Справа № 826/571/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2018 року № 826/571/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління Держпраці у Київській області
про визнання протиправними дій, скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1.) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, 10, м. Київ, 04060, ) (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Київській області), в якому просила суд:

1) визнати протиправними дії ГУ Держпраці у Київській області щодо винесення постанови від 04.01.2018 № 07 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 96000,00 грн.;

2) скасувати постанову від 04.01.2018 № 07 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 96000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку з питань дотримання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за результатами якої складено акт від 26.12.2017 № 10-64/1449.

Разом з тим, позивач наголошує, що висновки, викладені в акті перевірки від 26.12.2017 № 10-64/1449, на підставі яких прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу від 04.01.2018 № 07 є протиправними та не підтверджують будь-які юридичні факти, оскільки вказаний акт, в порушення вимог абз. 9 ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підписано лише інспектором Безхлібною В.В. та ФОП ОСОБА_1, в той же час перевірка проводилась Інспектором праці відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління праці з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Безхлібною В.В., за участю Інспектора праці відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Придатки Н.П.

Позивач також зауважила, що підставою для проведення перевірки стало звернення гр. ОСОБА_4 щодо виплати їй заробітної плати за час відпустки, яка на дату проведення перевірки звільнилась за власним бажанням. Проте, в порушення вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» інспекторами з'ясовувалися питання, які не стосувалися предмету позапланової перевірки.

Крім того, позивач зазначила, що така перевірка повинна проводитись за її присутності або присутності її представника, однак остання проводилась працівниками контролюючого органу як за її відсутності так і за відсутності її представника, чим, на думку позивача, порушено вимоги ч. 11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Більш того, остання наголосила, що її не було повідомлено у відповідності до вимог п.п. 6, 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 про розгляд справи щодо накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Позивач також зазначила, що оскаржувана постанова прийнята на підставі абз. 1 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) з тих підстав, що позивачем допущено до виконання робіт гр. ОСОБА_5 без укладення трудового договору, а укладений між позивачем та ОСОБА_5 трудовий договір про надання послуг від 20.12.2017 у розумінні посадових осіб територіального органу Держпраці є трудовим договором, а не договором про надання послуг.

Таким чином, позивач наголошує на тому, оскаржувана постанова про накладення штрафу від 04.01.2018 № 07 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що прийнята на підставі хибних висновків, викладених в акті перевірки.

Представник відповідача у відзиві проти адміністративного позову зазначив, що на підставі звернення гр. ОСОБА_4 від 11.12.2017 № П-5774 посадовими особами відповідача проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 на предмет додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове соціальне страхування за результатами якої складно акт 26.12.2017 № 10-64/1449, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 24 КЗпП України, оскільки між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір про надання послуг від 20.12.2017 з пошуку потенційних клієнтів та здійснення показників (оглядів) із потенційними клієнтами.

Разом з тим, представник відповідача наголосив, що згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_5 до роботи вона приступила з жовтня 2017 року на посаду диспетчер пульта-охорони.

Представник відповідача зазначив, що надання інформаційних послуг, передбачених договором про надання послуг від 20.12.2017 не передбачено видами діяльності вказаних у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, представник відповідача у своєму відзиві на позову заяву зауважив, що цивільно-правові договори застосовуються до виконання конкретної роботи, що спрямовані на одержання результатів праці, і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється.

Таким чином, представник відповідача зазначив, що заступником начальника ГУ Держапраці у Київській області розглянуто порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 24 КЗпП України та на підставі абз. 1 ч. 2 ст. 265 КЗпП України прийнято рішення про накладення на останнього штрафу у розмірі 96000,00 грн.

Враховуючи викладене, представник відповідача зазначив про необґрунтованість позовних вимог, з огляду на що просив відмовити у їх задоволенні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляд та відповідно до ч. 1 ст. 257 та ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відкрито провадження у даній адміністративній справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі звернення гр. ОСОБА_4 від 11.12.2017 № П-5774, наказу від 20.12.2017 № 3186 та направлення від 20.12.2017 № 2756 Інспектором праці відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Безхлібною В.В., за участю Інспектора праці відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Придатки Н.П. проведено інспекційне відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю суб'єктом господарювання ФОП ОСОБА_1

За результатами інспекційного відвідування посадовими особами відповідача складено акт перевірки додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 26.12.2017 № 10-641449, яким зафіксовано порушення ч. 1 ст. 24, ст. 31, ст. 47, ч. 4 ст. 115 КЗпП України та встановлено, що відповідно до наданих документів, між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір про надання послуг від 20.12.2017 з пошуку потенційних клієнтів та здійснення показників (оглядів) із потенційними клієнтами, проте, згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_5 до роботи вона приступила з жовтня 2017 року на посаду диспетчер пульта-охорони. В акті перевірки також зафіксовано, що надання інформаційних послуг, передбачених договором про надання послуг від 20.12.2017 не передбачено видами діяльності вказаних у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Цивільно-правові договори застосовуються до виконання конкретної роботи, що спрямовані на одержання результатів праці, і у разі досягнення цієї мети договір вважається виконаним і дія його припиняється. Таким чином, він застосовується для реалізації визначених, найчастіше разових робіт.

