Справа № 537/2126/18
Суддя: Дядечко І. І.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження: 2-а/537/69/2018
Справа № 537/2126/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2018 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Грицькової Я.С., позивача ОСОБА_1, представника третьої особи Тимошенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом фізичної особи ОСОБА_1 до субєкта владних повноважень поліцейського роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Капіноса М.М., за участі третьої особи Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, відповідно до якого просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 383379 від 30.04.2018 року, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги мотивував тим, що 08.05.2018 року він отримав конверт, при розкритті якого було виявлено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 383379 від 30.04.2018 року. Відповідно до даної постанови позивач 30.04.2018 року о 08 год. 20 хв. керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_1, перетинаючи Т-образне перехрестя побачив дорожній знак СТОП, зупинився і продовжив рух. В цей час, по вулиці 1905 року рухався в протилежному напрямку патрульний автомобіль, який побачивши позивача розвернувся і рушив за ним. На законну вимогу інспектора позивач зупинився і надав всі необхідні документи, але йому повідомили, що він нібито не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», тим самим порушив п. 8.4 (б) ПДР України за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП, у звязку з чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 255 грн. на позивача. На думку позивача притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАА №383379 від 30.04.2018 року підлягає скасуванню. Так, позивач вважає, що інспектор поліції в порушення Інструкції «Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» не розяснив йому права та обовязки визначені ст. 63 Конституції України та КУпАП, відмовив у розгляді клопотання щодо відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю скористатися юридичною допомогою. Також, дана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. Вважає, що працівник патрульної поліції не мав права притягти його до адміністративної відповідальності без доказів та без зясування всіх обставин справи. Крім того, вважає, що в порушення чинного законодавства в оскаржувані постанові невірно зазначена адреса його місця реєстрації, відсутній підпис правопорушника, а відповідно до Інструкції у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків, однак поліцейським не було зроблено такого запису у постанові, що на думку позивача є суттєвим та грубим порушенням. Тобто, позивач вважає, що відповідач фактично не зафіксував порушення ним вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», яке б доводило його вину, також при розгляді справи не були досліджені інші докази по справі, таким чином будь-яких доказів вини позивача не надано. Так, на думку позивача, поліцейський розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення правопорушення, за відсутності доказів його вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

08.06.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач поліцейський роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП Капінос М.М. просить відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 30.04.2018 року ним було винесено постанову серії ЕАА № 383379 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 30.04.2018 року близько 08 год. 22 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, д.н.з. НОМЕР_1, по вулиці 1905 року, 57/47 не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 (б) ПДР України. Вважає, що пояснення позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, не підтвердженні належними та допустимими доказами. Так, на місці зупинки ТЗ позивача, відповідач представився, повідомив водію про виконання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Під час зясування фактичних обставин справи усні пояснення позивача не відповідали виявленим обставинам, не спростували факту вчиненого правопорушення, свідчили про те, що водій, в супереч вимогам п.п. 2.3 «б» ПДР, не був уважним під час руху на транспортному засобі та не стежив за дорожньою обстановкою. Водієві було повідомлено про розгляд справи, розяснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. Надати письмові пояснення на місці розгляду справи водій не виявив бажання, жодних клопотань не заявляв. Було прийнято до уваги порушення позивачем ПДР України, пояснення позивача, які відповідно до ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення та прийнято правомірне рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що постанова складена у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП, уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які мали спростувати факт наявності правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано.

Окрім того, відповідачем надано заяву, згідно якої останній просить залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1, оскільки він звернувся до суду з пропущенням десятиденного строку.

Також, 08.06.2018 року на адресу суду надійшли письмові пояснення третьої особи Управління патрульної поліції у м. Кременчуці ДПП, згідно яких представник третьої особи просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову. Вважає, що позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Зазначив, що позивач звернувся з позовною заявою з пропущенням десятиденного строку, оскільки оскаржувану постанову отримав 04.05.2018 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, що зазначені у позові.

Відповідач - поліцейський роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП Капінос М.М. в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Тимошенко О.О. в судовому засіданні у задоволенні адміністративного позову просила відмовити у звязку з його необґрунтованістю, оскільки позивачем дійсно було вчинено адміністративне правопорушення та справу відносно нього було розглянуто поліцейським з дотриманням вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача та представника третьої особи, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступне.

30.04.2018 року поліцейським роти № 4 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП Капінос М.М. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 383379, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 30.04.2018 року о 08 год. 22 хв. по вулиці 1905 року, 57/47 в м. Кременчук, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги знаку 2.2, а саме «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п 8.4 (б) ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 8.4 ПДР України знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно Додатку 1 ПДР передбачені дорожні знаки пріоритету, зокрема знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Згідно ст. 213 КУпАП справа про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведеного вбачається, що у випадку вчинення повнолітніми особами адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається та уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП та ст. 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Також, відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі . Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В п. 19 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду справа № 338/1/17 від 26.04.2018 року вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. На підтвердження порушень позивачем відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події тощо. Описання адміністративного правопорушення не може бути доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням субєкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В позовній заяві та в судовому засіданні позивач посилається на відсутність самого факту порушення ним вимог п. 8.4 ПДР України, за порушення вимог яких ч. 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зазначаючи, що він 30.04.2018 року о 08 год. 20 хв. керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_1, перетинаючи Т-образне перехрестя побачив дорожній знак СТОП, зупинився і продовжив рух.

В свою чергу відповідач, належних доказів, на основі яких у визначеному законом порядку було встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, винність позивача та доказів, якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач при обґрунтуванні позову не надав.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови та не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого саме ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Окрім того, щодо заяви відповідача про залишення позову без розгляду у звязку з пропущенням десятиденного строку для звернення, суд зазначає, що дана заява задоволенню не підлягає, оскільки оскаржувану постанову позивач отримав поштою 08.05.2018 року, що підтверджується листом Полтавської дирекції ПАТ «Укрпошта» за вих. № 09.1-07-538 від 30.07.2018 року.

Керуючись ст. ст. 1, 6, 77, 79, 241 246, 268, 269, 271, 286 КАС України ст.ст.9, 10, 22, 33, 268, 287 - 289 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: Полтавська область, місто Кременчук, провулок Художній, будинок 23) до субєкта владних повноважень інспектора першого батальйону 4 роти управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції капрала поліції Капінос Миколи Миколайовича (місцезнаходження: Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, будинок 3), за участі третьої особи управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: Полтавська область, місто Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, будинок 3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 383379 від 30 квітня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне рішення проголошене 13 серпня 2018 року.

Суддя: І.І.Дядечко