Справа № 817/437/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2018 року м. Рівне №817/437/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Ілюк Ю.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Сарненської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №8223-13 від 30.06.2016. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 24.02.2015 року у його власності перебуває легковий автомобіль ВМW-730D, 2012 року випуску. В редакції Податкового кодексу України, яка діяла до 01.01.2016 року, було визначено, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають обєм циліндрів двигуна понад 3000куб.см. Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, обєм циліндрів двигуна вказаного автомобіля становить 2993куб.см. Таким чином, даний транспортний засіб до 01.01.2016 року не міг бути обєктом оподаткування транспортним податком. Однак, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року №909-УІІІ, що набрав чинності з 01.01.2016 року, змінено елемент транспортного податку обєкт, визначивши, що обєктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше пяти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Таким чином, належний позивачу, на його думку, транспортний засіб міг бути обєктом оподаткування у 2016 році лише у разі, якщо середньо ринкова вартість його автомобіля становила б понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, запровадженої з 01.01.2016 року. Позивач вказує, що податкове повідомлення-рішення було надіслано на адресу його реєстрації 12.08.2016, що є порушенням вимог п.267.6 ст.267 ПК України, також у спірному рішення не вказаний період, за який визначено грошове зобовязання. Крім того, позивач самостійно на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку в 2017 році здійснив розрахунок вартості свого транспортного засобу та зясував, що його вартість становить 990161,17грн., отже не перевищує 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2016. Також, звертає увагу, що рішенням Клесівської селищної ради про встановлення податку на транспортні засоби, встановлений податок на автомобілі з обємом циліндрів двигуна понад 3000куб.см., в той час як його автомобіль має лише 2993куб.см. В звязку з викладеним уважає податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що належить до скасування.

Відповідач подав відзив на позов в якому зазначає, що позовні вимоги є безпідставними. В обґрунтування вказаної позиції вказує, що згідно з даними АІС «Податковий блок» за ОСОБА_4 рахується легковий автомобіль марки BMW-730D, 2012 року випуску. Відповідачем сформовано та вручено ОСОБА_4 податкове повідомлення-рішення від 30.06.2016 року №8223-13 із визначенням суми грошового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000 гривень. З 01.01.2015, відповідно до податкового законодавства, об'єктом оподаткування транспортним податком були транспортні засоби, які використовувалися до 5 років і мали об'єм циліндрів двигуна понад 3000куб.см., а з 01.01.2016, після внесених змін, об'єктом оподаткування транспортним податком стали транспортні засоби, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Відповідно до рішення Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 25.06.2015 №1441 «Про встановлення транспортного податку», об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000куб.см. Згідно з рішенням Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 29.01.2016 року №177 «Про встановлення транспортного податку», об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля та розміщується на його офіційному веб-сайті. Транспортний засіб позивача зазначений у переліку автомобілів, середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної робітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджету країни на 2016 рік - на 1 січня 2016 року (копії листів Мінекономрозвитку України від 22.02.2017 №3252-08/4797-03 та ВІД 06.07.2016 року №3252-08/20315-03), а тому такий автомобіль оподатковується транспортним податком. Стверджує про правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення та просить відмовити в позові повністю.

Позивач подав відповідь на відзив в якій виклав аргументи, тотожні змісту позову.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подавав.

В підготовчому засіданні 30.05.2017 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про заміну неналежного відповідача - ГУ ДФС у Рівненській області на належного - Сарненське обєднання державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області оскільки останнім було прийняте спірне рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позицію, викладену у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача підтримав відзив на позов.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні учасників справи, дослідивши подані суду докази, суд виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 24.02.2015 року у власності позивача перебуває легковий автомобіль ВМW-730D, 2012 року випуску з обємом циліндрів двигуна 2993куб.см.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-III (далі - Закон №71), відповідно до якого статтю 267 Податкового кодексу країни викладено в іншій редакції.

Згідно із пп.267.1.1 п.267.1 сг.267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

В свою чергу, відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000куб.см.

За правилами пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 ст.267.

Згідно із підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

В силу пп. 267.6.1, 267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України, обчислення сум податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Отже, з набранням чинності вказаними положеннями податкового законодавства, об'єктом оподаткування транспортним податком були транспортні засоби, які використовувалися до 5 років і мали об'єм циліндрів двигуна понад 3000куб.см.

Разом з тим, 01.01.2016 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 №909-VІІІ (далі - Закон №909), відповідно до якого пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України викладено у новій редакції.

Зокрема, згідно з пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України (в редакції Закону №909), об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Отже, із набранням чинності вказаними вище положеннями, об'єктом оподаткування транспортним податком стали транспортні засоби, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відповідно до пп.10.1.1 п. 10.1 ст.10 ПК України, до місцевих податків належить податок на майно, а згідно із п.10.2 ст. 10 цього ж Кодексу, місцеві ради обов'язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Пунктом 4.4 статті 4 ПК України визначено, що установлення і скасування податків і зборів, а також пільг, здійснюються відповідно до Податкового Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами та радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Вимогами пп. 12.1.1, 12.1.2, 12.1.4 п.12.1 ст.12 ПК України встановлено, що Верховна Рада України встановлює на території України загальнодержавні податки та збори і визначає: перелік загальнодержавних податків та зборів; перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формував територій громад; положення, визначені в пунктах 7.1. 7.2 статті 7 цього Кодексу щодо місцевих податків та зборів.

Повноваження міських рад щодо встановлення місцевих податків і зборів закріплені ст.12 ПК України.

В силу вимог пп.12.3.2 п.12.3 ст.12 цього Кодексу, сільські, селищні, міські ради та ради об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів, обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, розмір ставки і податковий період та інші обов'язкові елементи, визначенні ст. 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Відповідно до пп.12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі, норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пп.12.3.5 п. 12.3 ст.12 ПК України, у разі якщо сільська, селищна рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються, виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням оптимальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Пунктом 7 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №909 рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 ПК України.

Відповідно до рішення Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 25.06.2015 №1441 «Про встановлення транспортного податку», об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000куб.см.

Згідно з рішенням Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 29.01.2016 року №177 «Про встановлення транспортного податку», об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 15.12.2015 №928-VIIІ, станом на 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн.

Із викладеного слідує, що об'єктом оподаткування транспортним податком є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 1033500,00грн.

Відповідно до Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №459, вказане Міністерство є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 затверджено Методику визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика) та внесено зміни у додатки 1 і 2 Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів (далі - Порядок).

Згідно із п.2 Методики, середньо ринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у п.3 Порядку визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403, де за ціну нового транспортного засобу береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 4 Методики передбачено, що інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством «Держзовнішінформ» до Мінекономрозвитку.

В свою чергу, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньо ринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики).

Пунктом 14 даної Методики визначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна типу коробки переключення передач та пробіг.

На офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розміщена інформація про середньо ринкову вартість легкових автомобілів.

Доводи позивача про те, що при самостійному здійсненні розрахунку транспортного податку на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, вартість його автомобіля не перевищує 750 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня податкового (звітного) року є неприйнятними, оскільки такий розрахунок був здійснений позивачем 10.04.2017 року, отже і вартість автомобіля визначена станом на податковий (звітний) період 2017 рік, в той час як транспортний податок визначений контролюючим органом за 2016 податковий період.

Також зазначені доводи спростовуються доказами, наданими до матеріалів справи відповідачем, а саме: Переліком автомобілів, середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної робітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджету країни на 2016 рік - на 1 січня 2016 року. Вказаний перелік був направлений Мінекономрозвитку до ДФС листами від 22.02.2017 №3252-08/4797-03 та від 06.07.2016 року №3252-08/20315-03, а тому такий автомобіль оподатковується транспортним податком.

Щодо обємів циліндрів двигуна, то суд зауважує, що оскільки у транспортного засобу позивача обєм двигуна складає 2993куб.см., то шляхом заокруглення він має фактично 3000куб.см.

Також не заслуговують на увагу суду посилання позивача, як на протиправність податкового повідомлення-рішення те, що у спірному рішенні не вказаний період, за який визначений транспортний податок та те, що таке рішення було надіслане відповідачем лише 12.08.2016 з огляду на наступне.

За правилами ст.33 ПК України, податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів.

Податковий період може складатися з кількох звітних періодів.

Базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов'язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податку.

За приписами ст. 34 ПК України, податковим періодом може бути: календарний рік; календарне півріччя; календарні три квартали; календарний квартал; календарний місяць; календарний день.

Повторюючись, суд нагадує, що згідно із нормами пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 ПК України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 ст.267.

Згідно із підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем 30.06.2018, отже з врахуванням наведеного вище, податковим періодом, за яким визначено суму грошового зобовязання з транспортного податку є 2016 рік.

