Справа № 803/968/18
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року ЛуцькСправа № 803/968/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шевчику Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Луцькводоканал» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 підприємство «Луцькводоканал» звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 року №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.04.2018 року представниками ГУ ДФС у Волинській області було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань до бюджету КП «Луцькводоканал», за результатами якої складено акт від 18.04.2018 року №6174/03-20-12-07/03339489, яким встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних.

Не погодившись з висновками перевірки 07.05.2018 року КП «Луцькводоканал» подало свої заперечення до ГУ ДФС у Волинській області.?

У відповіді про розгляд заперечення від 16.05.2018 року №8899/10/03-20-12-07 ГУ ДФС у Волинській області зазначило, що аргументи, викладені в запереченні, є безпідставними та не підлягають до задоволення.

21.05.2018 року ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення - рішення № яким застосовано штраф в загальному розмірі 1 423 220,48 грн.

Позивач вважає необґрунтованими висновки ГУ ДФС у Волинській області, викладені в акті перевірки, а також незаконним та необґрунтованим податкове повідомлення-рішення, а відтак, просить визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.05.2018 року №.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку щодо недотримання граничних строків реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накиданих КП «Луцькводоканал», за результатами якої складено акт від 18.04.2018 року № 6174/03-20-12-07/03339489.

Перевіркою встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 4 211 481,52 грн., в тому числі на суму ПДВ 3 201 99,86 грн. із затримкою на 15 і менше календарних днів, на суму 1 668 844,49 грн. із затримкою від 31 до 60 календарних днів, на суму 2 222 437,17 грн. із затримкою від 61 і більше календарних днів.

Не погодившись з висновками перевірки 07.05.2018 року КП «Луцькводоканал» подало свої заперечення до ГУ ДФС у Волинській області, які листом від 16.05.2018 року №8899/10/03-20-12-07 залишено без задоволення.

На підставі вищезазначеного акту перевірки ОСОБА_5 управлінням ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 21.05.2018 року, яким до позивача застосовано штраф в загальному розмірі 1423220,48 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов'язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до п. 14.1.60 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно п. 201.7 вказаної статті податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку на додану вартість зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Вимоги до граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені пунктом 201.10 статті 201 ПК України, у відповідності з яким реєстрація платниками податку податкових накладних в ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість передбачена статтею 120-1 ПК України.

Законом України від 21.12.2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесено зміни до Податкового кодексу України та викладено в новій редакції статтю 120-1 ПК України.

Так, за змістом вказаної норми, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу, зокрема, в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

При цьому відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

Виходячи з системного тлумачення вказаних норм права, можна зробити висновок, що п. 201.10 ст. 201 ПК України виокремлено такі види податкових накладних, які підлягають реєстрації в ЄРПН: податкові накладні, які не надаються покупцю; податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування. При цьому у статті 120-1 ПК України законодавцем визначені виключні випадки, які звільняють платника від штрафних санкцій, а саме у випадку несвоєчасної реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Слід зазначити, що вказана норма передбачає неоднозначне тлумачення прав платника податків щодо звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в частині того, чи повинні такі податкові накладні одночасно відповідати двом умовам - не надаватися покупцю та/або складатися за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування; які оподатковуються за нульовою ставкою.

На думку суду застосування союзу «та» при тлумаченні п.120-1.1 та п.120-1.2 ст.120-1 ПК України відповідачем під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є безпідставним.

При вирішенні даного спору слід враховувати положення пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, якими встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таке застосування норм відповідає й основним засадам податкового законодавства, проголошеним у статті 4 ПК України.

Учасниками справи не оспорюється, що всі податкові накладні, які відображені в акті перевірки, були зареєстровані з порушенням строку.

Крім того, Міністерство фінансів України у своєму листі від 14.04.2017 року №11310-09-10/10306 зазначило, що штрафні санкції, передбачені ст. 120і Податкового кодексу України не застосовуються у разі порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, що не надаються отримувачу (покупцю), складені на постачання товарів/послуг для операцій : які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, додатково підтвердивши цим самим норму Податкового кодексу України та позицію КП «Луцькводоканал».

На виконання ст. 31 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2017 року №332 «Про затвердження Порядку надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування» КП «Луцькводоканал» укладено договори про організацію взаєморозрахунків з метою погашення податкового боргу з податку на додану вартість на загальну суму 1 430 994,78 грн., а саме: 14.07.2017 року договір №19/п на суму 325 561,69 грн., 03.08.2017року договір №19/п-2 на суму 653 029,43 грн. та 04.10.2017 року договір №19/п-4 на суму 452 403,66 грн.

Зазначені договори підписано представниками Головного управління ДКСУ у Волинській області, Департаменту фінансів Волинської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів та бюджету Луцької міської ради та КП «Луцькводоканал», тобто усіма учасниками розрахунків, у встановленому чинним законодавством України порядку.

Пп. 2 п. 9 договорів про організацію взаєморозрахунків передбачено, що сторони зобовязуються до проведення взаєморозрахунків не вчиняти дій з погашення заборгованості відповідно до договору. Виходячи зі змісту наведеного пункту договорів КП «Луцькводоканал» не повинне було самостійно здійснювати погашення заборгованості з ПДВ до виконання попередніми сторонами договорів своїх зобовязань щодо перерахування бюджетних коштів.

П. 7 вказаних договорів передбачено, що після виконання попередніми сторонами своїх зобовязань щодо перерахування бюджетних коштів, КП «Луцькводоканал» зобовязалось перерахувати до загального фонду державного бюджету виділені підприємству кошти для погашення податкового боргу.

Як встановлено в судовому засіданні, кошти з державного бюджету на погашення різниці в тарифах КП «Луцькводоканал» так і не надійшли, що негативно вплинуло на фінансове становище підприємства та значно погіршило його платоспроможність.

Податкові накладні за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року підпадають під список виключень в п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що приписи статті 120-1 ПК України містять множинне трактування прав платників податків, внаслідок існування яких можливо прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

З огляду на приписи статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, у контексті справи, що розглядається, аргументованим і доцільним є посилання на правові позиції у рішеннях Європейського суду з прав людини, в яких встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, на підставі того, що органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку («Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. (частини 1, 2 статті 77 КАС України)

В той же час, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності чи недотримання принципу належної обачності при виборі контрагента, як і не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є субєктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права, що призвело до безпідставного збільшення податкового навантаження на Підприємство.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем протиправно, всупереч вимогам чинного законодавства прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.05.2018 року №, яким застосовано штраф в загальному розмірі 1 423 220,48 грн., яке з огляду на його безпідставність підлягає скасуванню.

Отже, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні обставини та письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність податкового повідомлення-рішення від 21.05.2018 року №, яким застосовано штраф в загальному розмірі 1 423 220,48 грн., яке слід визнати протиправним та скасувати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 року в справі №820/2297/18.

Відповідно до частини першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області на користь КП «Луцькводоканал» слід стягнути судовий збір в розмірі 21 324 грн., сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення від 29.05.2018 року №1013.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 21.05.2018 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь Комунального підприємства «Луцькводоканал» судовий збір у розмірі 21 324 грн.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_4 підприємство Луцькводоканал (43010, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Дубнівська, будинок 26, ).

Відповідач ОСОБА_5 управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, )

ОСОБА_6 Костюкевич

Повне рішення суду складено 09.08.2018 року.