Справа № 810/3494/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

14 серпня 2018 року м. Київ № 810/3494/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_3
до третя особаПриватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Яцишина Андрія Миколайовича, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк",
проскасування звіту та висновку,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Яцишина Андрія Миколайовича (АДРЕСА_2 (далі - відповідач, приватний виконавець), в якому просить суд скасувати звіт з оцінки майна та висновок про вартість майна, а саме майна, яке складається з приміщень № 1 по № 5, № 5а, № 6, № 7, № 8 (гр. прим. № 30) (в літ. А), загальною площею 148 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 матеріали позовної заяви передано за територіальною юрисдикцією до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Автоматизованою системою документообігу суду, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2018, головуючим суддею у справі визначено Кармазіна О.А.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про відкриття провадження у справі не приймалося.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилається на те, що 05,12.2018 Вишгородським районним судом Київської області постановлено рішення у цивільній справі № 363/169/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за договором кредиту. Даним рішенням задоволені позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» та стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту від 23.10.2007 № 40.29-48/515 у розмірі 4341947,39 грн. та 06.02.2017 видано виконавчий лист.

При цьому, як вказує у позовній заяві позивач, 22.03.2018 на підставі вказаного виконавчого листа № 363/169/16-ц від 06.02.2018 приватним виконавцем відкрито виконавче № 56038657 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту від 23.10.2007 № 40.29-48/515 у розмірі 4341947,39 грн.

Разом з тим, 22.06.2018 приватним виконавцем на адресу позивача направлено висновок про вартість майна, яке знаходиться у праві власності ОСОБА_3 Вказаним висновком визначено незалежну оцінку вартості нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень з № 1 по № 5 №, 5а, № 6, № 7, № 8 (гр. прим. № 30) (в літ. А), загальною площею 148 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач вказує на те, що оцінку даного нерухомого майна проведено ПП «Консалтингова група Агро-Експерт», за результатами якої складено звіт про оцінку майна та висновок про вартість майна.

Так позивач вказав, що при проведенні оцінки його майна представник ПП «Консалтингова група Агро-Експерт» не попередив ні ОСОБА_3 ні його представника про проведення такої оцінки, що, за висновком позивача, в подальшому спричинило та суттєво вплинуло на невірне визначення ринкової вартості майна.

Позивач також наголосив, що відповідачем на адресу позивача було направлено висновок про вартість майна, при цьому відповідачем не зазначено, що позивач в силу ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» має право їх оскаржити в судовому порядку.

Також, як стверджує позивач, що приватним виконавцем не зазначено про те, що оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Таким чином, позивач наголошує, що вказаний звіт про оцінку майна та висновок про вартість майна є необґрунтованими і недостовірними, та такими, що не відповідають нормативно-правовим актам України з оцінки майна, з огляду на що, за висновком позивача, останні підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Між іншим, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

За приписами ч. 1 цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ч.2 ст.448 ЦПК України).

Положеннями ст. 450 ЦПК України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Отже, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання рішень, ухвал, постанов судів прийнятих в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний правових підхід щодо визначення юрисдикції розгляду спорів даної категорії відповідає висновку, висловленому Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 № К/9901/1189/18, від 19.02.2018 №К/9901/6550/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач просить скасувати звіт про оцінку тайна та висновок про вартість майна, а сама: приміщень № 1 по № 5, № 5а, № 6, № 7, № 8 (гр. прим. № 30) (в літ. А), загальною площею 148 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3

При цьому, вказаний звіт про оцінку тайна та висновок про вартість майна позивача проведенні в межах виконавчого провадження № 56038657, відкритого на підставі виконавчого листа № 363/169/16-ц від 06.02.2018, виданого Вишгородським районним судом Київської області за результатами розгляду цивільної справи.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є скасування звіту про оцінку тайна та висновку про вартість майна у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення, прийнятого в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) до Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Яцишина Андрія Миколайовича (АДРЕСА_2 про скасування звіту та висновку - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КАС України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено в порядку, визначеному ст.ст. 295, 297 з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII .

Суддя О.А. Кармазін