Справа № 671/322/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 671/322/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ніколова С.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

07 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2018 року (повний текст якої складено в м. Волочиськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Андрєєва Миколи Дмитровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області з позовом до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області Андрєєва Миколи Дмитровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 05 червня 2017 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 лютого 2018 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції ГУНП в Хмельницькій області Андрєєвим М.Д. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно змісту даної постанови, позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 11 лютого 2018 року о 16 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом ГАЗ 310 СПГ, номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Н-03 Житомир-Чернівці на 193 км поза населеним пунктом рухався без ввімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів, чим порушив п. 9.8 ПДР.

У зв'язку з цим до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Як встановлено судом, що позивач під час винесення щодо нього постанови та в судовому засіданні в суді першої інстанціївизнавав той факт, що здійснював рух поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар чи денних ходових вогнів, тобто фактично не оспорює обставини, викладені в оскаржуваній постанові.

Натомість, позивач оспорює правильність кваліфікації відповідачем його дій, вказуючи, що його рух на автомобілі, в конструкції якого відсутні денні ходові вогні, без увімкненого ближнього світла фар відповідно до п. 9.1 ПДР України було порушенням правил користування попереджувальними сигналами, відповідальність за яке за ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена лише при вчиненні такого порушення при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 9.8 ПДР України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Таким чином, вказана норма містить загальне правило (необхідність за визначених обставин і у визначений період увімкнення денних ходових вогнів) та виключення з даного правила (за тих же обставин і в той же період увімкнення ближнього світла фар в разі відсутності в конструкції транспортного засобу денних ходових вогнів).

Вказаний пункт ПДР України, за описаних в ньому умов та обставин, прирівнює ближнє світло фар до денних ходових вогнів.

При цьому, відповідно до п. 1.10 ПДР України денні ходові вогні - зовнішні світлові прилади білого кольору, передбачені конструкцією транспортного засобу, установлені спереду транспортного засобу і призначені для покращення видимості транспортного засобу під час його руху у світлий час доби.

З наведеного слідує, що денні ходові вогні є зовнішніми світловими приладами, а не попереджувальними сигналами, і в разі порушення правил користування ними або приладами, які відповідно до закону їх замінюють, таке порушення буде порушенням правил користування освітлюваними приладами, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову в позові, оскільки встановлено, що відповідач при складенні постанови про адміністративне правопорушення виконував надані йому функції, діяв в межах повноважень та на підставі закону, стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду зазначеної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Доводи позивача про те, що нормою ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами лише при початку руху чи зміні напрямку руху транспортного засобу, є необґрунтованими, а тому судом до уваги не приймаються, оскільки за системним аналізом ч. 2 ст. 122 КУпАП у поєднанні з п. 9.8. ПДР України, адміністративна відповідальність за вищевказаною нормою КУпАП настає при керуванні транспортним засобом без увімкнених денних ходових вогнів, або без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеними пунктами в період з 1 жовтня по 1 травня.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Курко О. П. Сапальова Т.В.