Справа № 0940/1257/18
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2018 р. справа № 0940/1257/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90 до 70 відсотків грошового забезпечення та зобов'язання провести перерахунок пенсії з 01.01.2018 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років - 90 відсотків грошового забезпечення, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2018, з підстав неправомірних дій суб'єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, також - позивач) 19.07.2018 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також - відповідач) про визнання протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90 до 70 відсотків грошового забезпечення та зобов'язання провести перерахунок пенсії з 01.01.2018 з урахуванням розміру пенсії за вислугу років - 90 відсотків грошового забезпечення, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01.01.2018, з підстав неправомірних дій суб'єкта владних повноважень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно не проведено перерахунок розміру пенсії позивача у розмірі 90 відсотків сум грошового забезпечення з 01.01.2018 у редакції статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" 09.04.1992 № 2262-XII (надалі, також - Закон №2262-XII), чинної станом на дату призначення пенсії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при перерахунку пенсії, неправомірно змінено відсотковий основний розмір пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення, що призвело до невірного визначення розміру його пенсії. Перерахунок пенсії повинен був здійснюватися із застосуванням норми, що визначає основний розмір пенсії у відсотках від грошового забезпечення, яка діяла на момент призначення пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.1-2).

Відповідач 06.08.2018 скористався правом подання відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечив. У відзиві за №12113/06 від 02.08.2018 (а.с.20-23) зазначив, що пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.10.2011, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014, який набрав чинності з 01.05.2014, до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80", цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно. Отже, на момент проведення перерахунку позивачу, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 вищезгаданого Закону не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Позивачу проведено перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до норм чинного законодавства у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення. Окрім цього, відповідач вказав, що згідно з частиною 2 статті 13 Закону №2262-XII, в редакції, чинній на час призначення пенсії позивача (16.12.2001), загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Відповідно, первинне призначення позивачу пенсії за вислугу років здійснювалося у розмірі 85 відсотків його грошового забезпечення. Таким чином, позивач безпідставно просить застосувати при обчисленні пенсії нове грошове забезпечення, встановлене з 01.01.2018 року і норму Закону №2262-XII, яка діяла не під час призначення, а під час перерахунку пенсії позивачу (з 01.01.2003), у зв'язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 4 липня 2002 року № 51-IV, яким внесено зміни в частину 2 статті 13 Закону №2262-XII та цифру « 85» замінено відповідно цифрами « 90». На підставі наведеного, позивач просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши подані заяви по суті та долучені до них письмові докази, з'ясував нижчевикладені обставини.

ОСОБА_1 13.12.2001 звільнений з військової служби в запас за пунктом 65, підпункту «В» Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу з вислугою 30 років 04 місяці 10 днів, у пільговому обчисленні - 54 роки 10 місяців 04 дні.

Позивачу 16 грудня 2001 року призначено пенсію по вислузі років, що підтверджується пенсійним листом 177429 номер ХД-16965 перерахунку пенсії по вислузі років з 16.12.2001 по 31.01.2006 (а.с.24). Виходячи із відомостей, зазначених у вказаному пенсійному листі, при обчисленні пенсії враховувалося грошове забезпечення ОСОБА_1, яке складалося з: посадового окладу; окладу за військове звання; надбавки за вислугу років - 40%; надбавки за службу в ЗСУ - 40%; надбавки за класність - 8%; надбавки за особливі умови служби - 35%; надбавки за таємність - 10%, кількість років вислуги - 54, норма пенсії - 85 %. Таким чином з 16.12.2001 позивачу призначена пенсія в розмірі 85% його грошового забезпечення.

В подальшому, 01.01.2008, 01.12.2017 у зв'язку із зміною сум грошового забезпечення ОСОБА_1, територіальним пенсійним органом здійснювався перерахунок пенсії позивача з врахуванням діючих на час перерахунку норм законодавства. При цьому розмір пенсії становив 90 % грошового забезпечення. Вказані обставини підтверджуються протоколом за пенсійною справою ХД-16965 від 01.01.2008 (а.с.12) та протоколом за пенсійною справою ХД-16965 від 01.12.2017 (а.с.13).

