Справа № 826/503/16
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

15 серпня 2018 року м. Київ№ 826/503/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., при секретарі судового засідання Патук А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
досудді Апеляційного суду Київської області Касьяненко Лілії Іванівни, судді Апеляційного суду Київської області Гуля В'ячеслава Володимировича Апеляційного суду Київської області
про визнання незаконною бездіяльності та дій, про визнання відсутності компетенції (повноважень), відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (02068, АДРЕСА_1; адреса для листування: e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до судді Апеляційного суду Київської області Касьяненко Лідії Іванівни (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15), судді Апеляційного суду Київської області Гуля В'ячеслава Володимировича (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15), Апеляційного суду м. Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15), в якому, з урахуванням доповнень до позовних вимог, просив:

- визнати незаконною бездіяльність та дії відповідачів у незаконному блокуванні позивачу права на негайне отримання на руки 17.11.2015 копії ухвали про відвід суді ОСОБА_2;

- відшкодувати на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн.;

- визнати відсутність компетенції (повноважень) суб'єктів владних повноважень у судді Апеляційного суду Київської області Гуля В'ячеслава Володимировича та судді Апеляційного суду Київської області Касьяненко Лідії Іванівни.

Також позивач просить постановити окрему ухвалу відносно Голови Апеляційного суду Київської області ОСОБА_3, його заступника ОСОБА_4, суддів ОСОБА_6 та ОСОБА_7. за направленням цієї ухвали для розгляду та прийняття відповідних заходів про недопущення подібного в цьому суді до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

В обґрунтування позову зазначається, що 17.11.2015 було проголошено повний текст ухвали про відвід судді ОСОБА_7., постановленої при розгляді в Апеляційному суді Київської області апеляційного провадження за № 22-ц/780/6093/15, але на вимогу позивача вручити копію ухвали, суддя ОСОБА_6., як зазначає позивач, щось шепнув судді ОСОБА_7., після чого встав, обійшов позивача в залі судового засідання № 4, підійшов до секретаря судового засідання ОСОБА_8 щось шепнув на ухо і вийшов із залу судового засідання, після чого цей секретар судового засідання разом з помічником судді Касьяненко ОСОБА_9. оскільки позивач за ними не ходив по суду, оскільки не просив і не вимагав вручити копію ухвали, вони її, як зазначає позивач, так і не вручили, тому як це їм заборонили судді ОСОБА_6 і ОСОБА_2, але така заборона незаконна для помічника судді і для секретаря судового засідання, тому як відповідно норми ч. 2 ст. 222 ЦПК України передбачено, що копія рішення суду (ухвали) видаються особам, які брали участь у справі негайно після проголошення такого рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позов пов'язаний із розглядом в Апеляційному суді Київської області цивільної справи № 759/12359/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14.08.2015 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Печерського районного суду м. Києва, судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11. та інших про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконних дій або бездіяльності органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури або суду.

Позивач зазначає у позові, що на його звернення зі скаргою до керівника відповідача-2, він отримав зухвалі, на його думку, нахабні відписки спочатку від заступника керівника відповідача-2, а потім від керівника відповідача-3. Позивач також зазначає, що на його думку в Апеляційному суді Київської області панує кругова порука, що значно збільшили його душевні страждання, а щоб посилити ефект знущання над його правами, заступник керівника відповідача-3 ОСОБА_5 вислав на адресу позивача відповідь від 09.12.2015, яку позивач отримав 11.12.2015, але все рівно не додав до цієї відповіді копію ухвали. Копію ухвали, як зазначає позивач, він отримав тільки 31.12.2015 разом з відповіддю керівника відповідача-3 після багаторазових усних та письмових звернень.

В обґрунтування позову позивач посилається на положення ч. 2 ст. 19, ст. 55 Конституції України, положення ст. 23, ст. 1167, 1173, 1174, 1176, 1190 ЦК України.

Ухвалою судді Кузьменка В.А. від 04.09.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.12.2017.

Разом з тим, відповідно до розпорядження Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.10.2017 № 6087 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" справу № 826/503/16 передано на повторний автоматичний розподіл між суддями.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2017 дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Чудак О.М.

Ухвалою судді Чудак О.М. від 23.10.2017 прийнято до провадження дану адміністративну справу та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.11.2017.

Поряд з цим, ухвалою від 23.04.2018 заяву судді Окружного адміністративного суду м. Києва Чудак О.М. про самовідвід у даній адміністративній справі задоволено, а справу № 826/503/16 передано на автоматизований розподіл справ для визначення іншого складу суду для розгляду справи.

На підставі розпорядження від 02.05.2018 № 668 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіну О.А.

Ухвалою від 03.05.2018 справу прийнято до провадження судді Кармазіна О.А. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті. Призначено судове засідання на 24.05.2018, яке не відбулось у зв'язку з перебуванням судді на стаціонарному лікуванні. Наступне засідання призначено на 15.08.2018.

У судовому засіданні 15.08.2018 постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судово-медичної експертизи.

Слід зазначити, що позивач просив розглядати справу за його відсутності (т. 2, а.с. 167, 177, 213). Повістки, направлені відповідачам, доставлені за адресом, зазначеним у позовній заяві, однак вказані особи до суду не з'явилися. Від Апеляційного суду Київської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника (т.2, а.с. 108, 127). У матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи у відповідача (т.1, а.с. 130, 109). Враховуючи наведене, а також положення ч. 1 ст. 131, ч. 3 ст. 194, ч. 3 ст. 205 КАС України, судове засідання проведено та клопотання розглянуто за відсутності вказаних осіб на підставі наявних матеріалів.

В контексті заявлених позовних вимог та їх обґрунтування слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Згідно із ч. 1 ст. 2, п. 1 ч.ч. 1, 2 ст. 4 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є об'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 4 КАС України суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч. 1, ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх публічно-владних управлінських функцій.

Пунктом 4.2 рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 р. №6-рп/2001 (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №6 суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Виходячи з положень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 р. "Про незалежність судової влади" оскарження у будь-який спосіб, зокрема, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У даному випадку, з аналізу змісту позовної заяви та доданих матеріалів, доповнень, вбачається, що доводи позивача по суті зводяться до незгоди з процесуальними діями суддів/суду щодо видачі/направлення йому в порядку ст. 222 ЦПК України копії судового рішення, чим обґрунтовуються його вимоги щодо визнання протиправними дій, бездіяльності відповідачів та відсутності компетенції у суддів та, як наслідок, стягнення моральної шкоди.

Таким чином, позивач оскаржує до адміністративного суду не дії, рішення чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які пов'язані з реалізацією публічно-владних управлінських функцій, а дії, які стосуються та пов'язані із здійсненням судом правосуддя відповідно до визначеного законом порядку, тобто у зв'язку із здійсненням судом процесуальних функцій, визначених процесуальним законом.

З огляду на вищевикладене, зазначені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не пов'язані зі здійсненням відповідачами публічно-владних управлінських функцій, а тому даний спір не є публічно-правовим, не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції та під судову юрисдикцію взагалі. Суд звертає увагу на те, що в межах спірних правовідносин відповідачі виконували функції/повноваження, пов'язані зі здійсненням правосуддя у справі, та не здійснювали публічно-владних управлінських функцій відносно позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, враховуючи вищевикладене у сукупності, провадження у справі підлягає закриттю, оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що стосується і позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. З урахуванням наведеного, також відсутні підстави для постановлення окремої ухвали, що по своїй суті не є позовною вимогою.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241-243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до суддів Апеляційного суду Київської області Касьяненко Лідії Іванівни, Гуля В'ячеслава Володимировича, Апеляційного суду м. Києва про визнання незаконною бездіяльності та дій, про визнання відсутності компетенції (повноважень), відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали про закриття провадження у справі надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 295-297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін

У судовому засіданні 15.08.2018 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складено та підписано 15.08.2018.