Справа № 308/8926/18
Суддя: Бедьо В. І.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8926/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - Бедьо В.І.,
за участі секретаря судового засідання - Химинець О.Я.
представника позивача - ОСОБА_1
перекладачів - Ахмад Хасан
відповідача - Алікамран Саід
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду в м. Ужгороді адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач державна організація військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України/
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13 серпня 2017 року відповідач незаконно, поза пунктами пропуску перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Верховина Бистра», однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Республіки Польща та 14.08.2017 року в пункті пропуску «Смільниця» Мостиського прикордонного загону на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
Постановою та ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.08.2017 року було задоволено адміністративний позов Чопського Прикордонного загону Західного регіонального управління Державної Прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 про примусове видворення, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

На підставі вказаних рішень суду 23.08.2017 року відповідача було поміщено до Чернігівського ПТПІ ДМС України.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.02.2018 року термін затримання відповідача будо продовжено до 13.08.2018 року.
Відтак позивач вказує на те, що 13.08.2018 р. закінчується строк затримання відповідача та перебування у Чернігівського ПТПІ ДМС України, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить продовжити термін затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, який підлягає примусовому видворенню за межі України, на строк, визначений ч.11ст.289 КАС України.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Відповідач громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного позову. Пояснив, що бажає самостійно покинути Україну.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 13 серпня 2017 року відповідач незаконно, поза пунктами пропуску перетнув державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Верховина Бистра», однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Республіки Польща та 14.08.2017 року в пункті пропуску «Смільниця» Мостиського прикордонного загону на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб був переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
Постановою та ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 18.08.2017 року було задоволено адміністративний позов Чопського Прикордонного загону Західного регіонального управління Державної Прикордонної служби України до громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 про примусове видворення, затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

На підставі вказаних рішень суду 23.08.2017 року відповідача було поміщено до Чернігівського ПТПІ ДМС України на строк визначений п.7ст.183-7КАСУкраїни.
Даних про те, що за час перебування у Чернігівського ПТПІ ДМС України ОСОБА_2 звертався із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до суду не надано.
Відтак з вищезазначеного вбачається, що 13.08.2018 року закінчується строк затримання відповідача та перебування у Чернігівського ПТПІ ДМС України.
Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що відповідач немає документів, що надають йому право на виїзд з України, позивач на виконання рішення суду про примусове видворення іноземця за межі України неодноразово звертався до посольства Ісламської Республіки Пакистан із листами №81/396 від 27.04.2018 р., №81/736 від 08.06.2018 р та ін., у яких просив надати йому допомогу у встановленні особи відповідача та поверненні його на батьківщину. Однак, відповіді на вказані звернення не надходили, що об`єктивно унеможливило підготовку документів позивачем про забезпечення видворення відповідача за межі території України на виконання рішення суду.
Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України,у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення(реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Таким чином, враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення відповідача, а саме: неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів,необхідних для ідентифікації особи , приймаючи до уваги закінчення строку утримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 в пункті тимчасового перебування іноземців, які незаконно перебувають на території України, позивачем обґрунтовано та підставно заявлений даний позов, а відтак наявні правові підстави для його задоволення.
На підставі наведеного, керуючисьст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст.289 КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.
Продовжити строк затримання громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в пункті Тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувают в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, строком на шість місяців, а саме до 10.02.2019 року .
Рішення звернути до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Львівського адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду Бедьо В.І.