Справа № 814/399/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

07 серпня 2018 року

справа №814/399/16

адміністративне провадження №К/9901/40003/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач)

суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року у складі судді Желєзного І. В. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року у складі колегії суддів Потапчука В. О., Жука С. І., Семенюка Г. В. у справі № 814/399/16 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дікергофф Цемент Україна» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

12 березня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Дікергофф Цемент Україна» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (далі - податковий орган, контролюючий орган, відповідач у справі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 жовтня 2015 року № (форми «Р»), яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у розмірі 689 759 грн. 15 коп. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 344 879 грн. 58 коп., з мотивів безпідставності його прийняття.

21 квітня 2016 року постановою Миколаївського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28 жовтня 2015 року № .

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій висновувалися з протиправності спірного податкового повідомлення-рішення внаслідок відсутності в діях позивача складу податкового правопорушення, передбаченого пунктом 161.2 статті 161 Податкового кодексу України.

18 травня 2017 року відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій податковий орган посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме положень пункту 72.1.4 пункту 72.1 статті 72, пункту 161.2 статті 161 Податкового кодексу України, статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України. Скаржник не погоджується з оцінкою обставин справи, наданою судами попередніх інстанцій, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

18 травня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження та витребувано з Миколаївського окружного адміністративного суду справу № 814/399/16 (суддя Голубєва Г. К.).

08 червня 2017 року справа № 814/399/16 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

29 червня 2017 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи (суддя-доповідач Борисенко І. В.)

19 березня 2018 року матеріали касаційної скарги передано до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що у жовтні 2015 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань правомірності формування витрат в частині віднесення вартості товарів, придбаних у нерезидента «Lerdenura Trade LLP» за період з 01 квітня 2011 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої складено акт від 09 жовтня 2015 року № 47/28-08-47-30/00293031 (далі - акт перевірки).

Висновками акта перевірки встановлено порушення пункту 161.2 статті 162 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2012-2013 роки на загальну суму 871 933 грн. 21 коп. Сума заниженого податку на прибуток за І-ІІ квартали 2012 року у розмірі 182 174 грн. 06 коп. підпадає під дію статті 102 Податкового кодексу України.

28 жовтня 2015 року податковим органом на підставі акта перевірки за результатами апеляційного адміністративного оскарження та згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням № за порушення пункту 161.2 статті 161 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у розмірі 689 759 грн. 15 коп. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 344 879 грн. 58 коп. на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України.

Склад податкового правопорушення доводиться висновком податкового органу про завищення суми витрат, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, по взаємовідносинам з нерезидентом, що має офшорний статус, на загальну суму 4 293 613 грн. 07 коп., внаслідок включення до складу витрат 100% вартості придбаного вугілля, а не 85%.

Судами попередність інстанцій, серед іншого, встановлено, що 27 січня 2012 року і 30 січня 2013 року позивач укладав контракти з нерезидентом "Lerdenura Trade LLP" на поставку енергетичного вугілля виробництва вугледобувних підприємств Кузбасу, яке використано позивачем для виробництва складової частини цементу - клінкеру.

За твердженням відповідача згідно інформації компетентного органу Великобританії, наданої листом від 12 лютого 2015 року, "Lerdenura Trade LLP" є британським партнерством з обмеженою відповідальністю. Призначеними партнерами є "Formation Office LTD", "Secretary Solutions LTD" (Сейшельські острови), "Globeway Admin Limited" і "Baypark Capital Limited" (Беліз).

На думку відповідача, оскільки партнери (засновники) "Lerdenura Trade LLP" зареєстровані в офшорних зонах при здійсненні операцій позивача з "Lerdenura Trade LLP" мають бути застосовані обмеження, визначені пунктом 161.2 статті 161 Податкового кодексу України.

Відповідно до 161.2 статті 161 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі укладення договорів, які передбачають здійснення оплати товарів (робіт, послуг) на користь нерезидентів, що мають офшорний статус, чи при здійсненні розрахунків через таких нерезидентів або через їх банківські рахунки, незалежно від того, чи здійснюється така оплата (в грошовій або іншій формі) безпосередньо або через інших резидентів або нерезидентів, витрати платників податку на оплату вартості таких товарів (робіт, послуг) включаються до складу їх витрат у сумі, що становить 85 відсотків вартості цих товарів (робіт, послуг.

Застосування положень цитованого вище пункту можливе лише у системному зв'язку зі змістом пункту 161.3 статті 161 Податкового кодексу України, який містить визначення поняття «нерезиденти, що мають офшорний статус». Під терміном «нерезиденти, що мають офшорний статус» розуміються нерезиденти, розташовані на території офшорних зон, за винятком нерезидентів, розташованих на території офшорних зон, які надали платнику податку виписку із правоустановчих документів, легалізовану відповідною консульською установою України, що свідчить про звичайний (неофшорний) статус такого нерезидента.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію "Lerdenura Trade LLP", підприємство зареєстроване в Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії 02 листопада 2011 року під реєстраційним номером OC369443, юридична адреса якого Unit W17, MK Two Business Centre, Barton Road, Water Eaton, Bletchley, Milton Keynes, United Kingdom, MK2 3HU. Відтак, у розумінні статті 161 Податкового кодексу України це підприємство не є нерезидентом, який має офшорний статус.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відсутність у суб'єкта господарювання ознак «нерезидента, який має офшорний статус» зумовлює відсутність складу податкового правопорушення, передбаченого пунктом 161.2 статті 161 Податкового кодексу України, та протиправність спірного податкового повідомлення-рішення.

Питання компетенції податкового органу та можливість отримувати податкову інформацію від інших держав за результатами міжнародного співробітництва не є спірними у цій справі.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою повно та всебічно судами попередніх інстанцій, що є поза межами предмета касаційного перегляду. Податковим органом наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться в акті перевірки, і були предметом розгляду судами попередніх інстанцій та спростовані ними.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року у справі № 814/399/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер