Справа № 733/622/18
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Київ №733/622/18

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Літвіної Н.М.,

Троян Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадежння апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року (суддя Карапиш Т.В.) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про накладення штрафу від 25 квітня 2018 року по виконавчому провадженню №56035053,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області звернулося до Ічнянського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області, у якому просило:

- визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бурої М.В. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 25.04.2018 у виконавчому провадженні №56035053 - неправомірними;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 25 квітня 2018 року у виконавчому провадженні № 56035053.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про накладення штрафу від 25 квітня 2018 року у виконавчому провадженні № 56035053. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (р/р № 1154, МФО 353553, банк отримувач філія - Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», ) судові витрати в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року у справі №733/622/18 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана позивачем постанова про накладення на боржника штрафу винесена у відповідності до чинного законодавства та у спосіб і порядок визначений ним, оскільки Головним управлінням ПФУ у Чернігівській області рішення суду не виконано без поважних причин, а доводи, зазначені у позові та докази не підтверджують повного фактичного виконання рішення суду згідно виконавчого документу.

09.08.2018 до Київського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від позивача, у якому такий, у зв'язку з неможливістю направити представника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для участі в розгляді даної справи, просить розглянути справу без участі позивача.

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 733/1888/17 від 06 грудня 2017 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 13 березня 2018 року про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області здійснити ОСОБА_3 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900-VIII від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», починаючи з 01 січня 2016 року (а.с.29).

21 березня 2018 року було відкрито виконавче провадження № 56035053, що підтверджується копією постанови (а.с.4).

04 квітня 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслало повідомлення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про те, що на підставі вищевказаного рішення суду ОСОБА_3 проведено перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року та 16 березня 2018 року здійснено доплату до пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2018 року в сумі 5115,18 грн. Щомісячно з 01 квітня 2018 року пенсія виплачується в розмірі 4808,91 грн. Доплата пенсії за період з січня місяця 2016 року по грудень місяць 2017 року в розмірі 40405,27 грн. може бути виплачена головним управлінням лише після виділення коштів на їх фінансування із Державного бюджету України (а.с.5-6).

25 квітня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бурою М.В. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. на боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у виконавчому провадженні №56035053 за невиконання рішення суду без поважних причин.

Вважаючи таку постанову відповідача протиправною та незаконною, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки на час винесення старшим державним виконавцем постанови про накладення штрафу 25 квітня 2018 року, рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії було виконано УПФУ та частково здійснено доплату, невиконаною лишилась частина щодо виплати донарахованої пенсії за період з січня місяця 2016 по грудень місяць 2017 року, а зважаючи на те, що грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, відповідному пенсіонерові, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках, то фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету, то станом на 25 квітня 2018 року у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення з позивача штрафу, так як накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до даного Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII).

Частини 5,6 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм можливо дійти висновку про те, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення, а не за своєчасне його виконання. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, рішення, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду.

Також, державним виконавцем може бути винесено постанову про накладення штрафу виключно у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Перелік причин, які можуть визнаватися поважними Законом України «Про виконавче провадження» - не встановлений.

У зв'язку з цим суд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність у боржника поважних причин невиконання судового рішення, керується власним переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні приєднаних до матеріалів справи доказів, як це передбачено ч. 1 ст. 90 КАС України.

Судом встановлено, що на час винесення старшим державним виконавцем постанови про накладення штрафу 25 квітня 2018 року, рішення суду щодо зобов'язання здійснити перерахунок пенсії було виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівської області та частково здійснено доплату. Невиконаною лишилась частина щодо виплати донарахованої пенсії за період з січня місяця 2016 по грудень місяць 2017 року.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України лише здійснюють фактичну виплату громадянам коштів, які надходять із Державного бюджету України.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що вже перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв'язку з відсутністю державного асигнування.

Згідно наявного в матеріалах справи листа від 28 березня 2017 року, Пенсійний фонд України звертався до Міністерства соціальної політики України, як головного розпорядника коштів про необхідність виділення додаткових асигнувань (а.с.9). Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

У зв'язку з цим колегія суддів приходить до висновку про те, що ненадходження відповідних коштів із Державного бюджету України є поважною причиною невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівської області судового рішення у частині виплати перерахованої відповідно ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії за період з січня 2016 року по грудень 2017 року.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 13 червня 2018 року у справі № 757/29541/14-а та від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а невиконання судового рішення управлінням Пенсійного фонду України в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на 25 квітня 2018 року у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про стягнення з позивача штрафу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що вимога Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівської області про скасування постанови про накладення штрафу ВП №56035053 від 24.04.2018 є законною, обґрунтованою та була правомірно задоволена судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 21.06.2018 та не можуть бути підставою для його скасування.

Разом з тим, колегія суддів додатково зазначає, що позовна вимога про визнання дій старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бурої М.В. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 25.04.2018 у виконавчому провадженні №56035053 неправомірними, з огляду на її непреюдиційний та похідний характер від вимоги скасувати постанову про накладення штрафу від 25 квітня 2018 року у виконавчому провадженні № 56035053, підлягає задоволенню, однак сама по собі не є повним та належним захистом порушених прав позивача.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю.Ключкович

Судді Н.М. Літвіна

Н.М. Троян