Справа № 808/745/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 липня 2018 року (18 год. 18 хв.)Справа № 808/745/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

за участю представників:

позивача - Дерманська К.О.,

відповідача - Воронкова Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясопереробний комплекс ЛТД" (69065, м. Запоріжжя, вул. Електрозаводська, буд. 3)

до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясопереробний комплекс ЛТД" (далі - позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - відповідач ),в якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 15.02.2018 прийняте ГУ ДФС у Запорізькій області, щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 75 516,00 (сімдесят п'ять тисяч п'ятсот шістнадцять гривень 00 копійок).

Ухвалою суду від 06.03.2018 залишено позовну заяву без руху.

Ухвалою суду від 26.03.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24.04.2018.

20.03.2018 були усунуті недоліки та поданий уточнений адміністративний позов, позовні вимоги не змінювалися.

24.04.2018 призначено повторний автоматизований розподіл справ, у зв'язку з хворобою судді, що передбачає тривале знаходження у лікарняному закладі.

25.04.2018 ухвалою суду прийнято справу до провадження суддею Конишевою О.В. та призначено підготовче засідання на 23.05.2018.

23.05.2018 було відкладено підготовче засідання на 30.05.2018.

30.05.2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16.07.2018, у той же день була оголошена перерва у судовому засіданні до 19.07.2018.

19.07.2018, у зв'язку з неявкою позивача, було відкладено розгляд справи на 23.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивачем не порушено будь-яких податкових норм, в частині строків подання звітності, тому що Податковим кодексом не передбачено строків подання уточнюючого Звіту про контрольовані операції, відповідно і не передбачено штрафної санкції за несвоєчасне його подання, а саме вважає, що до нього не може бути застосований пункт 120.4. ст.120 Податкового кодексу України. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Зокрема зазначив, що норма п. 120.4. ст.120 Кодексу розповсюджується на обов'язок позивача подавати своєчасно уточнюючий звіт про контрольовані операції та не погоджується з тим, що обов'язок подання стосується виключно саме Звіту про контрольовані операції, а ні уточнюючого звіту про контрольовані операції. Просить у позові відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

На підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області від 19.07.2016 року № 775 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань повного нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій

Товариства з обмеженою відповідальністю «М'ясопереробний комплекс ЛТД» з контрагентами нерезидентами.

За результатами перевірки 07.09.2017 Відповідачем було складено Акт про результати перевірки з питань повноти нарахування і сплати податків під час здійснення контрольованих операцій за № 492/08-01-14-05/36020655 (надалі - Акт перевірки від 07.09.2017).

Згідно висновків Акту перевірки від 07.09.2017 зазначено, що позивачем порушено п.п. 39.4.2 п. 39.4 ст. 39 Кодексу (в редакції, що діяла до 01.01.2015 р.), п. 4.5, 4.22 Порядку № 669 щодо не включення до Звіту про контрольовані операції за 2014 рік інформації про всі здійснені протягом 2014 року контрольовані операції з реалізації олії соняшникової нерезиденту Louis Dreyfus Commodities Suisse SA у кількості 6,072 тн. на загальну суму 61 510,68 грн.

Враховуючи вищевикладені висновки, Відповідачем 18.102017 було прийняте податкове повідомлення-рішення № , згідно якого застосовані штрафні санкції у сумі 615,11 грн. за платежем адміністративний штраф. З чим погодився позивач та сплатив адміністративний штраф 28.11.2017.

18 січня 2018 року позивачем за власною ініціативою був поданий уточнюючий звіт про контрольовані операції - реєстраційний номер , в якому були скореговані відомості по контрольовані операції з контрагентом Louis Dreyfus Commodities Suisse SA в частині збільшення на 61 510,68 грн. загальної суми контрольованої операції.

За фактом подання Позивачем вищезазначеного уточнюючого розрахунку Відповідачем 01 лютого 2018 року було складено Акт документальної позапланової невиїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи № 49/08-01-14-05/36020655, предметом якого було питання несвоєчасного декларуванням контрольованих операцій у поданому звіті про контрольовані операції за 2014 рік. (надалі - Акт від 01.02.2018 ).

В Акті від 01.02.2018 Відповідачем зазначається, що позивачем не виконано вимоги абз. 5 п.п. 120.3 ст. 120 Кодексу щодо обов'язку подання Звіту про контрольовані операції за 2014 рік з моменту узгодження штрафу( у період з 17.11.2017 по 17.01.2018).

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли, суд виходив з наступного.

Відповідно до підпункту 39.4.1. пункту 39.4 ст.39 Податкового кодексу України для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік.

Підпунктом 39.4.2. пункту 39.4 ст.39 Податкового кодексу України встановлено, що платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов'язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати:

новий звіт до закінчення граничного строку подання звіту про контрольовані операції за такий самий звітний період;

уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду.

Подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої підпунктами 120.3 та 120.4 статті 120 цього Кодексу.

Платник податків під час проведення документальних перевірок не має права подавати уточнюючий звіт про контрольовані операції.

Згідно підпункту 39.5.1.2. пункту 39.5 ст.39 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган під час виконання функцій податкового контролю виявив факти проведення платником податків контрольованих операцій, звіт про які відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 цієї статті не подано, він надсилає повідомлення про виявлені контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Повідомлення надсилається засобами електронного зв'язку не пізніше 5 робочих днів із дня виявлення таких операцій.

Днем виявлення контролюючим органом фактів проведення платником податків контрольованих операцій, звіт про які відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 цієї статті не подано, є дата складання акта документальної перевірки, в якому зафіксовано такий факт.

Відповідно до пункту 120.3 ст.120 Податкового кодексу України неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або не включення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі: (…)1 відсотка суми контрольованих операцій, не задекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі не задекларовані контрольовані операції;(…).

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов'язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом, -

тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожен календарний день неподання звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Як встановлено судом, у звіті за 2014 рік не було включено інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції, що тягне за собою накладення штрафу відповідно до пункту 120.3 ст.120 Податкового кодексу України, з чим погодився позивач сплачуючи штраф по податковому повідомленню-рішенню № від 18.10.2017.

Крім того, суд аналізуючи норми пункту 120.3 ст.120 Податкового кодексу України приходить до висновку, що не зважаючи на сплату фінансової санкції позивач повинен був подати уточнюючий звіт після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів).

Так, податкове повідомлення-рішення № від 18.10.2017 року було отримане Позивачем 06.11.2017, про що сторони не заперечували. Таким чином, термін сплати штрафу - до 16.11.2017. Відповідно від 16.11.2017 у позивача було 30 календарних днів, для подання уточнюючого звіту, як зазначено до пункту 120.3 ст.120 Податкового кодексу України.

Як вже встановлено судом, 18 січня 2018 року Позивачем за власною ініціативою був поданий уточнюючий звіт про контрольовані операції.

За несвоєчасне подання платником податків звіту (уточнюючого звіту) про контрольовані операції була проведена перевірка 01.02.2018 та складено податкове повідомлення-рішення № від 15.02.2018.

Однак, позивач стверджує, що Податковим кодексом України не передбачений обов'язок подачі уточнюючого звіту по контрольованим операціям, з чим суд не погоджується з наступних підстав.

Підпунктом 39.4.2. пункту 39.4 ст.39 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати: уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду.

Згідно пункту 2 розділу 1 Порядку складання Звіту про контрольовані операції, затвердженого наказом Мінфіну від 18.01.2016 № 8, чинний на сьогоднішній день встановлено, що у разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому Звіті інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати:

новий Звіт (Звіт з позначкою «звітний новий») до граничного строку подання Звіту за такий самий звітний період;

уточнюючий Звіт (Звіт з позначкою «уточнюючий») після граничного строку подання Звіту за такий самий звітний період.

Новий та уточнюючий звіти повинні містити повну інформацію про контрольовані операції за звітний рік, як передбачено при складанні основного Звіту (Звіту з позначкою «звітний»).

Відповідно до затвердженої форми такого Звіту, на них ставиться відповідна позначка, як зазначено у пункті 2 розділу 1 Порядку , таким чином, те що законодавець зазначив у пункті 120.3 ст.120 Податкового кодексу України, що «сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов'язку подання звіту про контрольовані операції», а не зазначив чітко про подання уточнюючого звіту, не свідчить про відсутність обов'язку з подання уточнюючого звіту.

Крім того, подання уточнюючого звіту вбачається з наступного абзацу зазначеної норми, а саме «Неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом».

Таким чином, аналіз підпункту 39.5.1.2. пункту 39.5 ст.39 та пункту 120.3 ст.120 Податкового кодексу України зазначеної норми свідчить, про обов'язок подати уточнюючий звіт.

Враховуючи вище наведений аналіз діючих норм, суд вважає твердження позивача про те, що нормами Податкового кодексу України не передбачено обов'язок подання уточнюючого звіту про контрольовані операції не є обґрунтованими.

Щодо правомірності застосування до позивача пункту 120.4 ст.120 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Статтю 120 ПК України доповнено пунктом 120.4 на підставі Закону України від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності 01.01.2017.

Згідно пункту 120.4 ст.120 Податкового кодексу України несвоєчасне подання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або несвоєчасне декларування контрольованих операцій у поданому звіті відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання звіту про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року;

одного розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного декларування контрольованих операцій в поданому звіті про контрольовані операції у разі подання уточнюючого звіту, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року;

двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний календарний день несвоєчасного подання документації з трансфертного ціноутворення, визначеної підпунктами 39.4.6 та 39.4.8 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Крім того, суд зазначає, що згідно Абзацу другого підпункту 39.5.1.2 підпункту 39.5.1 пункту 39.5 статті 39 днем виявлення контролюючим органом фактів проведення платником податків контрольованих операцій, звіт про які відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 цієї статті не подано, є дата складання акта документальної перевірки, в якому зафіксовано такий факт.

Факт проведення платником податків контрольованих операцій, звіт про які відповідно до підпункту 39.4.2 пункту 39.4 цієї статті не подано, був виявлений під час перевірки 07.09.2017, за результатами якої був складений акт № 492/08-01-14-05/36020655.

Правопорушення про несвоєчасність подання платником податків звіту (уточнюючого) про контрольовані операції виявлене під час перевірки вже 01.02.2018, за результатами якої був складений № 49/08-01-14-05/36020655 та винесено податкове повідомлення-рішення № 5 від 15.02.2018 року.

Так як, пунктом 120.3 ст.120 Податкового кодексу України передбачено накладення штрафу (штрафів) за не включення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції та зазначено про обов'язок подання уточнюючого звіту, який був поданий позивачем з порушенням строку, відповідно застосування відповідачем пункту 120.4 ст.120 Податкового кодексу України, який почав діяти з 01.01.2017, суд вважає правомірним.

У силу ч. ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає податкове повідомлення-рішення № 5 від 15.02.2018 року законним та обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясопереробний комплекс ЛТД" (69065, м. Запоріжжя, вул. Електрозаводська, буд. 3, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 02.08.2018.

Суддя О.В. Конишева