наразі не наділені такими повноваженнями як списання безнадійного податкового боргу.

Таким чином, колегія суддів встановлено, що на даний час ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві не має жодних повноважень щодо списання безнадійного податкового боргу позивача. Такі повноваження, відповідно до Податкового кодексу України, мають лише Головні управління ДФС.

З огляду на викладене, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач по справі (ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві )позбавлений можливості вчинити дії, щодо яких заявлений позов, а тому адміністративний позов подано до неналежного відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що статтею 48 КАС України встановлено, що суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Таким чином, при залученні другого відповідача розгляд справи повинен бути розпочатий спочатку.

У розумінні цієї статті залучення другого відповідача можливе лише в ході судового розгляду справи, на якій зазначене в позовній заяві порушення прав чи інтересів ще не отримало судового розсуду у вигляді судового рішення по суті спору - в постанові, або іншому судовому рішенні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 03.02.2016 по справі № 817/4248/14.

При цьому, слід враховувати, що особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача має процесуальні права та процесуальні обв'язки, визначені КАС України.

Залучення ж такої особи на стадії апеляційного розгляду справи позбавляє залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 22.05.2014 № 826/1306/14, залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.10.2014, задоволено позов ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового органу ПАТ «Київзндіеп», а тому у позивача відсутній борг, який би підлягав списанню як безнадійний.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення позовних вимог ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.04.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.,

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 14.08.2018.