Справа № П/811/906/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2018 року

Київ

справа №П/811/906/17

касаційне провадження №К/9901/16074/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - Управління) на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 (суддя - Хилько Л.І.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 (головуючий суддя - Прокопчук Т.С., судді - Шлай А.В., Мельник В.В.) у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.) до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Управління, у якому просила скасувати податкове повідомлення-рішення № від 18.04.2017.

На обґрунтування зазначених позовних вимог ФОП ОСОБА_2 послалася на те, що нею не було допущено порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині реалізації алкогольних напоїв без наявності ліцензії, оскільки реалізація горілки «Мороша» була здійснена 04.12.2016 - в останній день дії відповідної ліцензії, що підтверджується квитанцією №422004, проте вказана операція було проведена через реєстратор розрахункових операцій 05.12.2016, з огляду на те, що 04.12.2016 він вийшов з ладу із застосуванням розрахункової книжки.

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 04.08.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017, позов задовольнив повністю: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 18.04.2017.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди виходили з того, що дата 04.12.2016 входить до ліцензійного терміну, з оглядку на що позивачем не були порушені вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а проведення 05.12.2016 через реєстратор розрахункових операцій суми товару, реалізованого 04.12.2016 із застосуванням розрахункової книжки (квитанція № 422004), з огляду на вихід із ладу реєстратора розрахункових операцій відповідає вимогам частини першої статті 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Управління оскаржило рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який ухвалою від 28.02.2018 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Управління.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки алкогольні напої були проведені позивачем через реєстратор розрахункових операцій 05.12.2016 згідно фіскального чека № 3423. Також скаржник посилається на те, що книга обліку розрахункових операцій, у які був здійснений запис № 3419 від 04.12.2016, була зареєстрована у органі державної податкової служби лише в 2017 році, тобто на дату вчинення порушення така книга була незареєстрованою.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 02.08.2018 визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи та призначив попередній розгляд справи на 07.08.2018.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що ФОП ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець та з метою здійснення підприємницької діяльності позивач отримала ліцензії: на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_3 від 30.11.2015 із терміном дії з 04.12.2015 по 04.12.2016; на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_2 від 05.12.2016 із терміном дії з 08.12.2016 до 08.12.2017.

05.04.2017 посадові особи Управління провели фактичну перевірку щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів, та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, а саме - кафе «Пекін», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, у якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_2, результати якої оформлені актом №37/11/11/РРО/НОМЕР_1, за висновками якого підприємцем були порушені вимоги частини 13 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», які полягали у реалізації алкогольних напоїв (горілки «Мороша», 50 грам, в кількості 4 шт. за ціною 11,00 грн. на загальну суму 44,00 грн.) без наявності ліцензії, що підтверджується фіскальним чеком № 3423 від 05.12.2016.

На підставі вказаного акту перевірки Управління прийняло податкове повідомлення-рішення рішення № від 18.04.2017, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу п'ятого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосувало до ФОП ОСОБА_2 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

При цьому, судами встановлено, що бармен господарської одиниці позивача дійсно реалізував горілку «Мороша» по 50 грам у кількості 4 шт., проте реалізація відбулась 04.12.2016, під час якої в боксі реєстратора розрахункових операцій, де знаходиться касова стрічка, «зажувало» папір, тому розрахункова операція була проведена через розрахункову книжку - засіб контролю ВХ 506735 за номером квитанції №422004. У відповідності до положень частини першої статті 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» 05.12.2016 позивач о 9 год. 43 хв. здійснив проведення реалізованого згідно розрахункових квитанцій від 04.12.2016 товару через реєстратор розрахункових операцій, що підтверджується записом у розділі 3 «Облік розрахункових квитанцій» книги обліку розрахункових операцій та відповідними розрахунковими квитанціями.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно частини 13 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.1996 № 493 був затверджений Тимчасовий порядок видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, відповідно до пункту 25 якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у ліцензії зазначається, зокрема, термін дії.

Відповідно до положень частини другої статті 251, частини другої статті 252 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 встановлено, що строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Виходячи з викладеного, суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку, що дата 04.12.2016 входить до ліцензійного терміну, з оглядку на що позивачем не були порушені вимоги статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а проведення 05.12.2016 через реєстратор розрахункових операцій суми товару, реалізованого 04.12.2016 із застосуванням розрахункової книжки (квитанція № 422004), з огляду на вихід із ладу реєстратора розрахункових операцій відповідає вимогам частини першої статті 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

За таких обставин, висновок судів попередніх інстанцій про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій згідно спірного податкового повідомлення-рішення ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Таким чином, доводи Управління, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 та ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017, оскільки суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні її касаційної скарги слід відмовити. Посилання Управління на те, що книга обліку розрахункових операцій була зареєстрована у органі державної податкової служби лише у 2017 році спростовуються наявною у матеріалах справи копією книги обліку розрахункових операцій № 4, зареєстрованою 19.07.2016.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Управління підлягає залишенню без задоволення, а постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.08.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк

Т.М. Шипуліна