Справа № 820/4462/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 липня 2018 року

Київ

справа №820/4462/17

касаційне провадження №К/9901/51598/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Олендера І.Я.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДФС у Сумській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2018 у справі №820/4462/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Антарес" до Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Антарес" у жовтні 2017 року звернулося до Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 12.09.2017 №, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 9636,06грн. за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, та №, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 63466,88грн. за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 06.02.2018 позовні вимоги задовольнив.

Харківський апеляційний адміністративний суд постановою від 20.04.2018 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 залишив без змін.

Головне управління ДФС у Сумській області звернулося 22.05.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2018, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України.

Верховний Суд ухвалою від 14.06.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частин четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на надання документу про сплату судового збору, а також на підставі положень частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 14.06.2018 скаржником надано суду касаційної інстанції клопотання про поновлення строку касаційного оскарження та документ про сплату судового збору.

В обґрунтування підстав для поновлення строку касаційного оскарження відповідач посилається на те, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції отримано скаржником 30.04.2018, що підтверджується поштовим відправленням №627, в якому судом апеляційної інстанції було направлено копію вказаної постанови на адресу відповідача.

Враховуючи викладене, а також положення вимог частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, суд вважає, що підстави пропуску позивачем строку на касаційне оскарження є поважними, у зв'язку з чим такий строк підлягає поновленню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №820/4462/17 є вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень від 12.09.2017 №, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 9636,06грн. за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, та №, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 63466,88грн. за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами.

Суди попередніх інстанцій задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що сформульоване платником у платіжних дорученнях призначення платежу містить ідентифікаційний код Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Антарес", код бюджетної класифікації платежу, зазначення звітного податкового періоду, що свідчить про виконання податкового обов'язку за деклараціями по акцизному податку. Сплачені платником кошти надійшли у власність держави, були остаточно зараховані на єдиний казначейський рахунок і безперешкодно використовувалися державою в особі компетентних органів за потребами на їх розсуд безвідносно до допущеної платником помилки відносно найменування конкретного територіального органу Державної казначейської служби України як отримувача коштів. Також встановлено, що грошові кошти, які вибули з власності платника з підстав оплати акцизного податку, не були повернуті йому як надмірно чи помилково сплачені суми, а залишилися на казначейських рахунках, а тому мають враховуватися саме як оплата акцизного податку.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Отже, постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 у справі щодо оскарження податкових повідомлень-рішень від 12.09.2017 №, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 9636,06грн. за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, та №, яким зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 63466,88грн. за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 328, частиною четвертою статті 332, статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Поновити Головному управлінню ДФС у Сумській області пропущений з поважних підстав строк на касаційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2018 у справі №820/4462/17.

2. Відмовити Головному управлінню ДФС у Сумській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2018 у справі №820/4462/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Антарес" до Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

3. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.Я.Олендер