Справа № 808/1815/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 серпня 2018 року Справа № 808/1815/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишева О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69035, АДРЕСА_1)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд (згідно уточненої позовної заяви):

визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4530-50 від 12.03.2018, винесену Головним Управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області, Вознесенівським управлінням у м. Запоріжжі, у розмірі 8280,00 (вісім тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп.);

зобовязати Головне Управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1) виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 8280,00 грн. (вісім тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп.).

22.05.2018 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження на 12.06.2018.

12.06.2018 було відкладено підготовче засідання та призначено наступне підготовче засідання на 16.07.2018.

За клопотанням сторін ухвалою суду від 16.07.2018 було продовжений строк підготовчого провадження та призначене підготовче засідання на 30.07.2018.

25.07.2018 надійшли уточнення позовних вимог, згідно яких позивач також просить зобовязати Головне управління ДФС у Запорізькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1) виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 8280,00 грн.

30.07.2018 було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у той же день.

30.07.2018 були надані клопотання від сторін про розгляд справи в письмовому провадженні.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він є пенсіонером за віком та знаходиться на спрощеній системі оподаткування, а відтак, у відповідності до ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», підпадає під категорію осіб, звільнених від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а звіт з єдиного соціального внеску був поданий помилко. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та посилається на те, що позивач самостійно подав звіт 17.01.2018 звіт за 2017 рік з єдиного соціального внеску, тому відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» повинен був сплатити зазначену суму у звіті, а у звязку з тим, що своєчасно зазначена сума сплачена не була, відповідач направив позивачу вимогу про сплату недоїмки. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується копією пенсійного посвідчення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 27.12.1999 року, що підтверджується свідоцтвом Серії ААВ №485357.

Відповідачем на підставі статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» сформовано вимогу про сплату боргу зі сплати єдиного внеску від 12.03.2018 № Ф-4530-50 , у розмірі 8280,00грн.

Отримавши вказану вимогу, позивач оскаржив її в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. Рішенням ДФС України № 6125/3/99-99-11-02-02 від 26.04.2018 вимогу залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Як пояснює у позовній заяві позивач, що звіт він відправив 17.01.2018 за 2017 рік (квитанція № 2, реєстраційний номер НОМЕР_2).

Після отримання 22.03.2018 від ДФС України Вимоги про сплату боргу (недоїмки) у сумі 8280 грн. 00 коп., з'ясувалося, що звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску річна за 2017 який здав позивач, є помилковим з недостовірними даними. Пояснює це технічними збоями програми, в якій був сформований звіт. Формуючи звіт у 2018 році ідентично, як і у 2017 році , позивач проставив всі нулі згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та відправив, вважаючи, що звіт заповнений вірно.

27.03.2018 року позивач подав інший звіт, вже з нульовою сумою єдиного внеску, надає на підтвердження опис вкладення та квитанцію Укрпошти.

У відзиві на позовну заяву відповідач пояснив, що позивач самостійно подав звіт з єдиного соціального внеску від 17.01.2018 № НОМЕР_2, останній день сплати 08.02.2018, відповідно 09.02.2018 вже обліковується недоїмка у сумі 8280 грн., тому була сформована вимога про сплату боргу зі сплати єдиного внеску від 12.03.2018 № Ф-4530-50 , у розмірі 8280,00грн.

Незгода Позивача з діями Відповідача щодо формування вищенаведеної вимоги і її скасування є предметом судового розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Згідно частини 8 статті 9 цього Закону, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за приписами якої особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Види державних пенсій, які призначаються за Законом України "Про пенсійне забезпечення" визначені ст.2 цього Закону.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлені види державних пенсій, а саме за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Таким чином, фізичні особи - підприємці, які є пенсіонерами за віком та які обрали спрощену систему оподаткування, до яких з урахуванням встановлених судом обставин відноситься і позивач, звільняються від сплати за себе єдиного внеску.

Крім того, відповідно до пункту 3 Розділу 3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України

14.04.2015 № 435 ФО - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію за віком або соціальну допомогу.

Звіт зазначеними особами не подається.

Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їхньої добровільної участі в системі загальнообовязкового державного соціального страхування.

Можливість Виправлення помилок передбачена Розділом V зазначеного порядку, але враховуючи те,що позивач взагалі не повинен подавати такий звіт, тому суд не вважає за необхідне надавати оцінку виправленому звіту який був 27.03.2018 направлений позивачем поштою.

Враховуючи те, що позивачу призначена пенсія за віком, тому суд робить висновок, що позивач відноситься до осіб, які звільнені від сплати єдиного внеску, відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Доказів, які б свідчили про укладення договору про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, до суду не надавалися.

Таким чином, з огляду на положення ч.4 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», суд не погоджується з доводами відповідача про те, що позивач повинен сплачувати єдиний внесок, не зважаючи на помилковість поданого звіту.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-4530-50 від 12.03.2018, винесену Головним Управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області, Вознесенівським управлінням у м. Запоріжжі, у розмірі 8280,00 (вісім тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп.)

Зобовязати Головне Управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1) виключивши суму недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 8280,00 грн. (вісім тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп.)

Стягнути на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (69035, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 10.08.2018.

Суддя О.В.Конишева