Справа № 826/12609/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 серпня 2018 року м. Київ № 826/12609/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув позовну заяву та додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Реверс Інвест»

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет-Сервіс»

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування

рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Реверс Інвест" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи без самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет-Сервіс» в якому просить:

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо реалізації активів (майна) банків, а саме: право вимоги, що належить ПАТ "Банк Форум" за кредитними договорами: № 215/07/00-KL від 30.08.2007, № 1-0042/12/11-KL від 28.12.2012, № 1-0043/12/11-KL від 28.12.2012; право вимоги, що належить ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 19К-Н від 21.01.2011; право вимоги, що належить ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитними договорами: №11615-20/15-1 від 13.02.2015, № 11613-20/15-1 від 13.02.2015 (№ лоту F101GL23323);

- визнати протиправним і скасувати рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1323 від 10.05.2018 про затвердження умов продажу активів (майна) банків, а саме: право вимоги, що належить ПАТ "Банк Форум" за кредитними договорами: № 215/07/00-KL від 30.08.2007, № 1-0042/12/11-KL від 28.12.2012, № 1-0043/12/11-KL від 28.12.2012; право вимоги, що належить ПАТ "Дельта Банк" за кредитним договором № 19К-Н від 21.01.2011; право вимоги, що належить ПАТ "Банк "Київська Русь" за кредитними договорами: №11615-20/15-1 від 13.02.2015, № 11613-20/15-1 від 13.02.2015 (№ лоту F101GL23323).

Завданнями адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому, суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є характер спору. Публічно-правовим спором, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спір між учасниками публічно-правових відносин, що стосується саме цих відносин.

Приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин, або такий, що йому не суперечить. Спір є приватно-правовим навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли щодо продажу активів ПАТ "Банк Форум", ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Банк "Київська Русь" в межах процедури ліквідації банків.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За змістом статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", серед яких, зокрема, акумулювання коштів, отриманих з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснення регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організація відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом.

Особливості передачі активів і зобов'язань неплатоспроможного банку визначені статтею 40 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За приписами частини першої статті 54 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, за змістом наведених правових норм на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банку.

Разом з тим, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід враховувати не лише суб'єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Правовідносини щодо яких виник спір обумовлені наявністю майнових вимог банків, що ліквідуються, які підлягають продажу за рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах процедури ліквідації банків.

Повноваження Фонду як ліквідатора, що закріплені у частині першій статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", збігаються за змістом із повноваженнями розпорядника майна у справі про банкрутство, які закріплені у частинах третій, п'ятій статті 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини першої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати його ліквідацію, а спірні правовідносини випливають з наявності зобов'язань позивача перед банками, відповідно зазначене дає підстави стверджувати, що спір в цій справі не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16 та від 18 квітня 2018 року у справі №826/7532/16.

На виконання вимоги, зазначеної у частині шостій статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, є необхідним роз'яснити позивачу, що розгляд позовної заяви останнього має здійснюватися у порядку господарського судочинства із врахуванням правил територіальної підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 826/12609/18.

2. Копію ухвалу про відмову у відкритті провадження, разом із позовними матеріалами, повернути позивачу супровідним листом шляхом їх направлення рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 293-295 цього ж Кодексу.

Суддя І.П. Васильченко