Справа № 727/2205/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/2205/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ярема Л.В.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

09 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Матохнюка Д.Б. Курка О. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 червня 2018 року (повний текст якої складено в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в місті Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до управління патрульної поліції в місті Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 червня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Виходячи з приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01 березня 2018 року інспектором 3-ї роти батальйону УПП в Чернівецькій області Ковалюком І.В. винесено постанову серії ВР №303321, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Із постанови вбачається, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz E220», державний номер НОМЕР_1 01 березня 2018 року о 11 год. 40 хв. в м. Чернівці, по вул. Героїв Майдану, 71, водій не ввімкнув покажчик повороту при виїзді із кільця, при перевірці документів не мав при собі поліс обов'язкового страхування транспортного засобу, чим порушив п. 2.1 "ґ" Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП, ст. 126 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку а) і перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

При цьому, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується наданими відповідачем доказами, а саме відеозаписом.

Як вбачається із переглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, позивач дійсно рухаючись на автомобілі «Mercedes-Benz E220», державний номер НОМЕР_1 01 в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану, 71, при з'їзді з кільця з круговим рухом не ввімкнув покажчик повороту відповідного напрямку, тобто вчинив порушення Правил дорожнього руху України, а саме п.9.2 б водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Враховуючи, що позивачем порушено вимоги Правил дорожнього руху, інспектор 3-ї роти батальйону УПП в Чернівецькій області Ковалюк І.В., встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, роз'яснив позивачу права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Крім цього суть порушення Правил дорожнього руху, а саме, що водій не ввімкнув покажчик повороту при виїзді із кільця, неодноразово інспектор повторював після зупинення автомобіля позивача, а також під час розгляду адміністративної справи і саме за це правопорушення було накладено на водія адміністративне стягнення. Тому не зазначення в постанові пункту Правил дорожнього руху України не є підставою для скасування даної постанови, оскільки водій усвідомлював за яке саме порушення Правил дорожнього руху водія притягають до адміністративної відповідальності.

Під час складення оскаржуваної постанови позивач не оспорював допущеного порушення, що підтверджується відсутністю будь-яких заперечень останнього у змісті постанови, в якій натомість наявний підпис позивача про отримання постанови.

Щодо висновку суду про закриття провадження відносно позивача за ч.1 ст.126 КУпАП у зв'язку з тим, що водій при перевірці документів не мав при собі« полісу обов'язкового страхування транспортного засобу», що не відповідає диспозиції ст.126 ч.1 КУпАП, якою передбачено перевірка наявності полісу (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Суд апеляційної інстанції ставиться критично враховуючи слідуюче.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, п. 2.1 «ґ» ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно дост.21 Закону України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, водій транспортного засобу повинен мати при собі такий поліс та на вимогу працівника поліції пред'явити цей поліс для перевірки.

Як вбачається із переглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, позивач на запитання патрульного поліцейського щодо пред'явлення полісу (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначив, що на даний час у нього він відсутній.

Тобто, враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позивачем було порушено п. 2.1 «ґ» ПДР України, оскільки під час перевірки документів у позивача був відсутній поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління патрульної поліції в місті Чернівці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Матохнюк Д.Б. Курко О. П.