Справа № 821/104/18
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/104/18

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Час і місце ухвалення: м. Херсон

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна,4" на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року по справі за позовною заявою Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна,4" до Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська інвестиційна будівельна компанія", ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними та повернення незаконно переданого майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна,4" звернулося до суду з позовом до Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська інвестиційна будівельна компанія", ОСОБА_2 у якому просило визнати дії державного виконавця протиправними та повернути незаконно переданого майна, а саме:

- визнати неправомірними дії Новокаховського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області щодо передачі майна стягувачу у рахунок погашення боргу по виконанню ВП№53380079 від 07.07.2017;

- скасувати постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу ВП№53380079 від 07.07.2017, а також постанови, які передували даній постанові, що стосувалися електротехнічного обладнання багатоквартирного будинку "Гагаріна, 4";

- повернути електротехнічне обладнання, згідно переліку Постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу ВП№53380079 від 07.07.2017, реальним власникам, а саме Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна,4", які володіли даним майном на праві спільної сумісної власності.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року закрито провадження у справі за адміністративним позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна,4" до Новокаховського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська інвестиційна будівельна компанія", ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця протиправними та повернення незаконно переданого майна.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна,4" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте із порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки оскарження спірних рішень, дій відповідача є виключно юрисдикція адміністративного суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки спір між сторонами не містить ознак публічно-правового спору, а порушені права та інтереси позивача підлягають захисту в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Також, згідно ст.19 ч.1 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно - правових спорах.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Колегія суддів також зазначає, що статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача;

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Тобто, спір із суб'єктом владних повноважень буде належати до публічно-правового спору за умови коли такий суб'єкт (відповідач у справі) при вчиненні (прийнятті) оспорених рішення (дії, бездіяльності) діяв при виконанні владних управлінських функцій.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Із вищенаведених правових норм видно, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Колегія суддів зазначає, що завданням цивільного судочинства, відповідно до ст.2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтями 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 №3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13 грудня 2010 року № 3, (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року N 5, від 14 вересня 2012 року N 10) встановлено, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Із матеріалів адміністративної справи видно, що позивач не є стороною виконавчого провадження, та оскаржує дії та рішення Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, які вчинені в рамках виконавчого провадження ВП№53380079 з примусового виконання виконавчого листа виданого Вишгородським районним судом Київської області 18.01.2017 року по справі №363/5401/15-ц, про стягнення з ТОВ «Всеукраїнська інвестиційна будівельна компанія» на користь ОСОБА_2 збитків та неустойки. Також позивач просить повернути майно.

Тобто, у заявленому адміністративному позові існує спір між позивачем, який не є учасником виконавчого провадження і відповідачем органом ДВС як суб'єктом владних повноважень, який виник із процесу виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа .

Отже, розглядуваний судовий спір, відповідно до наведених вище норм законодавства, з врахуванням предмету і характеру позовних вимог, суб'єктного складу сторін, має публічно-правовий характер і повинен вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.4 ст.6 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом також враховано, що позивач звертався з аналогічними позовними вимогами в порядку ЦПК України та ГПК України, проте ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 вересня 2017 року відмовлено у відкритті провадження, оскільки справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Ухвалою ж господарського суду Херсонської області від 14 вересня 2017 року відмовлено у прийнятті позовної заяви, вказуючи, що справа підлягає розгляду цивільного судочинства. Зазначені ухвали набрали законної сили

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Вищенаведених норм законодавства і фактичних обставин справи суд першої інстанції не врахував і при цьому зробив помилковий висновок про те, що спір повинен вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції від 02 квітня 2018 р., та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гагаріна,4" задовольнити .

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року скасувати .

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 09 серпня 2018 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук'янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова