Справа № 814/1021/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 р. № 814/1021/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 56002

до відповідача:Казанківської селищної ради Миколаївської області, пр-т Миру, 228 смт. Казанка, Миколаївська область, 56002

про:визнання протиправним та скасування рішення від 28.02.1997 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звенувся до суду з позовом до Казанківської селищної ради (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 28.02.1997 р.

Ухвалою суду від 17.05.2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскаржуване рішення відповідача прийняте з порушенням вимог Конституції України, Земельного кодексу України, адже позивачем не подавалось жодної заяви щодо зняття його з користування відповідною земельної ділянкою. Крім того, позивач вказує на те, що в оскаржуваному рішенні чітко міститься визначення про те, що земельна ділянка, щодо якої виник спір, розміром 2,00 га ріллі і на даний час перебуває у постійному користуванні позивача на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії ІV-МК № 000762.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Так, відповідно до наданої сектором Казанківської райдержадміністрації від 28.02.1997 року копії оскаржуваного рішення від 28.02.1997 року, призвіще ОСОБА_1 - відсутнє.

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути адміністративний позов в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно Державного акту на право постійного користування землею НОМЕР_2 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.05.1995 за №29, має право на постійне користування земельною ділянкою площею 2,00 га ріллі із цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, розташованої в межах території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. З метою визначення на місцевості вищевказаної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою позивач в 2017 році звернувся до відповідача з відповідною заявою.

20.10.2017 роу отримавши відповідь на своє звернення, позивачу було рекомендовано звернутися з відповідним питанням до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

05.12.2017 року позивач, звернувшись до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, отримав Наказ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» за №14-15552/14-17-СГ.

Після цього, позивач повторно звернувся до Миколаївської сільської ради - як органу, на підставі рішення якого йому було надано у постійне користування земельну ділянку, яка надала ОСОБА_1 копію витягу з рішення Миколаївської сільської ради від 28.02.1997 року про зняття з користування земельних ділянок на підставі заяв громадян, де було вказано і його призвіще та визначений розмір земельної ділянки - 2,00 га та повідомлено, що його виключено із списку осіб, які продовжують користуватися землею нібито на підставі заяви ОСОБА_1

Позивач в позовній заяві вказує, що ним не подавалось жодної заяви, жодного документу щодо зняття з нього права користування земельною ділянкою чи виключення його зі списку осіб, які продовжують користуватися землею нібито на підставі заяви позивача.

Звернувшись до архівного сектору Казанківської райдержадміністрації з відповідним зверненням, позивач отримав відповідь з архівного сектору про те, що відповідно до протоколів сесій Миколаївської сільської ради за 1997 рік рішення про зняття з користування земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого підсобного господарства з громадянина ОСОБА_1 відсутнє.

Отримавши Наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 05.12.2017 року позивач дізнався про порушення його прав щодо користування земельної ділянкою. Невідповідність рішення відповідача від 28.02.1997 року довідці архівного сектору й стало причиною звернення позивача до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) в редакції від 18.12.1990 рок, право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі добровільної відмови від земельної ділянки за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів.

Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 05.12.2017 року №14-15552/14-17-СГ, виданого громадянину ОСОБА_1, земельна ділянка площею 2,00 га ріллі на сьогодні перебуває у власності позивача на підставі Державного Акту на право постійного користування землею НОМЕР_2 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 29.05.1995 за №29 (арк.справи 16). Крім того, суд вважає за необхідне вдруге зазначити, що відповідно до довідки архівного сектору Казанківської райдержадміністрації від 08.02.2017 року, в протоколах Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за 1997 рік, рішення про зняття з користування земельної ділянки для ведення підсобного господарства громадянина ОСОБА_1 - відсутнє (арк. справи 13).

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статті 140 та 141 ЗК України визначають підстави припинення прав на земельні ділянки. Серед підстав визначається добровільна відмова власника чи користувача від права на земельну ділянку. Причому в статті 142 ЗК України встановлюється, що добровільна відмова власника земельної ділянки від права приватної власності на землю проводиться за його письмовою заявою і тільки на користь держави чи територіальної громади. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки, який приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Такої добровільної відмови громадянин ОСОБА_1 територіальній громаді не надавав.

Отже, суд приходить до висновку, що рішення Казанківської селищної ради від 28.02.1997 року "Про відмову громадян від земельних ділянок" в частині зняття з позивача земельної ділянки площею 2,00 га, протирічить довідці архівного сектору, ОСОБА_2 на право постійного користування земельною ділянкою та виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області Наказу «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 05.12.2017 року.

Таким чином, рішення відповідача є необгрунтованим, не відповідає нормам Конституції України та нормам Земельного законодавства України.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати розподяляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 56002, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Казанківської селищної ради (пр-т Миру, 228 смт. Казанка, Миколаївська область, 56002 ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасування рішення Х сесії ХХІІ скликання Миколаївської сільської ради народних депутатів Казанківського району Миколаївської області від 28.02.1997 року "Про відмову громадян від земельних ділянок" в частині зняття з ОСОБА_1 з користування земельної ділянки площею 2,00 га.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Казанківської селищної ради (пр-т Миру, 228 смт. Казанка, Миколаївська область, 56002, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 56002, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), сплачений квитанцією від 12.04.2018 року № 0.0..1.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов