Справа № 321/742/18
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 321/742/18
Провадження № 2-а/311/36/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі - Осінцевій Л.А.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 5 роти 2 батальйону Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Юрченко Каріни Євгенівни, про визнання дій поліцейського протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

18.06.2018 року до Василівського районного суду Запорізької області, за розпорядженням Голови Михайлівського районного суду Запорізької області від 18.06.2018 року надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 5 роти 2 батальйону Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Юрченко Каріни Євгенівни, про визнання дій поліцейського протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 09.06.2018 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, він керував автомобілем DAF ХF 95430, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, рухався на автодорозі М 29, 24 км, Новомосковського району Дніпропетровської області, був зупинений капралом поліції Юрченко К.Є., яка не пояснивши причину зупинки, після огляду автомобіля та причепа, безпідставно вказала, що на, що колеса причепу є з різними малюнками протектору. Вважає, що такий висновок поліцейського Юрченко К.Є. є помилковим, так як малюнки на протекторах коліс причепу були однакові, але вони були з різним зносом протектору, при цьому, залишок висоти малюнків протекторів є такою, що дозволяє експлуатацію транспортного засобу. Не зважаючи на його заперечення, поліцейським Юрченко К.Є. було складено постанову серії АР № 787195 від 09.06.2018 року про порушення пункту 31.4. «г» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП та постановлено рішення про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Позивач вважає, що дії поліцейського Юрченко К.Є є протиправними, а складена відносно нього постанова є незаконною та підлягає скасуванню з тих підстав, що жодного належного та допустимого доказу, переліченого в ст.251 КУпАП, стосовно того що ОСОБА_1 порушив вимоги п.31.4. Г ПДР України, до постанови не долучено і в протоколі про це не зазначено, і таких доказів не може взагалі існувати, оскільки такого факту не було, а тому в його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

За таких підстав вважає, що дії поліцейського Юрченко К.Є. стосовно зупинки позивача, безпідставного складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення, є протиправними, а складена постанова серії АР № 787195 від 09.06.2018 року про притягнення його, ОСОБА_4, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн., підлягає скасуванню з одночасним закриттям провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Тому вважає постанову в справі про адміністративне правопорушення такою, що не відповідає вимогам Закону і прийнятою з порушеннями процесуальних норм, тому він вимушений звернутися до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить: дії поліцейського 5 роти 2 батальйону Управління Національної поліції Дніпропетровської області капрала поліції Юрченко Каріни Євгенівни - визнати неправомірними; постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка складена поліцейським 5 роти, 2 батальйону Управління Національної поліції Дніпропетровської області капрала поліції Юрченко Каріною Євгенівною серії АР 787195 від 09.06.2018 року про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, з застосуванням штрафу у розмірі 340,00 гривень - скасувати, провадження у цій справі на підставі ст.247 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2018 року відкрито провадження по справі.

18.07.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1, оформлений представником Управління патрульної поліції Дніпропетровської області за довіреністю Марченко А.О. та відносно позивача ОСОБА_6, який зазначений у колі осіб, які беруть участь у справі (а.с.17-20).

18 липня 2018 року до суду надійшло письмове клопотання представника за довіреністю Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. про залучення до участі у адміністративній справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (а.с.22).

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2018 року в задоволенні клопотання представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. про залучення до участі у адміністративній справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відмовлено.

18 липня 2018 року до суду надійшло письмове клопотання представника за довіреністю Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. про залишення позову без розгляду у частині визнання дій позивача неправомірними (а.с.26-27).

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2018 року в задоволенні клопотання представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Марченко А.О. про залишення позову без розгляду у частині визнання дій позивача неправомірними, відмовлено..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав у повному обсязі, на задоволенні заявлених позовних вимог наполягає та просить задовольнити позов за підставами, викладеними у позовній заяві.

В судове засідання відповідач по справі: поліцейський 5 роти 2 батальйону Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Юрченко К.Є. не з?явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за місцем роботи, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток (а.с.16,30), однак про причини неявки суду не повідомлено, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки суду не представлено, візиву, заперечннь на адресу суду від відповідачки не надійшло. На адресу суду надано відзив на позовну заяву, який оформлений представником Управління патрульної поліції Дніпропетровської області за довіреністю Марченко А.О. (а.с.17-20).

Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_1, повно та всебічно вивчивши матеріали адміністративної справи, а також надані докази, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та враховуючи всі обставини по справі, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами адміністративної справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково з наступним підстав.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується в цілях виховання особи, яка скоїла адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07 листопада 2015 року, постанова у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ст.288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП. При розгляді скарги відповідно до ст.293 КУпАП перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і може бути прийняте рішення про скасування постанови і закриття справи та згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У розумінні ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у ч.1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії АР №787195 від 09.06.2018 року поліцейським 5 роти 2 батальйону Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Юрченко К.Є., було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП за порушення п.31.4 "Г" Правил дорожнього руху та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень, копія даної постанови міститься в матеріалах справи (а.с.4).

З даної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 787195 від 09.06.2018 року вбачається, що 09.06.2018 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рухаючись на автодорозі М 29, 24 км Новомосковського районуДніпропетровської області, керував транспортним засобом DAF ХF 95430, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом KRAKER КП 10-18, на якому були шини з різними типами рисунків протектора на одній осі, чим порушив вимоги п.31.4 «Г» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.4).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена ст.121 КУпАП України. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП.

Крім того, п.4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ст.80, ст.81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Диспозиція указаної норми є бланкетною, та для встановлення ознак адміністративного проступку вона відсилає до інших нормативно-правових актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. До них відносяться, зокрема, Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, інші нормативно-правові акти, які визначають стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 31.4. Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності певних технічних несправностей і невідповідності визначеним вимогам.

Наведеною нормою вичерпно встановлені види технічних несправностей і невідповідності вимогам окремих елементів конструкції транспортного засобу, за наявності яких заборонено експлуатувати транспортний засіб.

З змісту оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 787195 від 09.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення п.31.4 "Г" Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.4).

Проте, згідно пункту 31.4 "Г" Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

г) порушено герметичність пневматичного або пневмогідравлічного гальмового приводу, що спричиняє зменшення тиску повітря при непрацюючому двигуні більш як на 0,05 МПа (0,5 кГс/кв.см) за 15 хв у разі приведення в дію органів керування гальмовою системою.

Однак, про порушення герметичності пневматичного або пневмогідравлічного гальмового приводу у змісті складеної поліцейським Юрченко К.Є. постанові серії АР № 787195 від 09.06.2018 року взагалі не йдеться.

Натомість, указаний в оскаржуваній постанові та інкримінований позивачу ОСОБА_1 пункт 31.4. "Г" Правил дорожнього руху взагалі не містить заборони експлуатації транспортного засобу із шинами різних типів малюнків протектора на одній осі.

Таким чином,відповідачем протиправно інкриміновано позивачеві порушення п.31.4 (Г) Правил дорожнього руху.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб зобов'язано діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 6.3.1 ДСТУ 3649:10 передбачає, що КТЗ (колісні транспортні засоби) мають бути укомплектовані пневматичними шинами (далі - шини) і колесами, які зазначено у НЕ (настановах щодо експлуатування (інструкція з експлуатації, експлуатаційна документація). Не дозволено установлення на одній осі КТЗ шин різних розмірів, типів конструкції (радіальної, діагональної, камерної, безкамерної), моделей з різними рисунками протектора, призначених для застосування в різні сезони, з шипами чи ланцюгами протиковзання та без них.

Аналогічна норма також міститься і в Правилах дорожнього руху України, зокрема, відповідно пункту 31.4.5 забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.; б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини; в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу; г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів; ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) - діагональні; д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях - шини, відновлені за другим класом ремонту; е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту; є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс.

Водночас, п.31.5 ПДР передбачає, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених упункті 31.4цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.

Вивчивши обставини справи, приймаючи до уваги позицію учасників судового процесу, вислухавши надані в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази та відеозапис, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП унаслідок порушення позивачем вимог п.31.4.(г) Правил дорожнього руху.

Таким чином, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на відповідний підпункт, за яким саме притягнуто позивача ОСОБА_1 до відповідальності, а загалом за змістом зазначеного п.31.4 (г) Правил дорожнього руху України не передбачено дії, зазначені в постанові серії АР № 787195 від 09.06.2018 року і поліцейського 5 роти 2 батальйону Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Юрченко К.Ю.

Окрім того, судом було встановлено, що відповідачем були допущені порушення при складанні протоколу відносно ОСОБА_1, як того вимагає п.3 розділу І Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів при їх експлуатації, затвердженого Наказом МВС України від 13.10.2008 року № 534, яка наголошує, за результатами перевірки технічного стану колісних транспортних засобів складається Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві транспортного засобу.

Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення особою, зокрема позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування заявленого ним адміністративного позову. Вищезазначена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідачем не доведено з покликанням на належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 здійснював експлуатацію транспортного засобу з порушенням герметичності пневматичного або пневмогідравлічного гальмового приводу (як зазначено у інкримінованому ОСОБА_1 п..31.4 (г) ПДР оскаржуваної постанови) та/або здійснював експлуатацію транспортного засобу із шинами різних типів малюнків протектора на одній осі (як зазначено у змісті оскаржуваної постанови).

З огляду на наведені обставини, рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є протиправним.

Ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об'єкту, об'єктивній і суб'єктивній сторонам та суб'єкту правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зважаючи на те, що позивачем ОСОБА_1 не було допущено порушень Правил дорожнього руху, які йому інкриміновано, суд вважає, протиправними дії поліцейського 5 роти 2 батальйону Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Юрченко Каріни Євгенівни щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серії АР № 787195 від 09.06.2018 року) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд вважає, що для підтвердження порушення позивачем п.31.4 (г) Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати відповідні та належні докази.

Суд не вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Однак, матеріали справи не містять доказів, та з долученого до матеріалів адміністративної справи диску з нагрудної відеокамери відповідача, який відтворений в судовому засіданні за участю позивача ОСОБА_1, не вбачається встановлення відповідачем факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, проте на адресу суду надіслано DVD-R диск з двома відеозаписами, який безпосередньо було відтворено та досліджено в судовому засіданні 01.08.2018 року за участю учасників судового розгляду.

При цьому, наданий відеозапис містить запис лише бесіди поліцейського з ОСОБА_1 на певній ділянці автошляху, а також запис про вручення позивачеві примірнику постанови по справі про адміністративне правопорушення, проте не містить запису безпосереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Запис відображає лише деякі обов'язкові елементи розгляду справи, які не утворюють цілісної процедури по розгляду справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, поліцейським патрульної поліції Юрченко К.Є. не дотримано встановлених положеннями КУпАП процедурних вимог, обов'язкових для виконання особою, що розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Також, з відеозапису не вбачається, що позивачу працівниками поліції демонструвалося відео, на якому було зафіксовано події інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, проте така демонстрація не була здійснена в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, без оголошення відомостей про технічний пристрій, на який було здійснено відеозапис правопорушення та де цій засіб був встановлений.

Сама постанова також не містить посилань на будь-які докази, що підтверджують вину позивача у правопорушенні, за яке його притягнуто до відповідальності, в тому числі і на доданий відповідачем відеозапис. Відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення в оскаржуваній постанові також не зазначені.

Будь-які докази, передбачені статею 251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та вину ОСОБА_1 у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні та відповідачем під час розгляду справи в суді не доведено. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. А отже, відповідач прийняв необґрунтоване рішення без урахування та встановлення усіх обставин, що мають істотне значення для вирішення питання про наявність правових підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та досліджених судом матеріалів справ, суд дійшов висновку, що викладені у позовній заяві вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій відповідача та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, та, відповідно, такими, що підлягають задоволенню, а тому оскаржувану постанову серії АР № 787195 від 09 червня 2018 року слід скасувати.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно за ст.121 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, то суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 247, частини 3 статті 284 КУпАП закривати провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не адміністративний суд, який перевіряє правомірність винесеної таким органом постанови. А тому, відсутні будь-які правові підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 в цій частині.

Судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою КМ України 10.10.2001 року №1306 зі змінами та доповненнями, ст.ст 2,5,9,77,241-246,286 КАС України, ст.ст. 9, 121, 245, 251, 252, 255, 256, 280, 288 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 5 роти, 2 батальйону Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Юрченко Каріни Євгенівни, про визнання дій поліцейського протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати дії поліцейського 5 роти 2 батальйону Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Юрченко Каріни Євгенівни - неправомірними.

Постанову поліцейського 5 роти 2 батальйону Управління Національної поліції в Дніпропетровській області Юрченко Каріни Євгенівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (серії АР № 787195 від 09.06.2018 року) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 (триста сорок) гривень - скасувати.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Василівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.15.5. розділу У11 Перехідних положень КАС України у редакції від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігається порядок подачі апеляційних скарг та надсилання їх до суду апеляційної інстанції, що діяв до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто через суд першої інстанції.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО