Справа № 820/2478/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у розстроченні виконання рішення

"13" серпня 2018 р. № 820/2478/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Державного підприємства Міністерства оборони України - Харківської контори матеріально-технічного забезпечення про стягнення податкового боргу ,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся відповідач з заявою, в якій просить суд: розстрочити виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 року у справі № 820/2478/18 про стягнення з рахунків Державного підприємства Міністерства оборони України - Харківської контори матеріально-технічного забезпечення на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 1227355,58 грн. на один календарний рік.

В обґрунтування заяви вказано, що підприємство перебуває у скрутному фінансовому становищі, на підприємстві має місце зношеність будівель та споруд, проте, не дивлячись на вказане, відповідач вчиняє все необхідне коло дій задля сплати податків та зборів, а тому, стягнення вказаної суми боргу одразу, призведе до затримки сплати заробітної плати та комунальних платежів.

У судове засідання представники сторін не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви.

Суд, на підставі ст. 205,378 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 року по справі № 2478/18 року було частково задоволено адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області до Державного підприємства Міністерства оборони України - Харківської контори матеріально-технічного забезпечення про стягнення податкового боргу.

Стягнуто з рахунків Державного підприємства Міністерства оборони України - Харківської контори матеріально-технічного забезпечення на користь Державного бюджету України суму податкового боргу у розмірі 1227355,58 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Станом на час подання заяви про розстрочення виконання судового рішення , останнє відповідачем оскаржено не було та є таким, що не набрало законної сили.

При цьому, судом встановлено, що, як вказував відповідач, він звертався до позивача ще до ухвалення рішення судом першої інстанції у справі з заявою про реструктуризацію боргу, що не було вирішено по суті.

Розглядаючи заяву відповідача щодо розстрочення виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім'ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд зазначає, що наведені норми не містять конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

Як вбачається з обґрунтувань, наведених відповідачем у заяві, відносно того що підприємство перебуває у скрутному фінансовому становищі, на підприємстві має місце зношеність будівель та споруд, проте, не дивлячись на вказане, відповідач вчиняє все необхідне коло дій задля сплати податків та зборів, а тому, стягнення вказаної суми боргу одразу, призведе до затримки сплати заробітної плати та комунальних платежів, останнім на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання судового рішення надано виписку банку по рахунку з залишком коштів на рахунку № 0600 станом на 26.07.2018 року у розмірі 1785,69 грн., баланс станом на 30.06.2018 року, звіт про фінансові результати за 2017 рік та 1 півріччя 2018 року, звіт із праці, довідку щодо сплати відповідачем податків та зборів за 1 півріччя 2018 року ( а.с. 184-189).

Проте, суд вказує, що зазначені факти не є тими обставинами, що ускладнюють виконання рішення суду, оскільки такі є результатом провадження господарської діяльності відповідачем як самостійним суб'єктом господарювання, тому вказані факти не мають об'єктивного характеру.

Зазначена позиція узгоджується з висновками Вищого адміністративного суду України, зазначеними в постанові від 09.11.2016р. по справі № 813/6431/14.

А щодо недостатності коштів на рахунку № 0600 станом на 26.07.2018 року, суд зазначає, що, вказаний розрахунковий рахунок не є єдиним рахунком відповідача, матеріалами справи підтверджено, що останній має наступні відкриті рахунки в національній валюті в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, № 0600, № 0600, № 8253; АТ "Укрексімбанк", МФО 322313, № 7856, № 5158; Ф-я АТ "Укрексімбанк", МФО 351618, № 7218; АТ "Райффайзен банк Аваль" у м. Києві, МФО 380805, № 3 ( а.с. 8 зворот - 9).

У свою чергу, інформації щодо залишків коштів на всіх рахунках відповідача, останнім не надано.

З огляду на зазначене, є помилковими доводи відповідача, що надані ним документи підтверджують відсутність чи недостатність коштів на рахунках, що перешкоджає виконанню судового рішення.

Крім цього, суд вбачає за доцільне зазначити про таке.

Згідно пункту 95.3 статті 95 цього Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22.

Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Якщо ж достатні для погашення податкового боргу кошти відсутні, контролюючий орган відповідно до абзацу другого пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України звертається до суду з позовом про надання дозволу на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Таке погашення здійснюється на підставі зазначеного рішення суду та прийнятого на його підставі рішення органу доходів і зборів шляхом продажу майна платника податків на публічних торгах та/або торгівельними організаціями в порядку, визначеному пунктами 95.7 - 95.21 статті 95 Податкового кодексу України.

Отже, чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів з рахунків в обслуговуючих банках та за рахунок готівки у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються.

Зазначена процедура погашення податкового боргу є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами, а саме Податковим кодексом України, а не законодавством про виконавче провадження.

Зазначена правова позиція відповідає позиції Вищого адміністративного суду України, зазначеній в інформаційному листі від 24.10.2013 року №1484/12/13-13.

Належить також зазначити, що чинним законодавством врегульовані питання розстрочення та відстрочення податкового боргу платника податків, зокрема, статтею 100 Податкового кодексу України, встановлено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу.

Підставою для розстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов'язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків ( п.100.4 ст. 100 ПК України).

Розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення ( п. 100.6 ст. 100 ПК України).

Водночас, відповідачем не підтверджено доказами свої доводи відносно того, що на протязі року підприємство зможе погасити суму податкового боргу в розмірі 1227355,58 грн., також, відповідач не надав доказів звернення до контролюючого органу з питання розстрочення суми боргу та прийнятих рішень по суті вказаного питання. Крім того, вказана заява відповідачем подана до набрання рішенням законної сили.

Беручи до уваги у сукупності всі викладені обставини у поєднанні з наведеними нормами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Державного підприємства Міністерства оборони України - Харківської контори матеріально-технічного забезпечення про стягнення податкового боргу.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295, 297, 378 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення по справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Державного підприємства Міністерства оборони України - Харківської контори матеріально-технічного забезпечення про стягнення податкового боргу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання - через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, як передбачено п.15 Перехідних положень КАС України; після початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи - безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвалу складено та підписано 13 серпня 2018 року.

Суддя Заічко О.В.