Щодо порушення відповідачем строків направлення спірного рішення, то хоча таке порушення має місце, однак, воно не спростовує встановленого законом обовязку платника податків сплачувати відповідні податки та збори.

Твердження позивача про те, що рішенням Кселівської селищної ради про встановлення податку на транспортні засоби, встановлений податок на автомобілі з обємом циліндрів двигуна понад 3000куб.см., а тому він не повинен сплачувати цей податок, спростовуються зазначеними вище по тексту доказами, із яких слідує, що таке рішення стосувалося транспортного податку у 2015 податковому році, а у 2016 році діяло рішення Клесівської селищної ради від 29.01.2016 року №177 «Про встановлення транспортного податку», згідно якого, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо ринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Доводи позивача про зміну законодавства та неврегульованість нормативно правових актів щодо сплати такого податку є неприйнятними з огляду на таке.

Відповідно до пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України, податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі стабільності, яке гарантує, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, податки і збори, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Законом №909 було змінено лише визначення об'єкта оподаткування транспортним податком, а не запроваджено новий транспортний податок в цілому.

Крім того, пунктом 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону №909 встановлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені пп. 12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Отже, в даному випадку не встановлюється новий податок і не змінюється його ставка, а лише змінюються вимоги до об'єкта оподаткування таким податком, що зумовлено внесенням змін до Податкового кодексу України, які запроваджують механізм справляння та порядок сплати транспортного податку встановленого Податковим кодексом України, безвідносно до прийняття місцевою радою рішення щодо цього податку в порядку, визначеному пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України.

Посилання позивача у позові на несвоєчасність встановлення транспортного податку Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області на 2016 рік спростовуються наступним.

Повторюючись, суд наголошує, що статтею 4 Податкового кодексу України встановлено основні засади податкового законодавства України.

Згідно з пп. 4.1.9 п. 4.1 цієї статті, податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі стабільності. Цей принцип законодавцем закріплений у двох аспектах: перший - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки; другий - податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Транспортний податок, як зазначено вище, запроваджено з 1 січня 2015 року, тобто з початку нового бюджетного року, що дає підстави для правової оцінки запровадження транспортного податку як такого, що не порушує принцип стабільності.

Крім того, при співвідношенні норми-принципу, якою є норма підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 ПК України, та норм статті 267 цього ж кодексу, які є конкретними нормами, слід виходити з того, що норма-принцип є загальною нормою, тоді як конкретна норма - спеціальна норма, яка і належить застосуванню для юридичної оцінки обставин у справі.

Відповідно до пункту 1 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2012р. № 71-VІІІ, закон набуває чинності з 1 січня 2015 року.

Встановлюючи перелік місцевих податків і зборів та визначаючи повноваження місцевих рад щодо їх запровадження, ст. 10 ПК України розрізняє місцеві податки (збори) на обов'язкові і необов'язкові для встановлення. В залежності від цього визначається правовий режим місцевого податку (збору), який теж різний.

Так, п. 10.2 цієї статті закріплено, що місцеві ради обов'язково установлюють єдиний даток та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Разом з тим, пп.12.3.5 п.12.3 ст. 12 ПК України, зазначено, що у разі якщо сільська, селищна або міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів та акцизного податку в частині реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення, справляються, виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (в редакції Закону раїни від 24.12.2014р. № 71-VIII).

Поряд з нормою підпункту 12.3.5 Податкового кодексу України, діє норма пп. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України, якою передбачено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

При вирішенні питання про співвідношення цих норм в правовому регулюванні місцевих податків, які є обов'язковими згідно з Податковим кодексом України, норма пп. 12.3.5 ПК України є спеціальною. У зв'язку з цим транспортний податок, як обов'язковий місцевий податок, підлягає сплаті, виходячи з норм ст.267 Податкового кодексу України, починаючи з 1 січня 2015 року, безвідносно до прийняття місцевою радою рішення щодо цього податку в порядку, встановленому пп. 12.3.4 п.12.3 ст. 12 ПК України.

Підсумовуючи викладене в його сукупності, суд прийшов до висновку про правомірність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 форми «Ф» №8223-13, тому позовні вимоги позивача задоволенню не належать.

За змістом статті 139 КАС України, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_3 (34100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1);

2) відповідач - Сарненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області (34500, Рівненська обл., Сарненський р-н, м. Сарни, вул. Широка, 18, ).

Повний текст рішення складено 09 серпня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.