Справа № 816/2199/18
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/2199/18

Полтавський окружний адміністративний суду у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2018 року Головне управління ДФС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення податкового боргу в розмірі 9078,99 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за ОСОБА_2 рахується податковий борг, який на дату розгляду справи в добровільному порядку не сплачений.

Від представника позивача та третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Повістка разом із ухвалою направлені на адресу: АДРЕСА_1 та повернулися із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною девятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що за ОСОБА_2 рахується заборгованість з орендної плати фізичних осіб у розмірі 8835,39 грн. та єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 243,60 грн., яка виникла з наступних підстав.

18 лютого 2015 року ОСОБА_2 подано до ДПІ у м.Полтаві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік, в якій самостійно зазначено розмір щомісячної плати в розмірі 217,07 грн., всього 2604,78 грн. (а.с.11-12).

22 лютого 2016 року ОСОБА_2 подано до ДПІ у м.Полтаві податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік, в якій самостійно зазначено розмір щомісячної плати в розмірі 311,05 грн., всього 3732,65 грн. (а.с.13-14).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв'язку із несвочосною сплатою грошових зобов'язань контролюючим органом, на підставі пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, нараховано пеню в розмірі 330,01 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків.

30 червня 2017 року контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішення №15019-1303, яким ОСОБА_2 нараховано суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 3956,60 грн. (а.с. 18).

Вищевказане рішення направлено на адресу відповідача та повернулося із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 19).

Відповідно пункту 42.2. статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Крім того ОСОБА_2 01 березня 2012 року подано до ДПІ у м.Полтаві заяву про застосування строщеної системи оподаткування,за якою обрано ставку єдиного податку у розмірі 20%, платника 2 групи (а.с. 20).

За приписами пункту 293.2 статті 293 Податкового кодексу України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць: 1) для першої групи платників єдиного податку - у межах до 10 відсотків розміру прожиткового мінімуму; 2) для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, як зазначено позивачем єдиний внесок в розмірі 243,60 грн. по терміну сплати 20 червня 2015 року ОСОБА_2 не сплачений.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно положень статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Встановлено, що на виконання вищезазначених норм контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 29 жовтня 2014 року №3735-25 на загальну суму податкового боргу 537,57 грн. (а.с. 21), яка направлена на адресу відповідача та повернулася із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 21 зворотній бік).

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано, а судом не встановлено.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Також, підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно пункту 87.11 статті 88 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Враховуючи зазначені вище положення Податкового кодексу України, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством контролюючому органу надано право звертатись до суду з позовами про стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Отже, позовні вимоги ГУ ДФС у Полтавській області до ОСОБА_2 про стягнення боргу підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Полтавській області (, адреса місцезнаходження: вул. Європейська, 4, м.Полтава, 36000) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса місця реєстрації проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 36000), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна податкова інспекція у м.Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області (, адреса місцезнаходження: вул. Європейська, 155, м.Полтава, 36008) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, дата народження 18 листопада 1964 року) податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 8835 (вісім тисяч вісімсот тридцять п'ять) гривень 39 копійок на р/р 0002, код бюджетної класифікації 18010900 УК у м.Полтаві/м.Полтава/18010900, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області МФО 831019 та єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок на р/р 0002, код бюджетної класифікації 18050400 УК у м.Полтаві/м.Полтава/18050400, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області МФО 831019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Суддя ОСОБА_3