Справа № 444/2519/17
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2519/17
Провадження № 2-а/444/56/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області про скасування рішення про відмову в призначенні пенсії. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, актовий запис № 23 від 01.06.1985 року. В шлюбі у позивача з дружиною народилося двоє дітей, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 уклала шлюб, актовий запис № 180 від 28.05.2010 року і після реєстрації шлюбу має прізвище ОСОБА_6.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 06.02.2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 має III групу інвалідності, інвалідність з дитинства по слуху, безстроково. Згідно довідки № 927 від 11.09.2017 року ОСОБА_4, 1985р.н. освідчена лікуваль-консультативною комісією виявлено ДЦП, спастична диплегія, затримка психомоторного розвитку.

Зазначає, що відповідно до довідки МСЕК ОСОБА_5, 1987р.н. має III групу інвалідності, інвалідність з дитинства. Згідно листа Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру 31.10.2017 року повідомлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 був прокунсультований 25.05.1992 р. і діагностовано двобічну сенсорно-невральну глухоту спадкового генезу. Згідно наказу МОЗ України № 175 дитина визнана інвалідом дитинства і у дитини були покази для оформлення інвалідності дитинства згідно спільного наказу МОЗ України, Міністерства фінансів України 08.11.2001року.

Крім цього зазначає, що відповідно до довідки № 1062 від 31.08.2017 року виданої виконкомом Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю ІНФОРМАЦІЯ_4 він дійсно виховав до 6-річного віку дітей інвалідів: ОСОБА_4 - 1985р.н. та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5

Вважає, що має право на отримання дострокової пенсії так як досягнув 50 річного віку, та має страховий стаж більше 15 років та виховав двох своїх дітей, інвалідів з дитинства. Проте Личаківське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Львова своїм листом від 23.10.2017 року № 2182/07-16 відмовило у використанні права позивача на пенсію так як його дружина, ОСОБА_3 скористалася правом на пенсію по інвалідності з 08.08.2014 року (пенсійна справа №154539) з чим позивач погодитися не може.

Вказує, що його дружина ОСОБА_3 є інвалідом І групи і отримує пенсію в зв'язку зі своєю інвалідністю, тобто використовує своє право, а право на пенсію в зв'язку з вихованням до 6-річного віку дітей інвалідів ні нею ні позивачем використане не було. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки, законодавством передбачено можливість оформлення дострокової пенсії матері або батьку дитини-інваліда, які виховували дитину до 6 річного віку, окрім того, дружина отримала пенсію в зв'язку з інвалідністю, а допустимість реалізації його права не може ставитись в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення пенсії, передбаченої іншими нормами законодавства. Наголошує, що в даному випадку пенсія призначена не батькові (чоловікові) позивачу, який дійсно мав такий вибір, а ОСОБА_3, і будь-яких обмежень щодо призначення пенсії батьку дитини-інваліда, який виховав її до шестирічного віку, законодавець не встановлює.

У зв»язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задоволити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник за довіреністю-Деманджара Я. П. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області - ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав наведених у письмовому запереченні, яке знаходиться у матеріалах справи.

Всебічно і повно з»сувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об»єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд дійшов висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 10 ч. 1 Розділу XII Перехідних положень КАС України, зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією КАС України.

Конституцією України закріплено норму щодо обовязку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Згідно ч. 4 даної статті субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, актовий запис № 23 від 01.06.1985 року. В шлюбі у позивача з дружиною народилося двоє дітей, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 уклала шлюб, актовий запис № 180 від 28.05.2010 року і після реєстрації шлюбу має прізвище ОСОБА_6.

З матеріалів справи, вбачається, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 06.02.2017 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 має III групу інвалідності, інвалідність з дитинства по слуху, безстроково. Згідно довідки № 927 від 11.09.2017 року ОСОБА_4, 1985р.н. освідчена лікуваль-консультативною комісією виявлено ДЦП, спастична диплегія, затримка психомоторного розвитку.

