Справа № 361/7700/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/7700/17 Суддя (судді) першої інстанції: Петришин Наталія Миколаївна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Броварського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із адміністративним позовом до Броварського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Відповідач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні вимог даного позову.

Згідно із ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на вищевказану норму, колегія суддів вважає за необхідне здійснювати апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є пенсіонером, який з 11.05.2011 року перебуває на обліку в Броварському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи (ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 80%, розмір якої визначений відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) Серія НОМЕР_1, виданим Київською облдержадміністрацією (а.с.7).

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року зобов'язано Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської здійснити з 18 травня 2015 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Прип'ять, м. Чорнобиль з 27 квітня по 01 травня 1986 року в сумі 616,58 крб. згідно довідки № 50, виданої 15 травня 2015 року ГУ ДСНС України в Київській області (а.с. 9-10).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року розяснено, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про зобов'язання вчинити дії, зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Бровари та Броварському районі Київської області провести ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 18 травня 2015 року, з урахуванням відомостей про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 році, згідно довідки № 50, виданої 15 травня 2015 року ГУ ДСНС України в Київській області з суми 616,58 крб.: 5 днів х 30 календарних днів (а.с. 11).

У зв'язку із встановленням обмеження на пенсію позивача, останній 25 вересня 2017 року звернувся із заявою до Броварського об'єднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області щодо виплати пенсії без будь-яких обмежень (а.с. 12).

Листом від 09 жовтня 2017 року № 736/Л-01 відповідач відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку пенсії без обмеження, з огляду на те, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911 від 24 грудня 2015 року максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року не може перевищувати 10 740 грн. 00 коп. (а.с. 13).

Крім того, зі змісту вищезазначеного листа також вбачається, що на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року по справі № 361/3758/15-а позивачу було проведено перерахунок пенсії з 18.05.2015 р., з урахуванням заробітної плати в сумі 616 крб. 58 коп., при цьому заробіток для обчислення пенсії становить 15566,65 грн.

Приймаючи рішення про задоволення вимог даного позову, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження пенсії максимальним розміром застосовується до осіб, яким пенсія призначена після набуття чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", тобто після 01 жовтня 2011 року, та Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України," № 911-VIII, тобто з 01 січня 2016 року, та Законом України "Про державний бюджет" № 1801-VIII, тобто з 01 січня 2017 року. Оскільки позивач набув право на пенсію до встановлення змін у законодавстві, якими було обмежено максимальний розмір пенсії, а перерахунок пенсії позивача було здійснено на підставі судових рішень у відповідності до раніше призначеної пенсії, тому розмір його пенсії не може бути обмежено сумою 10 740 грн. 00 коп.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У частині першій статті 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до частини третьої статті 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Зазначена законодавча норма викладена в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закону № 3668-VI) та зі змінами, внесеними згідно із Законом України "Про державний бюджет" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

У пунктах 1, 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3668-VI визначено, він набирає чинності з 01 жовтня 2011 року і що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія його положень щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01 січня 2016 року.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп зазначено, що стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи в громадян упевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. інституцій. Надання зворотної сили законам суперечить духу правової держави.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок суду суду першої інстанції про те, що системний аналіз викладених правових норм та наведеної правової позиції Конституційного Суду України дозволяє стверджувати, що обмеження пенсії максимальним розміром застосовується до осіб, яким пенсія призначена після набуття чинності Законом № 3668-VI, тобто після 01 жовтня 2011 року, та Законом № 911-VIII, тобто з 01 січня 2016 року, та Законом № 1801-VIII, тобто з 01 січня 2017 року.

Зважаючи на те, що пенсія позивачу була призначена до 01 жовтня 2011 року, то обмеження відповідачем її максимальним розміром при здійсненні перерахунку на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2016 року по справі № 361/3758/15-а, є протиправним та порушує право позивача, набуте до набрання чинності Законів №№ 3668-VI, 911-VIII, 1801-VIII та регламентоване їх нормами, а саме п. 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону № 3668-VI та п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII, 1801-VIII.

Аналогічний правовий підхід викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 лютого 2016 року у справі № 607/3808/15-а.

За таких обставин, аналізуючи норми чинного законодавства та оцінюючи зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог даного та наявність правових підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 250, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.