Справа № 826/1277/17
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2018 року № 826/1277/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Борсуковської А.О.,

за участю:

позивач: ОСОБА_1,

представник відповідача: Ткаленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві

треті особи без самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «Ідеал-Проект», товариство з обмеженою відповідальністю «БК «БУК»

про визнання незаконним та скасування постанови, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту з питань Державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві (далі - відповідач), у якому просив суд:

1. Визнати незаконним акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо будівництва, експлуатації та обслуговування магазину продовольчих товарів на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі міста Києва від 23.12.2016.

2. Визнати незаконним протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.12.2016 та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.12.2016.

3. Визнати незаконними та скасувати постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування від 05.01.2017 №01/17/073-117, №02/17/073-117, №03/17/073-121.

Обґрунтовуючи позовну заяву позивач вказав на протиправність спірних протоколу та постанов, а також неправомірність висновків акту перевірки, на підставі яких вони прийняті.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.04.2017 закрито провадження в частині визнання незаконними акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо будівництва, експлуатації та обслуговування магазину продовольчих товарів на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі міста Києва від 23.12.2016 та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.12.2016.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в частині визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування від 05.01.2017 №01/17/073-117, просив їх задовольнити та скасувати постанову як протиправну.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши на те, що перевіркою позивача встановлено порушення останнім вимог у сфері містобудування, що слугувало підставою для застосування штрафу спірною постановою від 05.01.2017 №01/17/073-117.

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до вимог статті 41 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» та відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контьролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі - Порядок №553), на підставі колективного звернення ОСОБА_3 та інших (вх. 01.11.2016 № ОП/С-19305) посадовою особою Департаменту у присутності позивача було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва на вул. Заболотного, 86-94 у Голосіївському районі м. Києва (будівництво багатоповерхової споруди).

Посадовою особою Департаменту, а саме: головним державним інспектором інспекційного відділу № 1 управління контролю за будівництвом ОСОБА_4 було пред'явлено для проведення перевірки відповідне направлення від 23.11.2016 разом із службовим посвідченням, у зв'язку з чим останню було допущено на об'єкт будівництва.

За результатами перевірки позивача встановлено, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві замовнику будівництва - фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт із будівництва, експлуатації та обслуговування магазину продовольчих товарів на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м.Києва за № KB 79 від 10.09.2013.

Рішенням Київської міської ради від 01.11.2007 № 1148/3981, від 15.03.2012 № 365/7702 та від 05.03.2015 № 257/1122 суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі ОСОБА_1 надано в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 100,32 кв.м. на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі (кадастровий номер НОМЕР_1) для будівництва, експлуатації та обслуговування магазину продовольчих товарів (договір оренди від 10.10.2008 № 79-6-00663 із змінами, внесеними договором від 14.09.2012 № 79-6-00863) з терміном дії до 11.09.2020.

Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) надано замовнику будівництва - фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва №9723/0/12/009-13 від 13.06.2013 (далі - МУО № 9723/0/12/009-13).

Відповідно до даних, наведених у вказаній декларації проектна документація розроблена - ТОВ "Ідеал-проект", під керівництвом головного архітектора проекту ОСОБА_5 (кваліфікаційний сертифікат АР № 000940) та затверджена наказом замовника від 15.07.2013, категорія складності об'єкту будівництва - III.

Техніко - економічні показники: загальна площа будівлі - 456,8 кв.м; висота будівлі - 16,1 кв.м; площа забудови - 85, 8 кв. м; площа ділянки - 0,01 га.

Відповідно до договору підряду від 14.11.2016 № 14-11/16 «Будівництво, експлуатація та обслуговування магазину продовольчих товарів на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва» будівельні роботи виконує - товариство з обмеженою відповідальністю «БК «БУК», в особі директора ОСОБА_6.

Відповідно до науково-технічного висновку про інженерно-геологічні умови на площадці за адресою: АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва, розробленого ТОВ "МАЙСТЕР-ГЕО" (ліцензія АВ № 556116), встановлено, що земельна ділянка за вказаною адресою відноситься до II категорії складності інженерно-геологічних умов (відповідно до ДБН А.2.1-1-2008 (дод. Ж)).

Відтак, відповідачем зроблено висновок про те, що замовником будівництва - ФОП ОСОБА_1 наведені недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт із будівництва, експлуатації та обслуговування магазину продовольчих товарів на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва за № KB 79 від 10.09.2013, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, оскільки об'єкт будується без належно затвердженого проекту, а саме без урахування вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, чим порушено частину другу статті 26, частину п'яту статті 26, частину першу статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, під час виїзду на об'єкт будівництва на будівельному майданчику було встановлено порушення вимог Державних будівельних норм, а саме:

- місця перепаду висот (більше 1,3 м) не огороджені захисними огорожами, чим порушено пункту 6.2.2 ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека в будівництві. Основні положення»;

- на об'єкті будівництва не всі будівельники носять будівельні каски та сигнальні жилети, чим порушено вимоги пункту 4.30 ДБН А.3.2-2-2009 «Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека в будівництві. Основні положення»;

- на об'єкті будівництва відсутній належним чином оформлений та погоджений проект виконання робіт, що є порушенням пункту 3.3 ДБН А.3.1-5-2009 «Управління, організація і технологія. Організація будівельного виробництва».

За результатами проведеної перевірки посадовою особою Департаменту було складено акт від 23.12.2016 та враховуючи виявлені порушення видано, зокрема, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.12.2016 та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 23.12.2016 та складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.12.2016.

У зв'язку з тим, що суб'єкт містобудування від підписання акту, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.12.2016 та приписів від 23.12.2016 відмовився, останні рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення від 23.12.2016 № 073-3590 (р 719) Департаментом було спрямовано позивачу.

Розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 05.01.2017 № 01/17/073-117, якою ФОП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини 2 статті 2 України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 144 000,00 грн.

Не погоджуючись із застосуванням штрафу спірною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності, спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів регламентовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-VI (надалі - Закон № 3038-VI), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 41 названого Закону державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону № 3038-VI до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється через головних інспекторів будівельного нагляду.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт регламентовано Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" (далі - Закон) визначено Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю:

1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

3) Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому - четвертому пункту 2, мають право:

керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад;

керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій;

головні інспектори будівельного нагляду.

Пунктами 16, 17 Порядку № 244 визначено, що справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Справа може розглядатися за участю суб'єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Таким чином, головні інспектори будівельного нагляду наділені повноваженнями щодо розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та прийняття рішень про накладення штрафу. При цьому, наведеними вище нормами не передбачено обов'язкової участі суб'єкта господарювання під час розгляду справи про порушення у сфері містобудування.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 244 у разі відмови суб'єкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення, які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються суб'єкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням.

Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб'єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб'єктом містобудування.

Оскільки, від підпису та отримання примірника акту, припису та протоколу позивач відмовився, їх направлено на його адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Спірною постановою встановлено, що під час розробки проектної документації на об'єкт будівництва «Будівництво, експлуатація та обслуговування магазину продовольчих товарів на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва» позивачем не виконано вимоги вихідних даних (МУР № 9723/0/12/009- 3), так як відповідно до п. 2 МУО № 9723/0/12/009-13 максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки має становити не більше ніж Ю % від площі ділянки, озеленення - не менше 40 % від площі ділянки (для об'єктів громадської забудови). Однак проектною документацією передбачається площа забудови - 85,8 кв.м, що становить 85% забудови земельної ділянки, чим порушено вимоги частини другої статті 26, частини п'ятої статті 26, частини першої статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до експлікації приміщень (робоча документація на будівництво, експлуатація та обслуговування магазину продовольчих товарів АДРЕСА_1 в Голосіївському районі м. Києва) приміщення (№ 4) - холодильних камер - 13,4 кв.м. розміщується поруч з приміщенням (№ 5) - водомірний вузол та котельня - 23,6 кв.м., чим порушено 6.3.15 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», а саме: охолоджувані камери не допускається розміщувати поруч із котельними, бойлерними, душовими та іншими приміщеннями з підвищеною температурою, вологістю, а також над такими приміщеннями та під ними.

Отже, замовником будівництва - ФОП ОСОБА_7 наведені недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт із будівництва, експлуатації та обслуговування магазину продовольчих товарів на АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва за № КВ 79 від 10.09.2013, які є підставою вважати об'єктом самочинного будівництва, оскільки об'єкт будується належно затвердженого проекту, а саме без урахування вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, чим порушено частини другої статті 26, частини п'ятої статті 26, частини першої статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Категорія складності об'єкта будівництва - III.

Позивачем протилежного під судового розгляду справи не доведено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова від 05.01.2017 №01/17/073-117 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 4 пункту 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 144000,00 грн. є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 цієї статті).

Відповідно до частини другої статті 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, в ході судового розгляду довів обґрунтованість своїх висновків і правомірність прийнятого на їх підставі рішення.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог позивача у зв'язку із чим в їх задоволенні відмовляє.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2018.

Суддя Є.В. Аблов