Справа № 805/3764/18-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 р. Справа№805/3764/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Рудь Т.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (84500, АДРЕСА_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, 3) про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до якого просив суд зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 01.01.2018 року перерахунок основної пенсії із розрахунку 77 відсотків грошового забезпечення; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплачувати пенсію з 01.01.2018 року в повному обсязі без обмежень передбачених в пункті 2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року " Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб "; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу заборгованість яка виникла в зв'язку з невірним нарахуванням пенсії.

У зв'язку з тим, що позовна заява була подана без дотримання вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року позовна заява була залишена без руху. Зазначеною ухвалою позивачеві був встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач виконав вимоги ухвали, тим самим усунувши недоліки позовної заяви.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Голуб В.А. справу призначено до повторного автоматичного розподілу та передано на розгляд судді Кониченко О.М.

На усунення недоліків позивачем був наданий уточнений адміністративний позов, відповідно до якого позивач зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України " Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб " від 21.02.2018 року № 103 був здійснений перерахунок пенсії, яку отримує позивач на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262. При виході на пенсію її розмір складав 77% від грошового утримання, а зараз складає 70%.

Зазначив, що відповідно до судових рішень Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 04.07.2017 року, яке набрало законної сили відповідно до Ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.08.2017 року позивачу вже перераховувалась пенсія у розмірі 77%.

Стосовно другого пункту позовних вимог зазначив, що встановлення механізму виплати, передбачених п.2 Постанови Кабінету Міністрів України " Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року № 103 суперечить і не відповідає вимогам ст. 19 Конституції України.

Відповідач до судового засідання з'явився, надавши до суду відзив, відповідно до якого зазначив, що позов не визнає та вважає, що у задоволенні позову відмовлено за наступними підставами.

Стосовно позовної вимоги щодо здійснення перерахунку з 01.01.2018 року із розрахунку 77% грошового забезпечення.

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, яким регулюються бюджеті відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджет України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч.1 ст. 4 Бюджетної кодексу України.

Пенсійний фонд України є органом, який реалізує державну політику у соціальні сфері.

Одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовим: можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення від 26 грудня 2011 рок № 20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заході щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

У Рішенні від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньо соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 11 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України е органом, який забезпечує проведенні державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, якні реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» проведено перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 08.07.2011 року №36638-УІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який вступив в силу 01.10.2011 року, було внесено зміни до низки актів, в тому числі статті 13 Закону №2262 про розмір пенсії за вислугу років у відсотках.

Враховуючи зміни до статті 13 Законом №3591-IV «Щодо внесення змін в деякі закони України по питання пенсійного забезпечення і соціального захисту військовослужбовців- (далі - Закон № 3591) максимальний розмір пенсії, що призначаються за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100%, до категорії 2 - 95%.

Тобто, пенсії призначені між впровадженням та зміною норм законодавства, для обчислення сум грошового забезпечення мають різний відсоток розрахунку грошового забезпечення.

Законом України від 27.03.2014 року №1166-YІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до статті 13 Закону України № 2262 максимальний розмір пенсії, що призначаються за вислугу років, не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в статті 63 Закону №2262.

У зв'язку з збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення змінився процент відповідних сум грошового забезпечення, що підтверджується протоколом від 20.04.2018 року з урахуванням 85% від грошового забезпечення та протоколом від 20.04.2018 року про перерахунок пенсії з урахуванням 70% від грошового забезпечення.

Слід зазначити, що вищезгадані зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки - привели до її збільшення, що унеможливлює порушення прав позивача.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України № 21-38а 14 від 18.06.2014 року.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Валентина Ніканорівна Великодна проти України» суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінитися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти змін у майбутньому.

Висновком Верховного Суду України, викладеного в постанові від 05.11.2013 (справа № 21 -293а13), який є обов'язковим для врахування в силу приписів ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, порядок та строки нарахування та виплати пенсій можуть бути змінені за умови іншого законодавчого регулювання.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що підтверджується копіями документів, що долучені до матеріалів справи.

