Справа № 815/2432/18
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2432/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про:

визнання протиправним рішення №33 від 28.02.2018р. про відмову у призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

зобов'язання призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з часу звернення з заявою про призначення пенсії - з 14.12.2017р.

Ухвалою суду від 05.06.2018р. відкрито спрощене провадження по даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак, у призначенні пенсії відповідач відмовив, оскільки недостатньо стажу для призначення відповідного виду пенсії. Проте, позивач зазначає, що її загальний стаж у підсумку складає більше 18 років, що надає їй право на призначення та отримання пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Через канцелярію суду від представника позивача надійшла (02.08.2018р. за вхід. №22364/18) заява про проведення судового засідання за його відсутності, у порядку письмового провадження. (а.с. 66)

Від представника відповідача надійшло (27.06.2018р. за вхід. №ФП/111/18) клопотання про розгляд справи за відсутності представника. (а.с. 50)

Відповідач подав (26.06.2018р. за вхід. №18302/18) відзив на адміністративний позов, згідно якого представник відповідача зазначив, що Управлінням було винесено рішення з урахуванням норм чинного законодавства та на підставі наданих документів під час звернення. (а.с.46-47)

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позов відповідача, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд, встановив наступне.

14.12.2017р. до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі звернулася ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви про призначення пенсії позивачем були надані наступні документи: копія паспорту та ідентифікаційного коду; копія трудової книжки із зазначенням періодів трудової діяльності НОМЕР_2; свідоцтво НОМЕР_3 про навчання Єреванському професійно-технічному училищі; копії свідоцтв про народження дітей НОМЕР_4.

Рішенням Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №33 від 28.02.2018р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., відмовлено у призначені пенсії за віком, у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років (в наявності 10 років 01 місяців 27 днів). До страхового стажу не зараховано періоди роботи в Єреванському «Сванське» виробничому об'єднанню з 02.09.1974р. по 23.08.1978р., філіал Мастара з 18.07.1977р. по 05.01.1981р., офіс Мастара з 03.11.1981р. по 20.11.1989р., у зв'язку з не підтвердженням первинними документами роботу у зазначені періоди. Не зараховано період навчання у Єреванському професійно-технічному училищі, оскільки у свідоцтві про навчання відсутні періоди навчання. (а.с.10)

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Згідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі; час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Так, ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Пункт 4.3 Постанови Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 25.11.2005р. передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Підпункту 2 пункту 2.1 розділу II зазначеного Порядку передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком, додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за відповідною формою.

Як встановлено судом, відповідач розглянувши заяву ОСОБА_2 на підставі наданих документів відповідачем винесено рішення № 33 від 28.02.2018р. про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років (в наявності 10 років 01 місяць 27 днів). До страхового стажу не зараховано періоди роботи в Єреванське „Сванське" виробниче об'єднання з 02.09.1974р. по 23.08.1976р. філіал Мастара з 18.07.1977р. по 05.01.1981р., офіс Мастара з 03.11.1981р. по 20.11.1989р., у зв'язку з не підтвердженням первинними документами роботу у зазначені періоди та навчання у Єреванському професійно-технічному училищі, оскільки в свідоцтві про навчання не вказано період, на протязі якого позивач навчалася.

При цьому, позивачем надано до суду довідку Єреванського годинникового заводу (перейменований на ЗАТ «РОВЕНТУС-ЦЕНТР») №17-1/5-30 від 26.04.2018р., згідно якої позивач у період з 02.09.1974р. по 23.08.1976р., з 18.07.1977р. по 05.01.1981р., 03.11.1981р. по 20.11.1989р. працювала у відповідні періоди. (а.с.23)

Згідно довідки ЗАТ «РОВЕНТУС-ЦЕНТР» №17-1/05-30 від 26.04.2018р., вбачається розмір заробітної плати позивача у відповідні роки. (а.с. 24)

Згідно п.8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, час навчання за період до 01.01.2004р. (який зараховується до страхового стажу за законодавством України), має бути підтверджений дипломом, посвідченням, свідоцтвом, довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відмомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих його етапів.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., 23.08.1976р., позивач звільнена з роботи з Єреванського «Севанське» виробниче обєднання Мастарінський філіал за власною заявою. (а.с.19)

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_3 від 04.07.1977р. позивач проходила навчання у Єреванському професійно-технічному училищі, терміном один рік. (а.с.13-14)

Тобто, позивач у період з 23.08.1976р. по 04.07.1977р. проходила навчання у Єреванському професійно-технічному училищі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач відмовши ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, діяв не з урахуванням усіх необхідних документів, що підтверджують наявний трудовий стаж позивача.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним рішення №33 від 28.02.2018р. про відмову у призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов'язання Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з часу звернення з заявою про призначення пенсії - з 14.12.2017р., судом встановлено наступне.

Відповідності до ч.2 ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права.

Відповідно до абз.5 п.5 рішення Конституційного суду України №7-рп/2009 від 16.04.2010 у справі №1-9/2009, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Статтею 244-2 КАС України зазначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 р. кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005р.).

Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків ("Лелас проти Хорватії").

Також, суд зауважує, що ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Враховуючи викладене та те, що при прийнятті рішення у відповідача не були наявні усі необхідні документи, які підтверджують трудовий стаж позивача, суд вважає за необхідне зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі розглянути повторно заяву ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., про призначення пенсії за віком з урахування встановлених у під час розгляду справи обставин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частко шляхом визнання протиправним рішення №33 від 28.02.2018р., зобов'язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком

Згідно ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до квитанції №ПН 1632 від 21.05.2018р., № ПН 637 від 01.06.2018р. (а.с.34, 39) позивачем сплачено судовий збір у розмірі (704,80 + 704,80) 1409,60 грн.

Відтак, враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 139, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 65123, АДРЕСА_1) до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, адреса: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) про визнання протиправним рішення №33 від 28.02.2018р. про відмову у призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"; зобов'язання призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію за віком з часу звернення з заявою про призначення пенсії - з 14.12.2017р. - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №33 від 28.02.2018р. про відмову у призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі повноторно розглянути заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком, з урахуванням її правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (, адреса: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 95) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 65123, АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення суду складений та підписаний суддею 08.08.2018р.

Суддя Балан Я.В.