Справа № 0640/3634/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Житомир справа № 0640/3634/18

категорія 10.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій незаконними, визнання права на отримання разової грошової допомоги,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України в якому просив:

- визнати незаконними дії Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі ст. 6 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

- визнати за ОСОБА_1 право на отримання разової грошової допомоги у відповідності до ст. 16 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В обґрунтування позову зазначає, у березні 2014 року в Управлінні праці та соціального захисту населення Бердичівської міської ради для отримання субсидії йому було запропоновано подати заяву на отримання одноразової компенсації як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами. Згідно заяви отримав кошти в сумі 284,40 грн. У січні 2017 рок відмовився від вказаної допомоги та повернув кошти. У січні 208 року звернувся до відповідача із заявою та пакетом документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Однак, відповідач відмовив у призначенні та виплаті вказаної допомоги у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 вже отримав грошову компенсацію, передбачену ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

02 серпня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує, що правом на отримання компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи позивач скористався у березня 2014 року, а чинним законодавством не передбачено процедура повернення вищезазначеної допомоги.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 262-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

Встановлено, що із 26.12.2013 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності, захворювання пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (довідка до акта огляду медико-експертною комісією, серія 10 ААВ №818029 від 20.01.2014 ( а.с. 11)

04.03.2014 Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради зареєстровано за №489 заяву ОСОБА_1 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, у якій заявник просив призначити: одноразову компенсацію учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи; компенсацію допомоги на оздоровлення; компенсацію вартості продуктів харчування за медичними (фізіологічними) нормами (а.с. 12)

Як вбачається з довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 03.01.2017 №4, відповідно до ст. 48 закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", одноразова грошова компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, була нарахована та виплачена у розмірі 284,40 грн у березні 2014 року. ОСОБА_1 відмовився від вищезазначеної допомоги та повернув кошти у повному розмірі 01.01.2017 (а.с. 13)

Судом встановлено, що пунктом 40 протоколу від 30 березня 2018 року №34 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум позивачу було відмовлено в призначенні та виплаті цієї допомоги, оскільки згідно з довідкою, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 03.01.2017 №4, заявник отримав грошову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 14).

Вважаючи таку відмову необґрунтованою, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі - Закон №2011), установлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов'язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п'ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 статті 16-3 Закону №2011 (в редакції, чинній на час виплати одноразової грошової допомоги) передбачено: якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Судом встановлено, що у березні 2014 року позивачу у відповідності до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була виплачена компенсація за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 284,40 грн.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції на час звернення позивача до Бердичівського ОВК) особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які мають одночасно право на інші пільги та компенсації, передбачені законодавством України, надаються за їх вибором пільги та компенсації відповідно до одного із законів України.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що він повернув одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачену відповідно до статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки законодавством України процедура повернення таких коштів не передбачена.

Враховуючи те, що позивач скористався правом на отримання допомоги відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає, що отримання ним одноразової грошової допомоги за Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не є можливим.

Така позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від27 березня 2018 року у справі №760/8809/17 (адміністративне провадження №К/9901/2092/18)

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач відмовляючи у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону №2011, діяв правомірно та у відповідності до вимог законодавства України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 263 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (13300, АДРЕСА_1, Житомирської област, код платника податків: НОМЕР_1) до Міністерства оборони України (01021, вулиця Грушевського, 30/1, місто Київ, код в ) про визнання дій незаконними, визнання права на отримання разової грошової допомоги, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.В. Лавренчук