Справа № 176/1762/18
Суддя: Гусейнов К. А.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №176/1762/18
провадження №2-а/176/35/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

з участю секретаря с/з Лоцман М.А.,

представника позивача Зіганшиної Т.О.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води адміністративну справу за позовом Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області в особі Жовтоводського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_3 про примусове видворення та затримання і поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації для забезпечення подальшого примусового видворення, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області в особі Жовтоводського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 (далі - Відповідач), та просить постановити судове рішення яким, видворити останнього з території України, затримати та помістити останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації подальшого забезпечення подальшого видворення з території України. Також просить вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства Відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.05.2018 року в ході проведення заходів по протидії нелегальній міграції за участю співробітників Національної поліції України в рамках проведення операції « Мігрант-2018» було виявлено Відповідача на території м. Жовті Води Дніпропетровської області. Зі слів Відповідача, що містяться в поясненнях наданих останнім співробітникам Жовтоводського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області, національний паспорт він втратив, тому не має можливості виїхати до країни походження. Особу Відповідача було ідентифіковано згідно наданих ним копій документів. В ході перевірки законності перебування на території України було виявлено, що ОСОБА_3 знаходиться на території України нелегально, в'їхав на територію України до 01 березня 2015 року. До територіальних органів та підрозділів Державної міграційної служби України із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України Відповідач не звертався. Від добровільного виїзду з території України ухилився. 16.05.2018 року за порушення правил перебування на території України, відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 Жовтоводським МС ГУДМС України в Дніпропетровській області на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», було прийнято рішення про примусове повернення з України, яким Відповідача було зобов'язано залишити територію України у термін до 15.06.2018 року. Враховуючи, що закордонний паспорт для виїзду до країни походження у відповідача відсутній, кошти для повернення також відсутні, на території України він знаходиться незаконно, в зв'язку із чим Головне управління ДМС України в Дніпропетровській області в особі Жовтоводського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, що в ньому зазначені.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні фактично не заперечував проти задоволення позову, вказав, що національний паспорт втратив, за його відновленням не звертався, оскільки не мав коштів, має постійне місце проживання в м.Жовті Води, від правоохоронних органів не ховався, просив надати йому строк дві неділі для самостійного виїзду за межі України, оскільки чекає на перевод коштів від родичів з-за кордону. Не одружений, дітей не має.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Правовий статус іноземця та особи без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов'язки, порядок вирішення питань, пов'язаних з їх в'їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI.

Судом встановлено, що вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.03.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Ухвалою того ж суду від 17.04.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнено від відбуття призначеного покарання у зв'язку з закінченням іспитового строку.

16.05.2018 року в ході проведення заходів по протидії нелегальній міграції за участю співробітників Національної поліції України в рамках проведення операції « Мігрант-2018» було виявлено відповідача ОСОБА_3 на території м. Жовті Води Дніпропетровської області. Зі слів відповідача, що містяться в поясненнях наданих останнім співробітникам Жовтоводського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області, національний паспорт він втратив, тому не має можливості виїхати до країни походження. Особу Відповідача було ідентифіковано згідно наданих ним копій документів. Також слід зазначити, що у своїх поясненнях Відповідач зазначив, що проживає нелегально без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6,7).

В ході перевірки законності перебування на території України було виявлено, що ОСОБА_3 знаходиться на території України нелегально, в'їхав на територію України до 01 березня 2015 року. До територіальних органів та підрозділів Державної міграційної служби України із клопотанням щодо продовження терміну перебування на території України Відповідач не звертався. Від добровільного виїзду з території України ухилився. Не одружений, дітей не має.

16 травня 2018 року за порушення правил перебування на території України, відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 Жовтоводським МС ГУДМС України в Дніпропетровській області на підставі ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», було прийнято рішення № 4/2018 про примусове повернення з України ОСОБА_3, та було зобов'язано останнього залишити територію України у термін до 15.06.2018 року (а.с13-15).

Вказане рішення до суду не оскаржувалось.

Відповідно до письмової розписки громадянину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено, що за порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, прийнято рішення його примусове повернення, та заборону в'їзду в Україну строком на три роки до 15.06.2021 року. ОСОБА_3 зобов'язався не пізніше 15.06.2018 року залишити територію України. З вимогами статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо видворення в примусовому порядку в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін, ознайомлений 16.05.2018 року. Про що міститься його особистий підпис (а.с. 16).

07 червня 2018 року в ході проведення заходів по протидії нелегальній міграції за участю співробітників Національної поліції України відповідача було виявлено за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, станом на 07.08.2018 року рішення про примусове повернення від 16 травня 2018 року громадянином Російської Федерації ОСОБА_3 добровільно не виконано.

Таким чином, Відповідач від добровільного виїзду з території України ухилився, 07.08.2018 року за порушення правил перебування іноземців на території України та невиконання рішення про примусове повернення з України відносно Відповідача Жовтоводським МС ГУДМС України в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне порушення ПР МДН 102547 за частиною першою статті 203 КУпАП «Порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через територію України» (а.с.10,11).

Постановою Жовтоводського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області від 07.08.2018 року на Відповідача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. на користь держави (а.с.12).

Згідно ч.15 ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-17 передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в'їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в'їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Стаття 9 вказаного Закону встановлює, що іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов'язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 цього ж Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Частинами 1 та 5 статті 26 вказаного Закону визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною 8 статті 26 даного Закону встановлено, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Статтею 31 цього ж Закону встановлено вичерпний перелік підстав за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства. Такими підставами є: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 із заявою про його добровільне повернення за межі України до міграційної служби не звертався, в нього відсутній паспорт громадянина Російської Федерації, строк його перебування в Україні закінчився, відповідачем не доведено підстав за яких забороняється його примусове повернення чи примусове видворення за межі України, передбачені ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та статусу біженця відповідач не отримував.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 1 статті 26 вказаного Закону встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до п. 26 Постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 року за №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн.

Згідно з ч.1 статті 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За таких підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухиляється від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення ним законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Щодо вимоги про негайне виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства суд зазначає наступне.

Згідно п.3 ч.2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Тобто суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи звернути до негайного виконання рішення лише про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства (ст. 288 КАС).

Заявником же ставиться питання про негайне виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (ст. 289 КАС), що нормами діючого процесуального законодавства не передбачено, як не передбачено і ч.1 ст.371 КАС, яка має вичерпний перелік судових рішень, які підлягають обов'язковому негайному виконанню.

Враховуючи викладене, підстави для негайного виконання рішення про затримання Відповідача та поміщення його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства - відсутні.

Заява про негайне виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до суду не заявлялась. Підстав для застосування положень п.3 ч.2 ст. 371 КАС України суд також не знаходить з огляду на характеризуючі матеріали Відповідача, щодо якого відсутні факти ухилення чи неявки від правоохоронних органів або суду, обов'язки які були покладені на нього вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2017 р. він виконав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а Відповідача слід примусово видворити з території України та його слід затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком до шести місяців, з метою ідентифікації для забезпечення подальшого примусового видворення. Позовні вимоги в частині негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства задоволенню не підлягають з огляду на вищевказане.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 25, 26, 30, 31 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.6, 8, 9-11, 72-79, 288, 289, 295, 371, п.15.5 Перехідних положень КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області в особі Жовтоводського МС ГУДМС України в Дніпропетровській області до ОСОБА_3 про примусове видворення та затримання і поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації для забезпечення подальшого примусового видворення - задовольнити частково.

Примусово видворити за межі України громадянина Російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Російської Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком до шести місяців, з метою ідентифікації для забезпечення подальшого примусового видворення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня його проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського

міського суду К.А. Гусейнов