Справа № 2-а-39/10
Суддя: Шелесько В. Д.
Дата ухвалення: 2010-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-39/2010р.
ПО С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.10 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шелесько В.Д.,

при секретарі Гладкій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Онуфріївна справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС відділу ДАІ Кременчуцького району ОСОБА_2 про поновлення строку для звернення до суду та скасування постанови ВІ № 011099 від 10.12.2009 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу ,-

ВСТАНОВИВ:

В позові позивач просив поновити йому строк звернення до суду за захистом свого права та скасувати постанову ВІ № 011099 від 10.12.2009 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн., винесену відповідачем.

29 січня 2010 року він отримав поштою конверт, в якому містилась постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2010 року ВП № 16694961, а на конверті штамп з датою 27.01.2010 року.

Згідно з вище вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження стягнути з нього на користь держави 850 гривень (вісімсот п'ятдесят гривень). Після цього він звернувся до працівників відділу державної виконавчої служби Онуфріївського районного управління юстиції, де йому пояснили на підставі чого відкрито виконавче провадження, та ще надано ксерокопію постанови в справі про адміністративне правопорушення № ВІ 011099 від 10 грудня 2009 року.

Десятиденний строк встановлений ст.289 КУпАП на оскарження постанови про адміністративне правопорушення він пропустив з наступних причин :

- порядок оскарження постанови про досить короткі строки він дізнався лише уважно вивчивши текст самої постанови. Він просить суд звернути увагу на те, що копія постанови це юридичний документ, який навіть неправильно засвідчений посадовими особами, а саме відсутня печать на самій постанові та печать особи, яка її засвідчила. Про те така постанова не відповідає вимогам закону. А також постає питання, як би він вирішив усі питання пов'язані з оскарженням постанови про адміністративне правопорушення, коли десятиденний строк закінчився ще 20 грудня 2009 року, а отриманий ним поштовий конверт з постановою про відкриття виконавчого провадження 29 січня 2010 року, тому він вважає, що є достатні підстави для поновлення строку на оскарження вказаної постанови.

Він не має юридичної освіти та ніколи до цього випадку не оскаржував дії посадових осіб ДАІ, а тому змушений був потратити час, ще й на пошуки компетентної особи для складання позову.

Тому, він просить суд, строк встановлений ст. 289 КУпАП на оскарження постанови по справі про адміністративні правопорушення поновити.

10 грудня 2009 року близько 15.00 години він рухався власним автомобілем ДЕО Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по шляху Олександрія- Полтава.

Був зупинений працівником ДАІ. Після зупинення попросив пояснити причину зупинки. Зі слів працівника ДАІ, він не надав переваги в русі на перехресті нерівнозначних доріг транспортному засобу, який рухався по головній дорозі

Він дотримується всіх вимог дорожніх знаків, має достатній водійський стаж, тому вважає, що суб'єктивна думка, припущення та бажання інспектора ІДПС ВДАІ винести постанову про адмінправопорушення для „статистики", „звітності" або „галочки" не є законною підставою, не може бути достовірним та належним доказом, на якому ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення.

Під психологічним натиском інспектора ДАІ він підписав незнайомий

документ, де йому було вказано „пальцем", попередньо не ознайомившись з

цими документами.

Він просить також зважити на те, що працівник ДАІ не роз'яснив йому прав та обов'язків, а також порядку оскарження постанови , а стаття 268 КУпАП вказує, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності має право : знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо він не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржувати рішення по справі в установленому порядку;

Відповідно до положень КУпАП, Закону України „Про дорожній рух", у разі порушення Правил дорожнього руху України, водій повинен бути зупинений, постанову складено на місці, у випадку незгоди з порушенням , що до речі і сталося, - повинен бути складений протокол, у порядку передбаченому ст.256 КУпАП, із зазначенням відомостей про особу, що скоїла правопорушення, пояснень цієї особи, та роз'ясненням її права на правову допомогу та на право оскарження даної постанови.

У дійсності ж ніякого протоколу складено не було чим грубо порушено ч.2 ст.254, ст.256 КУпАП, відповідно до яких протокол про адміністративне правопорушення , у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як водій, він відзначається особливою уважністю та беззастережно дотримується всіх вимог дорожніх знаків. Тому вважає, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення ВІ №011099 від 10 грудня 2009 року є незаконною і необгрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубими порушеннями чинного законодавства.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Разом з тим, положення даної статті вказує на те, що належними доказами можуть бути також показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити. Посилається на те, що порушення він не вчиняв поскільки автомобіля на перехресті, який мав переважне право на рух він пропустив, а після цього сам переїхав через перехрестя, однак відповідач наполягав на порушенні і дав йому розписатись в чистому протоколі та написати, що порушив правила переїзду перехрестя. При цьому сказав, що це для попередження. Ні про який штраф він не говорив. В постанові про накладення на нього штрафу в 425 грн. ВІ № 011099 винесеній 10.12.2009 року він не підписувався і про неї взнав тільки з листа ДВС 29.01.2010 року. Будь які права йому відповідач не розяснив.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив, заперечення на позов не подав, про розгляд справи в його відсутності заяви не подав, а тому у відповідності з ч.4 ст. 128 КАС України суд вважає можливим, слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних в ній документів.

Згідно протоколу про адмінправопорушення ВІ № 083407 від 10.12.2009 року ОСОБА_1 керуючи а/м ДЕО Ланос з д.н.з. НОМЕР_1 порушив правила переїзду перехрестя, не пропустивши транспортний засіб який рухався по головній дорозі, при цьому ні марки ні інших ознак даного ТЗ не вказав.

На підставі даного протоколу відповідач була винесена постанова ВІ № 011099 про накладення на позивача штрафу. Позивач пояснив що підпис в графі «Примірник постанови отримав» виконана не ним.

З наданих позивачем документів вбачається, що документи про накладення штрафу позивач отримав не раніше 27.01.2010 року, а позов до суду подав 03.02.2010 року. Виходячи з цього суд вважає, що позивачем строк звернення до суду пропущено з поважних причин.

В діях позивача суд не вбачає порушення ним вимог п. 16.11. ПДР України.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень (а таким є відповідач) обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності накладається на відповідача.

В даному випадку відповідач не виконав свого обовязку по доказуванню правомірності рішення, тобто доказів, які б спростували зазначені доводи позивача суду не надав.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що вина позивача в порушенні вимог п. 16.11 ПДР України не доведена, а тому в його діях склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП відсутній і постанова ВІ № 011099 від 10.12. 2009 року у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 256, 268, 283, 284, 288-289 КУпАП, ст.ст. 17, 71, 100, 102,128, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Строк звернення позивачу до суду з адміністративним позовом про захист свого права поновити.

Скасувати постанову ВІ № 011099 від 10 грудня 2009 року винесену ІДПС ВДАІ з обслуговування Кременчуцького району УДАІ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення, та надання після цього на протязі 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Суддя Онуфріївського

районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3