Справа № 484/2757/18
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 484/2757/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Медведєва Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Бойка А.В. та Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 липня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора взводу ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Навроцького Степана Андрійовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2018 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Навроцького Степана Андрійовича (далі - лейтенант поліції Навроцький С.А., відповідач) про визнання його дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №533932 від 09.05.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 липня 2018 року позов ОСОБА_2 був задоволений. Визнано дії відповідача неправомірними та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР №533932 від 09.05.2018 року, справу про адміністративне правопорушення закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням в частині визнання дій інспектора поліції неправомірними Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління) подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання дій інспектора Набокова С.В. неправомірними, посилаючись на те, що судом першої інстанції не враховано положення ч. 3 ст. 286 КАС України.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09.05.2018 року відповідачем складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР № 533932 відносно позивача з приводу того, що останній 09.05.2018 року о 17:15 год. на 380 км. + 300 м. автодороги М-07 Київ-Ковель-Ягодин, керуючи автомобілем марки «ACURA MDX», державний номерний знак НОМЕР_1, зупинившись на вимогу працівників поліції, не ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, чим порушив пп. «б» п. 9.9 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосоване адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з постановою відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання неправомірними дій інспектора взводу ОДДЗ батальйону №2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Навроцького С.А. та скасування постанови серії АР №533932 від 09.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення, якою позивача притягнено до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 425 грн., оскільки вважає, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, в зв'язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення.

Задовольняючи адміністративний позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не надано достатньо доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не виконано обов'язок щодо доведення обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів частково погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов'язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до пункту 9.9 «б» Правил дорожнього руху України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, на підтвердження вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху України, відповідачем не було надано жодного доказу, який міг би свідчити про дійсну наявність події адміністративного правопорушення.

Крім того, колегія суддів бере до уваги, що відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами. дійсну наявність події адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що за відсутності належних доказів з боку суб'єкта владних повноважень, визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим, у зв'язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення серії АР №533932 від 09.05.2018 року підлягає скасуванню.

Отже, беручи до уваги відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а саме відсутність суб'єктивної сторони, постанова про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення від 09.05.2018 року серії АР №533932 за ч. 2 ст. 122 КУпАП має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Що стосується вимоги позивача про визнання дій Управління патрульної поліції щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, тобто стаття 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не містить положень щодо визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого рішення підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 липня 2018 року в частині визнання дій інспектора взводу ОДДЗ батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Навроцького Степана Андрійовича неправомірними - скасувати та відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в цій частині.

В іншій частині рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення складений 08.08.2018 року.

Суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя А.В.Бойко

Суддя О.В.Єщенко