Відповідно до повідомлення про призначення пенсії за пенсійною справою - 050601892 ( Державний Департамент з питань виконання покарань) від 25.02.2013 року позивачу призначено пенсію за вислугою років з 16.01.2013 року в розмірі 77 % грошового забезпечення (вислуга років 29).

Крім того, в матеріалах справи наявний розрахунок пенсії за вислугу років від 31.10.2017 року, де також зазначено, що основний розмір пенсії розрахований розмірі 77 % грошового забезпечення, вислуга - 29 років.

Згідно до скріншоту із особистого кабінету позивача - «моя пенсія» визначений вид пенсії, загальна сума призначеної пенсії, останній місяць виплати, а також зазначено - основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга 29 років).

Згідно до протоколу за пенсійною справою 050601892 ( Державний Департамент з питань виконання покарань) від 20.04.2018 року відповідачем здійснений перерахунок пенсії позивача. У вищезазначеному протоколі та у перерахунку пенсії, що долучений до протоколу визначений розмір пенсії : 70% грошового забезпечення (вислуга 29 років).

Спірним питанням у справі є не право позивача на здійснення перерахунку його пенсії, а правомірність застосування 70 відсотків грошового забезпечення при здійсненні такого перерахунку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Згідно з п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв'язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року №103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Матеріали справи свідчать, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 р. № 103 органом пенсійного фонду здійснено перерахунок призначеної пенсії позивача, у зв'язку з чим її основний розмір склав 70% грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (п. "а" ст. 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Відповідно до Закону України від 27.03.2014 року №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України", який набрав чинності 01.04.2014 року було внесено зміни до в ч. 2 ст. 13 Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (на підставі якої позивачеві обраховується пенсія), де цифри " 80" замінили на цифри " 70" (максимальний розмір пенсії), що передбачає, необхідність проведення перерахунку пенсії позивача в розмірі 70% від грошового забезпечення.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року № 103 було передбачено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Вищезазначена Постанова набрала чинності 24.02.2018 року.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Роз'яснення вказаної норми наведено в рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року, зі змісту якого слідує, що ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватись до правовідносин, які існували раніше.

У даній справі оскаржується неправомірність дій відповідача, які полягають у здійсненні перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року, якою уточнено розрахунок вислуги років при призначені пенсії позивачу, що впливає на її розмір.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч.2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічного висновку дійшла колегія Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 24.04.2018 року справа № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст.242 КАС України).

При цьому суд звертає увагу на підвищені гарантії соціальної захищеності осіб, що перебувають на службі в органах внутрішніх справ, з боку держави, що повинні бути реалізованими у комплексі заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист").

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши усі обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд не встановив правомірності дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з основного розміру пенсії 77% грошового забезпечення на 70%.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Тому суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 обчисленої з розміру 70 відсотків суми грошового забезпечення ОСОБА_1 та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років із розрахунку підвищення до пенсії виходячи із 77 % грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням п.2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року " Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб " № 103.

Суд не погоджується з вимогами позивача та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню його позовні вимоги про зобов'язання відповідача виплачувати пенсію з 01.01.2018 року в повному обсязі без обмежень передбачених в пункті 2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року " Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб " з огляду на те, що зазначена Постанова КМУ не визнана не чинною у порядку, передбаченому законодавством України.

Також у суду відсутні підстави застосовування ч.4 ст. 7 КАС України.

З огляду на викладене позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (84500, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84500, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, буд 3, ) про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 01.01.2018 року перерахунок основної пенсії із розрахунку 77 відсотків грошового забезпечення; зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплачувати пенсію з 01.01.2018 року в повному обсязі без обмежень передбачених в пункті 2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року " Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб "; зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити позивачу заборгованість яка виникла в зв'язку з невірним нарахуванням пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84500, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, буд 3, ) щодо перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 (84500, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) обчисленої з розміру 70 відсотків суми грошового забезпечення ОСОБА_1.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84500, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, буд 3, ) здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років із розрахунку підвищення до пенсії виходячи із 77 % грошового забезпечення ОСОБА_1(84500, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) з урахуванням п.2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року " Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб " № 103.

В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 10 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Кониченко О.М.