Справа № 813/2882/18
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/2882/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року

зал судових засідань № 6

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

секретар судового засідання Козак О.М.,

за участю:

представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача Собка В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Мостиської міської ради, про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

05.07.2018 до суду надійшов позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому просять:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2.0000 га кожна та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту);

- зобов'язати відповідача затвердити позивачам проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність площею по 2.0000 га кожна та передати їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Ухвалою від 24.07.2018 суд залучив до справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Мостиську міську раду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі у встановленому законом порядку звернулися до відповідача із клопотаннями про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту), із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Проте, через протиправну бездіяльність, яка, на думку позивачів, допущена з боку відповідача щодо невжиття у відповідності до вимог чинного законодавства України заходів у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту) із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, такі позбавлені можливості реалізувати свої права на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовані нормами статтей 116, 118, 122, 186, 186-1 Земельного кодексу України, з врахуванням яких, як стверджують позивачі, відповідач безпідставно допустив протиправну бездіяльність. Більше того, на думку позивачів, зі змісту вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України вбачається обов'язок органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу у двотижневий строк з дня отримання позитивного висновку обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації, прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Вказана норма містить зобов'язальний для відповідача зміст та не допускає права дискреції.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що вимоги позивачів суперечать встановленому порядку діяльності, функціональним обов'язкам, завданням, повноваженням ГУ Держгеокадастру у Львівській області як органу виконавчої влади на місцях щодо неухильного виконання законів України, постанов, наказів, розпоряджень КМУ у регулюванні земельних відносин України.

Відповідач стверджує, що діяв у відповідності до вимог розпорядження Кабінету Міністрів України № 60-р від 31.01.2018 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об'єднаних територіальних громад», згідно з яким органи Держгеокадастру зобов'язано, починаючи з 01.02.2018 забезпечити здійснення передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність. Вказане розпорядження Кабінету Міністрів України є обов'язковим актом нормативного характеру, що не суперечить нормам Земельного кодексу України. Тобто, необхідною передумовою для затвердження органами Держгеокадастру проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та передачі їх у власність є згода об'єднаних територіальних громад.

Відповідач також вказує на безпідставність позовних вимог в частині зобов'язання вчинити дії по затвердженню проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачів відповідною площею та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту), оскільки такі вимоги суперечать принципу дискреційності повноважень суб'єкта владних повноважень.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача пояснень по суті позову не подала.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору явку представника в судове засідання не забезпечила, належним чином повідомлялась про час, дату і місяць розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» №13-5022/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5021/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5005/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5006/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5007/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5008/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5009/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5010/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5011/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5012/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5013/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5014/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5015/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5016/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5017/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5018/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5019/16-17-СГ від 02.08.2017, № 13-5020/16-17-СГ від 02.08.2017 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 Богданівні, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту), з орієнтовними розмірами земельних ділянок по 2,0000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Такі проекти землеустрою для позивачів розроблені приватним підприємством «Центр ринкових досліджень.

В подальшому, Відділом у Мостиському районі ГУ ДГК у Львівській області, вказані земельні ділянки зареєстровано в Державному земельному кадастрі та присвоєно їм відповідні кадастрові номери, що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки:

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_17

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_18

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_19

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_20

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_21

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_22

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_23

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_24

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_25

№ НВ-018 від 20.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_26

№ НВ-018 від 20.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_27

№ НВ-018 від 20.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_28

№ НВ-018 від 07.05.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_29

№ НВ-018 від 11.05.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_30

№ НВ-018 від 11.05.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_31

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_32

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_33,

№ НВ-018 від 12.04.2018 (кадастровий номер - НОМЕР_34.

Після цього 16.04.2018 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_20, а 25.04.2018 ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_18 звернулися до відповідача із клопотаннями про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, проте ГУ Держгеокадастру у Львівській області згідно з відповідями від 02.05.2018 відмовило у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельних ділянок, оскільки не погоджені межі земельних ділянок. З огляду на наявність в проектах землеустрою актів узгодження меж земельних ділянок та позитивних висновків експертів державної експертизи, позивачі не погодились з такими відмовами.

Повторно 10.05.2018 ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_20, а 11.05.2018 ОСОБА_3, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та ОСОБА_11 звернулися до відповідача із клопотаннями про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту), із цільовим призначеннямдля ведення особистого селянського господарства.

Проте, ГУ Держгеокадастру у Львівській області згідно з відповідями «Про розгляд клопотання» від 29.05.2018 № Я-3121/0-1934/0/37-18 від 23.05.2018, № М-3150/0-1962/0/37-18 від 24.05.2018, № Д-3114/0-1965/0/37-18 від 24.05.2018, № М-3123/0-1961/0/37-18 від 24.05.2018, № М-3125/0-1964/0/37-18 від 24.05.2018, № М-3127/0-1968/0/37-18 від 24.05.2018, № Д-3117/0-1967/0/37-18 від 24.05.2018, № Д-3120/0-1966/0/37-18 від 24.05.2018, № К-3157/0-2012/0/37-18 від 29.05.2018, № А-3152/0-2013/0/37-18 від 29.05.2018, № А-3165/0-2011/0/37-18 від 29.05.2018, № Л-3155/0-2008/0/37-18 від 29.05.2018, № Л-3159/0-2005/0/37-18 від 29.05.2018, № Р-3153/0-2004/0/37-18 від 29.05.2018, № Л-3156/0-2009/0/37-18 від 29.05.2018, № Ю-3154/0-2006/0/37-18 від 29.05.2018, № З-3162/0-2007/0/37-18 від 29.05.2018, № С-3158/0-2010/0/37-18 відмовило позивачам у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельних ділянок, посилаючись на те, що для прийняття відповідного рішення, є необхідність отримання погодження Мостиської міської об'єднаної територіальної громади шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно з ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивачі звернулись до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору по суті суд виходив з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з ст. 14 Конституції України та ст. 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1ст. 15-1 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених ЗК України.

Частиною 2 ст. 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Пунктом а частини 3 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 га.

Зі змісту вимог статті 116 ЗК України вбачається, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених вказаним Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених вказаним Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у межах норм, визначених вказаним Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Механізм безоплатної передачі земель сільськогосподарського призначення у власність та вичерпні підстави для відмови у передачі визначені нормами ЗК України.

Як передбачено частиною 1 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

В частині 7 статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 вказаного Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказана норма узгоджується зі змістом частини 3 статті 123 ЗК України, згідно з якою відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказаними нормами законодавства встановлено вичерпні підстави для відмови у погодженні (затвердженні) проекту землеустрою зокрема, невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відмова у затвердженні проекту землеустрою повинна бути обґрунтована, з посиланням на норми закону.

Крім цього, відповідно до ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст.186-1 вказаного Кодексу.

Суд зазначає, що у відповідності до норм ЗК України, передача земельних ділянок, як про це просять позивачі, без їх формування, шляхом розроблення документації із землеустрою неможлива, оскільки законодавством встановлений чіткий механізм передачі земельних ділянок у власність із земель державної чи комунальної власності у власність громадян, якому передує процедура формування земельної ділянки та її державна реєстрація шляхом присвоєння кадастрового номера.

Суд бере до уваги те, що відповідач відповідними наказами надав дозволи на розроблення проектів землеустрою, які погоджені у встановленому ст. 186-1 ЗК України порядку, вказаним земельним ділянкам присвоєно кадастрові номери та такі зареєстровані в Державному земельному кадастрі, що, в свою чергу, свідчить про те, що земельні ділянки є сформованими у відповідності до статті 79 ЗК України.

З врахуванням викладеного, на стадії отримання погодженого у встановленому порядку проекту землеустрою не передбачено повноважень відповідача щодо відмови, а також зволікання у затвердженні проекту землеустрою.

Більше того, згідно з ч. 9 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 вказаного Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

З наведеної правової норми вбачається обов'язковість дій відповідача у затвердженні проекту землеустрою в разі отримання позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації.

В матеріалах справи містяться висновки експертиз про розгляд проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки: №2387/82-18 від 06.03.2018, №1953/82-18 від 21.02.2018, №1384/82-18 від 20.02.2018, №2967/82-18 від 10.05.2018, №4500/82-18 від 02.04.2018, №1679/82-18 від 26.02.2018, №4706/82-18 від 07.05.2018, №4131/82-18 від 11.04.2018, №822/82-18 від 22.02.2018, №2912/82-18 від 05.04.2018, №2393/82-18 від 14.03.2018, №4706/82-18 від 07.05.2018, №1509/82-18 від 22.02.2018, №3339/82-18 від 23.03.2018, №4017/82-18 від 06.04.2018, №2574/82-18 від 05.04.2018, №1538/82-18 від 22.02.2018, №4260/82-18 від 05.05.2018, зі змісту яких вбачається, що відсутні зауваження до даних проектів землеустрою щодо відведення та такі проекти погоджуються експертами.

Стосовно посилання відповідача на лист міського голови м.Мостиська від 30.05.2017 №2.18-962 про те, що Мостиська міська рада не дає згоди позивачам на розробку проектів землеустрою, то суд вважає, що такий лист не може братись до уваги, оскільки відповідно до п.34, ч.1, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Враховуючи те, що в листі немає посилання на відповідне рішення сесії Мостиської міської ради, міський голова не мав достатніх повноважень на прийняття такого рішення.

Крім цього, в ході розгляді справи, суд встановив, що відповідач не звертався до Мостиської міської ради щодо затвердження проектів землеустрою позивачам, а таке звернення стосувалось лише погодження надання дозволу на розроблення проектів землеустрою.

Щодо посилань відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», якою затверджена Стратегія удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, відповідно до якої Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні, крім іншого враховувати позицію відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян, суд зазначає наступне. Стратегією встановлено, що у разі надання дозволів на розроблення документації із землеустрою територіальними органами Держгеокадастру до набрання нею чинності затвердження такої документації та передача земельних ділянок у власність здійснюється без урахування вимог абзаців другого та сьомого цього розділу, на які посилається відповідач.

Тому, з огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України №413 від 07.06.2017 набрала чинності лише 16.09.2017, а накази відповідача про надання позивачам дозволів на розроблення проектів землеустрою видано 02.08.2017, відсутній обов'язок щодо погодження проектів землеустрою із відповідною міською радою під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадянам.

Щодо посилань відповідача на положення розпорядження Кабінету Міністрів України № 60-р від 31.01.2018 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об'єднаних територіальних громад», як на підставу для відмови у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок через відсутність погодження з боку Мостиської міської об'єднаної територіальної громади, суд зазначає, що законодавцем не внесено жодних змін до статтей 118, 186, 186-1 ЗК України, з врахуванням змісту розпорядження Кабінету Міністрів України № 60-р від 31.01.2018, якими врегульовано механізм безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а також порядок погодження і затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Крім цього, положення вказаного розпорядження не узгоджуються з наведеними положеннями ЗК України як нормативно - правового акта вищої юридичної сили.

Таким чином, недотримання позивачами положень наведеного розпорядження Кабінету Міністрів України в частині відсутності погодження з об'єднаною територіальною громадою безпідставно, на думку суду, безпідставно трактується відповідачем як відсутність законних підстав для затвердження поданих позивачами проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок.

Також, суд звертає увагу на те, що згадане розпорядження Кабінету Міністрів України встановлює додаткові обмеження щодо можливості безоплатної передачі громадянам земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, які по суті не передбачені нормами Земельного кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що протиправна відмова відповідача в затвердженні поданих проектів землеустрою щодо відведення позивачам у власність земельних ділянок, викладена у відповідях «Про розгляд клопотання» № Я-3121/0-1934/0/37-18 від 23.05.2018, № М-3150/0-1962/0/37-18 від 24.05.2018, № Д-3114/0-1965/0/37-18 від 24.05.2018, № М-3123/0-1961/0/37-18 від 24.05.2018, № М-3125/0-1964/0/37-18 від 24.05.2018, № М-3127/0-1968/0/37-18 від 24.05.2018, № Д-3117/0-1967/0/37-18 від 24.05.2018, № Д-3120/0-1966/0/37-18 від 24.05.2018, № К-3157/0-2012/0/37-18 від 29.05.2018, № А-3152/0-2013/0/37-18 від 29.05.2018, № А-3165/0-2011/0/37-18 від 29.05.2018, № Л-3155/0-2008/0/37-18 від 29.05.2018, № Л-3159/0-2005/0/37-18 від 29.05.2018, № Р-3153/0-2004/0/37-18 від 29.05.2018, № Л-3156/0-2009/0/37-18 від 29.05.2018, № Ю-3154/0-2006/0/37-18 від 29.05.2018, № З-3162/0-2007/0/37-18 від 29.05.2018, № С-3158/0-2010/0/37-18 від 29.05.2018 є протиправною та покладає на позивачів додаткові обов'язки, що не передбачені нормами ЗК України.

Внаслідок чого суд вважає, що такі дії відповідача щодо відмови в затвердженні поданих проектів землеустрою щодо відведення позивачам у власність земельних ділянок є протиправними, оскільки не відповідають критерію законності (п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України) та обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України).

У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невжиття заходів у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, оскільки суд встановив, що мали місце протиправні дії, а не бездіяльність.

З метою повного захисту порушених прав позивачів, суд у відповідності до ч.2 ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у затвердженні позивачам проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2,000 га кожному та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту).

Щодо позовних вимог про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачів та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту), суд зазначає наступне.

Як вбачається з ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Дана норма не передбачає можливості відмови чи зволікання відповідача як суб'єкта владних повноважень, в разі надходження до нього погодженого проекту, у затвердженні проекту землеустрою.

Тобто, наведеними правовими нормами чітко встановлено обов'язок органу виконавчої влади, який передає земельні ділянки державної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання позитивного висновку обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації, прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відтак, зазначені норми не передбачають права відповідача діяти на власний розсуд при прийнятті рішення, а встановлюють лише один варіант правомірної поведінки відповідача, прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою.

З огляду на це, суд відхиляє посилання відповідача на те, що захист прав позивачів способом зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії буде втручанням у його дискреційні повноваження, оскільки у спірних правовідносинах законодавство не дозволяло відповідачу діяти на власний розсуд, так як спірні правовідносини в даному випадку не допускають дискреції при прийнятті уповноваженим органом відповідного рішення.

Відповідно, суд не вбачає втручання у дискреційні повноваження ГУ Держгеокадастру у Львівській області та вважає позовні вимоги в цій частині належним та обґрунтованим способом захисту порушених прав позивачів, оскільки позивачі звернулися до відповідача, надавши на розгляд погоджені у встановленому законом порядку проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок. А формальна відмова відповідача, викладена у відповідях від 29.05.2018 «Про розгляд клопотання» № Я-3121/0-1934/0/37-18 від 23.05.2018, № М-3150/0-1962/0/37-18 від 24.05.2018, № Д-3114/0-1965/0/37-18 від 24.05.2018, № М-3123/0-1961/0/37-18 від 24.05.2018 року, № М-3125/0-1964/0/37-18 від 24.05.2018, № М-3127/0-1968/0/37-18 від 24.05.2018 року, № Д-3117/0-1967/0/37-18 від 24.05.2018, № Д-3120/0-1966/0/37-18 від 24.05.2018, № К-3157/0-2012/0/37-18 від 29.05.2018, № А-3152/0-2013/0/37-18 від 29.05.2018, № А-3165/0-2011/0/37-18 від 29.05.2018, № Л-3155/0-2008/0/37-18 від 29.05.2018, № Л-3159/0-2005/0/37-18 від 29.05.2018, № Р-3153/0-2004/0/37-18 від 29.05.2018, № Л-3156/0-2009/0/37-18 від 29.05.2018, № Ю-3154/0-2006/0/37-18 від 29.05.2018, № З-3162/0-2007/0/37-18 від 29.05.2018, № С-3158/0-2010/0/37-18 не узгоджується із нормами ЗК України.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права з врахуванням положень ч.ч. 2,4 ст. 245 КАС України та повторних відмов відповідача, є його зобов'язання затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність позивачів та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту). Застосування такого способу захисту узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, який у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд також в контексті розгляду справи враховує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував на необхідності ефективного способу захисту порушених прав в разі зловживання владними суб'єктами своїми дискреційними повноваженнями та зазначає, що правосуддя не повинно бути ілюзорним і має забезпечувати реальний захист прав особи і гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 01.03.2002, рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ст.139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивачів необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1409грн. 60 коп. кожному.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244 КАС України суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо відмови у затвердженні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2,000 га кожному та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту), викладені у відповідях "Про розгляд клопотання" від 29.05.2018 Л3155/0-2008/0/37-18, від 29.05.2018 С-3158/0-2010/0/37-18, від 29.05.2018 З-3162/0-2007/0/37-18, від 29.05.2018 Ю-3154/0-2006/0/37-18, від 29.05.2018 Л-3156/0-2009/0/37-18, від 29.05.2018 Р-3153/0-2004/0/37-18, від 29.05.2018 Л-3159/0-2005/0/37-18, від 29.05.2018 А-3165/0-2011/0/37-18, від 29.05.2018 А-3152/0-2013/0/37-18, від 29.05.2018 К-3157/0-2012/0/37-18, від 24.05.2018 Д-3120/0-1966/0/37-18, від 24.05.2018 Д-3117/0-1967/0/37-18, від 24.05.2018 М-3127/0-1968/0/37-18, від 24.05.2018 М-3125/0-1964/0/37-18, від 24.05.2018 М-3123/0-1961/0/37-18, від 24.05.2018 Д-3114/0-1965/0/37-18, від 24.05.2018 М-3150/0-1962/0/37-18, від 23.05.2018 Я-3121/0-1934/0/37-18.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_10 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_11 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_12 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_13 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_14 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_15 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_16 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_17 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_18 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_19 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_20 площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Мостиської міської ради, Мостиського району, Львівської області (за межами населеного пункту).

В задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо невжиття у відповідності до вимог чинного законодавства України заходів у затвердженні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2,000 га кожному та передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Мостиської міської ради Мостиського району Львівської області (за межами населеного пункту) відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області , місцезнаходження: 79019, м.Львів, проспект Чорновола, 4 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2, ОСОБА_5 ідентифікаційний код НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 ідентифікаційний код НОМЕР_4, місце проживання: АДРЕСА_3, ОСОБА_7 ідентифікаційний код НОМЕР_5, місце проживання: АДРЕСА_4, ОСОБА_8 ідентифікаційний код НОМЕР_6, місце проживання: АДРЕСА_2, ОСОБА_9 ідентифікаційний код НОМЕР_7, місце проживання: АДРЕСА_4, ОСОБА_10 ідентифікаційний код НОМЕР_8, місце проживання: АДРЕСА_4, ОСОБА_11 ідентифікаційний код НОМЕР_9, місце проживання: АДРЕСА_5, ОСОБА_12 ідентифікаційний код НОМЕР_35, місце проживання: АДРЕСА_6, ОСОБА_13 ідентифікаційний код НОМЕР_10, місце проживання: АДРЕСА_7, ОСОБА_14 ідентифікаційний код НОМЕР_11, місце проживання: АДРЕСА_8, ОСОБА_15 ідентифікаційний код НОМЕР_36, місце проживання: АДРЕСА_8, ОСОБА_16 ідентифікаційний код НОМЕР_12, місце проживання: АДРЕСА_8, ОСОБА_17 ідентифікаційний код НОМЕР_13, місце проживання: АДРЕСА_9, ОСОБА_18 ідентифікаційний код НОМЕР_14, місце проживання: АДРЕСА_10, ОСОБА_19 ідентифікаційний код НОМЕР_15, місце проживання: АДРЕСА_11, ОСОБА_20 ідентифікаційний код НОМЕР_16, місце проживання: АДРЕСА_9 судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп. кожному.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене та підписане 13.08.2018.

Суддя А.Г. Гулик