Згідно з протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за пенсійною справою ХД-16965 від 01.01.2018, при черговому перерахунку пенсії позивача, враховано суми грошового забезпечення ОСОБА_1, а саме: посадовий оклад - 5640 грн, оклад за військове звання - 1410 грн, процентна надбавка за вислугу років 50% - 3525 грн. При цьому, змінено основний розмір пенсії, який обраховано із застосуванням 70% грошового забезпечення та складає 7402,50 грн, загальний розмір пенсії за справою - 5849,63 грн (а.с.14).

У зв'язку із зменшенням частки грошового забезпечення до 70 %, для обрахунку пенсії, позивач 14.06.2018 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 90 відсотків суми його грошового забезпечення (а.с.9).

Відповідач листом №1048/Щ-15 від 02.07.2018 повідомив ОСОБА_1, що у зв'язку із внесеними змінами до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. На підставі довідки Івано-Франківського обласного військкомату про розмір грошового забезпечення, визначеного відомством 01.03.2018 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", основний розмір пенсії ОСОБА_1 встановлено в розмірі 70% сум грошового забезпечення (а.с.10-11).

Не погоджуючись із відмовою у перерахунку пенсії позивача із врахуванням 90% його грошового забезпечення позивач звернувся до суду з метою захисту порушеного права.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд керується Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, враховує приписи законів, а також підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII; Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 04.07.2002 № 51-IV; Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI; Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" 27.03.2014 № 1166-VII; Постанови Кабінету міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 № 103.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №2262-XII, в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії - 16.12.2001, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з приписами частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії - 16.12.2001, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен був перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 95 процентів, до категорій 2 і 3, - 90 процентів.

Законом України «Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» від 04.07.2002 № 51-IV внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, та встановлено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-XII, та встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" 27.03.2014 № 1166-VII внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону №2262-XII, відповідно до яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Суд зазначає, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесення зміни до частини 2 статті 13 №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі за № 686/12623/17 (провадження № К/9901/849/17).

Згідно із частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, таке право позивача захищене пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», яким передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення перерахунку призначеного позивачу основного розміру пенсії в розмірі 70 відсотків суми його грошового забезпечення.

Вирішуючи питання про застосування норм Закону №2262-XII у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Вищевказана правова позиція також висвітлена в рішенні Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №175/1665/17(2-а/175/41/17).

Проте, виходячи зі змісту поданих доказів, судом встановлено, що на час призначення позивачу пенсії діяла норма статті 13 Закону №2262-XII, якою передбачався граничний розмір пенсії - 85% грошового забезпечення позивача. Таким чином, в суду відсутні правові підстави у зобов'язанні відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років в обрахунку - 90 відсотків його грошового забезпечення, оскільки такий відсоток станом на момент призначення позивачу пенсії не визначався Законом №2262-XII.

Згідно із частинами 2 та 3 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Оскільки в матеріалах даної адміністративної справи немає ні пояснень ні доказів, які б могли обґрунтувати позовні вимоги в частині підтвердження встановлення позивачу 90% розміру пенсії від його грошового забезпечення при її призначенні позивачу, суд дійшов висновку, що адміністративний позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В підтвердження понесення позивачем судових витрат у матеріалах справи міститься квитанція №96.129.1/17048535 від 13.07.2018 (а.с.3), якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 704,80 грн.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судові витрати в розмірі 352,40 грн підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в користь позивача.

Враховуючи наведене, на підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо проведення ОСОБА_1 перерахунку з 01.01.2018 розміру пенсії із врахуванням 70 відсотків його грошового забезпечення.

В решті позовних вимоги - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судові витрати в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1;

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.