Відповідно до довідки МСЕК ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 має III групу інвалідності, інвалідність з дитинства. Згідно листа Західноукраїнського спеціалізованого дитячого медичного центру 31.10.2017 року повідомлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 був прокунсультований 25.05.1992 р. і діагностовано двобічну сенсорно-невральну глухоту спадкового генезу. Згідно наказу МОЗ України № 175 дитина визнана інвалідом дитинства і у дитини були покази для оформлення інвалідності дитинства згідно спільного наказу МОЗ України, Міністерства фінансів України 08.11.2001року.

Відповідно до довідки № 1062 від 31.08.2017 року виданої виконкомом Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю ІНФОРМАЦІЯ_4 він дійсно виховав до 6-річного віку дітей інвалідів: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5

Крім цього з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення дострокової пенсії, проте Личаківське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Львова своїм листом від 23.10.2017 року № 2182/07-16 відмовило у використанні права позивача на пенсію так як його дружина, ОСОБА_3 скористалася правом на пенсію по інвалідності з 08.08.2014 року (пенсійна справа №154539).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV), який набрав чинності 01січня 2004 року.

Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро і більше дітей і виховали їх до шестирічного віку і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини- інваліда здійснюється батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсій, призначається один із видів пенсії за її вибором.

Відповідно до пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, в разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини - інваліда до заяви про призначення пенсії подається заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку.

Окрім цього судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що дружина позивача - ОСОБА_3 є інвалідом І групи і отримує пенсію в зв'язку зі своєю інвалідністю, тобто використовує своє право, а право на пенсію в зв'язку з вихованням до 6-річного віку дітей інвалідів ні нею ,ні позивачем використане не було.

У відповідності до абзацу п'ятого пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, спеціальне суб'єктивне право батька (за вибором матері), як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір'ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства, якщо вона скористалася своїм правом і відмовилася від пенсії, передбаченою абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІУ.

Так, відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по-інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

В даному випадку, своє право на отримання пенсії з підстав, передбачених Законом позивач ОСОБА_1 не використав. Разом з тим, суд враховує, що будь-яких обмежень щодо призначення пенсії батьку дитини-інваліда, який виховав її до шестирічного віку, законодавець не встановлює.

На думку суду, абзацом п»ятим пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено спеціальне суб»єктивне право батька (за вибором матері), як одного з членів подружжя, що здійснювало виховання дитини-інваліда, на призначення дострокової пенсії за віком, і допустимість реалізації цього права не може ставитися в залежність від реалізації матір»ю свого права на призначення дострокової пенсії за віком, передбаченого іншими нормами законодавства, якщо вона скористалася своїм правом і відмовилася від пенсії, передбаченою абзацом четвертим пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Висновок щодо застосування вказаної норми права (абзац п»ятий пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV), викладено в постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2013 року № 21-373а13, який в розумінні чинного кодексу адміністративного судочинства має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За приписами частини 1 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи зазнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Також, за висновками, наведеними в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 07.10.2009 року, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України).

Відповідно до ст.ст. 73,76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши підстави щодо відмови позивачу у призначені дострокової пенсії за віком як батьку, що здійснював виховання дітей-інвалідів, суд приходить до висновку, що відповідні дії відповідача є протиправними, оскільки не відповідають вищевказаним нормативним вимогам, а тому позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що докази на безпідставність даного позову представника відповідача, які надані представником відповідача в їх контексті не спростовують доводів позивача, які викладені в позовній заяві.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 139, 241, п. 10 ч. 2 ст. 245, 246, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов задоволити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 дострокової пенсії за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу зв'язку з вихованням інвалідів з дитинства.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 дострокову пенсію за віком після досягнення 5 р. років та за наявності не менше 15 років страхового стажу зв'язку з вихованням інвалідів з дитинства.

Зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 дострокову пенсії за віком, як батьку що здійснював виховання дітей інвалідів з дитинства відповідно до абзацу 4 пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 11.09.2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула