Справа № 2040/5514/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

14 серпня 2018 р. Справа № 2040/5514/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіної Ю.В.

при секретарі судового засідання Смоляр Є.А.

у присутності

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Афанасьєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду в адміністративній справі 2040/5514/18

встановив

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання неправомірною та скасування постанови Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Афанасьєва Олексія Вадимовича від 14.05.2018 р. про відкриття виконавчого провадження № 56379920.

Разом з адміністративним позовом подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду, яке обґрунтовано тим, що позивачка намагалася оскаржити рішення відповідача в позасудовому порядку.

Представник відповідача у вирішенні вказаного клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, судом встановлено наступні обставини.

Начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гоцуляк К.О. винесено постанову від 06.11.2017 року №43/3568/0/250-17-П про накладення на ОСОБА_4 штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

14.05.2018 року за вказаною постановою відкрито виконавче провадження № 56379920, цією ж датою за вихідним № 20719 вказана постанова направлена на адресу позивачки та отримана нею 30.05.2018 року.

07.06.2018 р. позивачка звернулась до держаного виконавця з заявою про повернення постанови Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №43/3568/0/250-17-П від 06.11.2017р. без виконання у зв'язку із пропущення строку пред'явлення її до виконання.

27.06.2018 р. ОСОБА_4 одержано лист від Шевченківського ВДВС м. Харків від 18.06.2018 р. № 26052 про відмову в задоволенні заяви боржника від 07.06.2018 р. та 10.07.2018 року позивачкою подано скаргу на дії (рішення ) державного виконавця.

Вирішуючи заявлене клопотання суд зазначає наступне.

Зі змісту п. 51 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 жовтня 1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", п. 570 рішення Європейського Суду з прав людини від 20 вересня 2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії", правової позиції викладеної Верховним Судом України у справі № 6-2469цс16 вбачається, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов'язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно - правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Разом з тим, позивач вказує про те, що вона не має спеціальних юридичних знань, нею помилково застосовано положення ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", якою встановлено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, а не ст.287 КАС України.

Суд зазначає, що юридична необізнаність позивачки, намагання вирішити спірні правовідносини в досудовому порядку та подальше прагнення дотриматися строків оскарження рішення шляхом подання скарги до суду, не можуть бути підставою для обмеження права особи на звернення до суду за захистом своїх прав та свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Тому суд вважає, що строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин й підлягає поновленню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 121, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд,-

ухвалив

Клопотання позивача задовольнити

Поновити ОСОБА_4 строк на звернення до суду в адміністративній справі 2040/5514/18

Ухвала окремо не оскаржується зауваження на неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на остаточне рішення по справі.

У повному обсязі ухвала виготовлена 15.08.2018 року

Суддя Зоркіна Ю.В.