Посадовими особами відповідача в акті перевірки також зафіксовано, що враховуючи роз'яснення Міністерства праці та соціальної політики України в листі від 26.12.2003 № 06/1-4/200 за договором підряду (різновидом договору ЦПХ), укладеним між власником і громадянином, останній зобов'язується за винагороду виконувати для підприємства індивідуально визначену роботу. Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес трудової діяльності, її організація. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядчик, на відмінну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

В акті перевірки також зафіксовано, що у ФОП ОСОБА_1 працівники виконують роботу, яка не обумовлена договором, зокрема, ОСОБА_4 відповідно до трудового договору виконувала роботу диспетчера центрального пульта нагляду, проте відповідно до пояснення ФОП ОСОБА_1 протягом серпня 2017 року ОСОБА_4 виконувала роботу продавця канцтоварів без відповідного оформлення та доплат.

Також акт перевірки містить висновки про те, що заробітна плата за час відпустки ОСОБА_4 виплачена не за три дні до початку відпустки, а саме: ОСОБА_4 надано відпустку з 16.09.2017, а кошти виплачені 21.09.2017.

Крім того, в ході перевірки також встановлено та зазначено в актів перевірки, що відповідно до п. 7.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок - фізична особа-підприємець не зберігає трудові книжки працівників, проте вносить відповідні записи при прийнятті та звільненні працівників. При достроковому розірванні строкового трудового договору ОСОБА_4 30.09.2017 не внесено відповідні записи до трудової книжки.

На підставі акту перевірки додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 26.12.2017 № 10-641449 відповідачем складено припис від 26.12.2017 № 10-64/991, яким зобов'язано позивача:

1) у подальшому дотримуватися вимог ч. 1 ст. 24 КЗпП України при прийнятті працівників на роботу, термін виконання до 26.01.2018;

2) у подальшому дотримуватися вимог ст. 31 КЗпП України щодо недопущення виконання робіт не обумовлених трудовим договором, термін виконання до 26.01.2018;

3, 4) у подальшому дотримуватися вимог ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 Закону України «Про оплату праці» та ст. 47 КЗпП України строки виплати заробітної плати за час відпустки та внесення записів до трудових книжок найманих працівників, термін виконання до 26.01.2018.

Разом з тим, 04.01.2018 заступником начальника ГУ Держпраці у Київській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 07, якою на ФОП ОСОБА_1 на підставі абз. 1 ч. 2 ст. 265 КЗпП України накладено штраф у розмірі 96000,00 грн.

Позивач, вважаючи вказану постанову такою, що порушує його права, звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, у редакції з 15.12.2017) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі - Положення № 96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який, серед іншого, реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

В силу положень пп. 6 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Відповідно до п. 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З огляду на викладене, суд зазначає, що Головному управлінню Держпраці у Київській області делеговано повноваження щодо здійснення на території області державного контролю за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Разом з тим, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі - Порядок № 295).

Відповідно до п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.

За змістом пп. 1 п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров'ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Як вже встановлено судом, інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проведено на підставі звернення гр. ОСОБА_4 від 11.12.2017 № П-5774, про що відповідачем прийнято наказ від 20.12.2017 № 3186 та видано направлення від 20.12.2017 № 2756.

Тобто, підставою для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 слугувало звернення гр. ОСОБА_4 від 11.12.2017 № П-5774.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Отже, під час проведення позапланового заходу ФОП ОСОБА_1 посадові особи відповідача були обмежені предметом перевірки, а сам: обставинами, пов'язаними із розглядом питань щодо можливого порушення прав та інтересів гр. ОСОБА_4, які стали підставою для проведення інспекційного заходу.

Так, з акту перевірки додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 26.12.2017 № 10-641449 видно, що в ході проведення перевірки посадовими особа також з'ясовувались питання щодо укладення між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 договору про надання послуг від 20.12.2017 з пошуку потенційних клієнтів та здійснення показників (оглядів) із потенційними клієнтами та щодо укладення вказаного договору посадовими особами відповідача у гр. ОСОБА_5 відібрано письмові пояснення.

Поряд з цим, суд зазначає, що дане питання не було підставою для ініціювання проведення позапланової перевірки позивача, з огляду на що, за висновком суду, посадовими особами відповідача при приведенні інспекційного заходу порушено вимоги ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки вони вийшли за межі наданих їм повноважень та здійснювали перевірку відносно обставин, які не були предметом перевірки.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати на те, що наказом від 20.12.2017 № 3186 та направленням від 20.12.2017 № 2756 інспекційне відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю суб'єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 уповноважено проводити Інспектору праці відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Безхлібною В.В., за участю Інспектора праці відділу з питань додержання законодавства застрахованих осіб, працевлаштування інвалідів, з питань дитячої праці та інших нормативно-правових актів Придатки Н.П.

Тобто, вказану перевірку проведено двома посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області, а саме: Безхлібною В.В. та Придаткою Н.П., про що також зазначено в самому акті перевірки від 26.12.2017 № 10-641449.

В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості, зокрема, в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Поряд з цим, з акту перевірки від 26.12.2017 № 10-641449 видно, що такий акт підписано головним державним інспектором Безхлібною В.В. та ФОП ОСОБА_1, чим також посадовими особами відповідача порушено вимоги ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки такий акт не підписано посадовою особою відповідача - Придаткою Н.П., яка також проводила перевірку суб'єкта господарювання, а відтак, вказаний акт перевірки є юридично дефектним, не може вважатися законним носієм доказової інформації та, відповідно, підставою для прийняття оскаржуваного рішення в силу вимог ч. 1 ст. 74 КАС України, відповідно до яких суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим, зокрема при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, з урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що обов'язковою умовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Водночас, згідно з ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов'язків, передбачених законами України «Про військовий обов'язок і військову службу», «;Про альтернативну (невійськову) службу», «;Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

В той же час, механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 КЗпП України визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до п. 2 вказаного Порядку, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі: акту про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа) (п. 3 Порядок № 509).

Згідно з п. 4 Порядку № 509 справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. (п.п. 6, 7 Порядку № 509).

Згідно з п. 8 Порядку № 509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься лист відповідача від 29.12.2017 № 44/11/13952 про розгляд справи про накладення штрафу, яким відповідач повідомив позивача про те, що 04.01.2018 о 12 год. 40 хв., за адресою: м. Київ, вул. Вавілових, 10, у каб. 303 буде проводитися розгляд справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 за порушення законодавства про працю, передбаченого ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Однак, суд звертає увагу на те, що лист від 29.12.2017 № 44/11/13952, яким відповідач повідомляє позивача про розгляд справи направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 у день розгляду самої справи, тобто 04.01.2018, що підтверджується штампом поштового відділення «Укрпошта» проставленого на конверті, копія якого міститься в матеріалах справи. Такий лист отримано позивачем, як стверджує остання та не заперечується відповідачем, лише 09.01.2018, тобто через 5 днів після розгляду вказаної справи.

Суд наголошує, що при розгляді 04.01.2018 справи про порушення позивачем законодавства про працю та прийняття постанови від 04.01.2018 № 07, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 96000,00 грн., відповідачем грубо порушено вимоги п. 6 Порядку № 509, оскільки останнім не повідомлено позивача за 5 днів до дати розгляду справи про розгляд такої справи, як того вимагає п. 6 вказаного Порядку.

Наведене вказує також на невідповідність оскаржуваного рішення вимогам п. 9 ч. 1 ст. 2 КАС України, яким визначено один із критеріїв, дотримання яких перевіряє суд, а саме: суд перевіряє - чи прийнято рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання позивача, як на підставу обґрунтування позовних вимог те, що посадовими особами відповідача проведено перевірку без участі позивача або уповноваженого ним представника, чим, на думку останньої, посадовими особами територіального органу Держпраці порушено вимоги ч. 11 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки, по-перше, в акті перевірки від 26.12.2017 № 10-641449, в переліку осіб, що беруть участь у перевірці зазначено, зокрема, керівника та/або уповноважені особи суб'єкта господарювання: ФОП ОСОБА_1, а по-друге, в своїх письмових зауваженнях від 29.12.2017 до акту перевірки від 26.12.2017 № 10-641449 позивачем не зазначено про те, що така перевірка проведена за її відсутності, або за відсутності її уповноваженої особи.

Разом з тим, підсумовуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Держпраці у Київській області щодо винесення постанови від 04.01.2018 № 07 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в розмірі 96000,00 грн. є протиправними, та як наслідок, постанова від 04.01.2018 № 07 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 96000,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України (в редакції з 15.12.2017) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За таких умов, судові витрати, здійснені позивачем, стягуються відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, 10, м. Київ, 04060, ) щодо винесення постанови від 04.01.2018 № 07 про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 96000,00 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 04.01.2018 № 07 про накладення на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 96000,00 грн., прийняту Головним управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, 10, м. Київ, 04060, ).

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Київській області (вул. Вавілових, 10, м. Київ, 04060, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 КАС України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін