Справа № 820/3678/18
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

31 липня 2018 р. справа № 820/3678/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представника позивача - Омельченка А.А.,

представника відповідача - Потапенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Фортуна Лімітед" (вул. Морозова, буд. 7, м. Харків, 61036, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, скасування нарахованої пені, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне підприємство "Фортуна Лімітед", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №1 від 17.04.2018;

- скасувати нараховану пеню у розмірі 10 633,67 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки акту перевірки є хибними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв'язку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, без належного дослідження відповідних документів, у зв'язку із чим податкове повідомлення-рішення від 17.04.2018 № , прийняте на підставі даного акту, є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем порушено порядок складання фінансової звітності та допущено перекручення даних бухгалтерського обліку, а саме завищено інші витрати операційної діяльності на суму 764961 грн, що призвело до невірного визначення фінансового результату за ІІІ квартал 2017 року, у зв'язку з чим вважає доводи та аргументи позивача, покладеними в обґрунтування позовних вимог безпідставними, помилковими, а позов відповідно таким, що не підлягає задоволенню.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач зазначив, що відповідач посилається на те, що позивач завищив витрати операційної діяльності на суму 764961 грн, що призвело до невірного визначення фінансового результату за ПІ квартал 2017 року, але при цьому не зазначає, з яких джерел при перевірці у рахунку 94 «Інші витрати операційної діяльності» взялась сума 1541375,59 грн, хоча цифри по рахункам 90 «Собівартість реалізації», 91 Загальновиробничі витрати», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут» співпадають з обліковими бухгалтерськими документами.

Правом на подання до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву відповідач не скористався.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з підстав та мотивів, викладених в ньому та у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС України у Харківській області проведено планову виїзну перевірку ПП «Фортуна Лімітед» (податковий номер 39337075 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 07.08.2014 по 30.09.2017, валютного законодавства за період з 07.08.2014 по 30.09.2017, з питань єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 07.08.2014 по 30.09.2017, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, за результатами якої складено акт № 1186/20-40-14-01-08/39337075 від 02.04.2018, висновки якого вказують про порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 137693,00 грн, у тому числі за ІІІ квартал 2017 року на суму 137693,00 грн.

На підставі акту перевірки №1186/20-40-14-01-08/39337075 від 02.04.2018 Головним управлінням ДФС у Харківській області складено податкове повідомлення-рішення № 1 від 17.04.2018, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 172116,25 грн, у тому числі за податковим зобов'язанням (збільшення) на суму 137693,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 34423,25 грн.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до положень пп. 133.1.1 п. 133.1 ст. 133 Податкового кодексу України платниками податку - резидентами на прибуток приватних підприємств є: суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Приписами ст. 134 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до положень ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об'єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

В акті №1186/20-40-14-01-08/39337075 від 02.04.2018 зазначено, що в ході перевірки, повнота визначення податку на прибуток за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 встановлено його заниження всього у сумі 137693,00 грн, у тому числі за ІІІ квартал 2017 року в сумі 137693,00 грн, в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображені в п.3.1.1.1 розділу 3 акту перевірки наведено в додатку 9 до акта перевірки.

По кредиту субрахунків 70 «Дохід від реалізації товарів, робіт, послуг» відображено збільшення (отримання) доходу, та по дебету - відповідна сума непрямих податків (акцизу, податку на додаткову вартість а також інших, передбачених законодавством) та списання у порядку закриття на рахунок 79 «Фінансові результати».

За дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації" відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, робіт, послуг; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок), страхові виплати відповідно до договорів страхування, за кредитом - списання в порядку закриття дебетових оборотів на рахунок 79 "Фінансові результати".

Суд зазначає, що відповідачем не наведено жодних обставин, які б підтверджували наявність вказаного порушення в акті перевірки, не міститься посилання на жоден документ, який був взятий до уваги при встановленні такого порушення, що є порушенням наведених вище норм законодавства.

Як вбачається із звіту підприємства про фінансові результати за 9 місяців 2017 року: разом доходи (код рядка 2280) - 40338018,00 грн; разом витрати (код рядка 2285) - 40181391,00 грн.

Таким чином, за формулою дохід у розмірі 40338018,00 відняти витрати у розмірі 40181391,00 = 156 627,00 грн фінансовий результат. Фінансовий результат до оподаткування (код рядка 2280-2285) складає 156 627,00 грн.

Відповідно пункту 136.1. ст. 136 Податкового кодексу України базова (основна) ставка податку становить 18 відсотків.

Отже, фінансовий результат у розмірі 156627,00 грн помножений на базову ставку податку на прибуток у розмірі 18%, яку позивач сплатив, а саме у розмірі 28193,00 грн.

Зазначені дані відображені у фінансовому звіті суб'єкта малого підприємництва, який сформований відповідно до положення (стандарту) бухгалтерського обліку та направлений позивачем до фіскального органу.

Такі самі відомості містяться у податковій декларації з податку на прибуток підприємств, яка сформована та направлена позивачем до фіскального органу.

Відповідно до додатку 9 акту перевірки (підпункти 3.1.1.5, 3.1.1.6) в розділі "За даними перевірки" графа 16 (фінансовий результат до оподаткування) вказана сума у розмірі 921588,00 грн, у графі 20 додатку 9 акту перевірки вказана сума нарахування податку на прибуток у розмірі 165886,00 грн.

Таким чином, виходячи із зазначеного висновку, дохід позивача склав 921588,00 грн та, враховуючи базову ставку податку 18%, позивач повинен сплатити податок у розмірі 165886,00 грн.

Оскільки, на думку відповідача, позивач вже сплатив податок у розмірі 28193,00 грн, то при визначенні суми порушення від суми у розмірі 165886,00 грн відняв 28193,00 грн. Таким чином відповідач зробив висновок щодо заниження позивачем податку на прибуток у сумі 137693,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при встановленні відповідачем порушень підприємством податкового законодавства не вказано, на підставі яких фактів базується такий висновок, які первинні або облікові документи вказують на те, що позивачем був занижений податок на прибуток у розмірі 137693,00 грн за III квартал 2017 року.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі по тексту - Наказ № 88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Як вбачається з п.п. 14.1.156 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на проведену перевірку позивача, в ході якої встановлено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку сформовано витрати у загальній сумі 39416429,87 грн, в тому числ,і відповідно до даних бухгалтерських рахунків 90 «Собівартість реалізації» у сумі 36000387,84 грн, 92 «Адміністративні витрати» у сумі 210891,99 грн, 93 «Витрати на збут» у сумі 1663774,45 грн, 94 «Інші витрати операційної діяльності» сумі 1541375,59 грн.

На підставі вищенаведеного відповідач посилається на Наказ Міністерства фінансів № 291 від 30.11.1999 року «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції і ро його застосування», де вказано, що облік витрат операційної діяльності підприємства, крім витрат, які відображаються на рахунках 90 «Собівартість реалізації», 91 Загальновиробничі витрати», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут» ведеться на рахунку 94 «Інші витрати операційної діяльності». Таким чином ПП «Фортуна Лімітед» порушено порядок складання фінансової звітності та допущено перекручення даних бухгалтерського обліку, а саме завищено інші витрати операційної діяльності на суму 764961,00 грн, що призвело до невірного визначення фінансового результату за ІІІ квартал 2017 року.

Суд зазначає, що вказані висновки не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах з наступних підстав.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів № 291 від 30.11.1999 року «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку та Інструкції про його застосування» Рахунок 94 "Інші витрати операційної діяльності" має такі субрахунки:

940 "Витрати від первісного визнання та від зміни вартості активів, які обліковуються за справедливою вартістю";

941 "Витрати на дослідження і розробки";

942" Витрати на купівлю-продаж іноземної валюти";

943 "Собівартість реалізованих виробничих запасів";

944 "Сумнівні та безнадійні борги";

945 "Втрати від операційної курсової різниці";

946 "Втрати від знецінення запасів";

947 "Нестачі і втрати від псування цінностей";

948 "Визнані штрафи, пені, неустойки";

949 "Інші витрати операційної діяльності";

За дебетом рахунку відображається сума визнаних витрат, за кредитом - списання на рахунок 79 «Фінансові результати».

На субрахунку 940 "Витрати від первісного визнання та від зміни вартості активів, які обліковуються за справедливою вартістю" узагальнюється інформація про витрати від первісного визнання та від зміни вартості активів, які обліковуються за справедливою вартістю, зокрема витрати від первісного визнання сільськогосподарської продукції і біологічних активів та від зміни справедливої вартості біологічних активів, які визначені відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 30 "Біологічні активи". Підприємства, основною діяльністю яких є торгівля цінними паперами, у цій статті відображають витрати від зміни вартості фінансових інструментів, які оцінюються за справедливою вартістю.

На субрахунку 941 "Витрати на дослідження і розробки" ведеться облік витрат, пов'язаних з дослідженнями та розробками, що здійснює підприємство, якщо такі дослідження та розробки відповідають Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи".

На субрахунку 942 "Витрати на купівлю-продаж іноземної валюти" узагальнюється інформація про витрати на купівлю-продаж іноземної валюти, зокрема від'ємна різниця між ціною кулів ті-продажу іноземної валюти та її балансовою вартістю.

На субрахунку 943 "Собівартість реалізованих виробничих запасів" ведеться облік собівартості реалізованих виробничих запасів (сировини, матеріалів, відходів тощо) і необоротних активів та груп вибуття, утримуваних для продажу.

На субрахунку 944 "Сумнівні та безнадійні борги" узагальнюється інформація про нарахування резерву сумнівних боргів на заборгованість, яка є фінансовим активом (крім придбаної заборгованості та заборгованості, призначеної для продажу), про суму списаної безнадійної заборгованості в разі недостатності суми нарахованого резерву сумнівних боргів та про суму списаної безнадійної заборгованості, щодо якої створення резерву сумнівних боргів не передбачено.

На субрахунку 945 "Витрати від операційної курсової різниці" ведеться облік втрат за активами й зобов'язаннями операційної діяльності підприємства від зміни курсу гривні до іноземної валюти.

На субрахунку 946 "Втрати від знецінення запасів" ведеться облік втрат, пов'язаних із знецінення (уцінкою) запасів, відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" і 27 "Необоротні активи, утримувані для продажу, та припинена діяльність".

На субрахунку 947 "Нестачі і втрати від псування цінностей" ведеться облік нестач грошових коштів та інших цінностей і втрат від псування цінностей, що виявлені в процесі заготовленні, переробки, збереження, та реалізації. Одночасно із списанням цінностей, винних у нестачі яких не встановлено, на витрати, балансова вартість списаного активу зараховуєте я на позабалансовий рахунок 07 "Списані активи".

На субрахунку 948 "Визнані штрафи, пені, неустойки" ведеться облік визнаних економічних санкцій за невиконання підприємством законодавства та умов договорів.

На субрахунку 949 "Інші витрати операційної діяльності" узагальнюється інформація про такі витрати операційної діяльності, які не знайшли відображення на інших субрахунках рахунку 94 "Інші витрати операційної діяльності", зокрема витрати житлово-комунальних і обслуговуючих господарств, дитячих дошкільних закладів, будинків відпочинку, санаторіїв та інших закладів оздоровчого та культурного призначення, виплати за невідпрацьований час, що не підлягають накопиченню тощо. Підприємства, які є страховиками відповідно до Закону України "Про страхування", на цьому субрахунку узагальнюють інформацію про витрати страховика, зокрема відрахування у централізовані страхові резервні фонди, які утворюються для забезпечення виконання зобов'язань щодо окремих видів обов'язкового страхування, відрахування в страхові резерви, інші, ніж резерв незароблених премій, які формуються у випадках, передбачених чинним законодавством.

Рахунок 94 "Інші витрати операційної діяльності" кореспондує за дебетом з кредитом рахунків: "Основні засоби"; "Інші необоротні матеріальні активи"; "Нематеріальні активи"; "Знос (амортизація) необоротних активів"; "Довгострокові біологічні активи"; "Виробничі запаси"; "Поточні біологічні активи"; "Малоцінні та швидкозношувані предмети"; "Виробництво"; "Брак у виробництві"; "Напівфабрикати"; "Готова продукція"; "Продукція сільськогосподарського виробництва"; "Товари"; "Готівка"; "Рахунки в банках"; "Інші кошти"; "Короткострокові векселі одержані"; "Розрахунки з покупцями та замовниками"; "Розрахунки з різними дебіторами"; "Резерв сумнівних боргів"; "Витрати майбутніх періодів"; "Забезпечення майбутніх витрат і платежів"; "Страхові резерви"; "Довгострокові позики"; "Довгострокові векселі видані"; "Короткострокові позики"; "Короткострокові векселі видані"; "Розрахунки з постачальниками та підрядниками"; "Розрахунки за податками й платежами"; "Розрахунки за страхуванням"; "Розрахунки за виплатами працівникам"; "Розрахунки за іншими операціями"; "Матеріальні витрати"; "Витрати на оплату праці". За кредитом з дебетом рахунків: "Фінансові результати".

Суд зазначає, що відповідач посилається на те, що позивач завищив витрати операційної діяльності на суму 764961,00 грн, що призвело до невірного визначення фінансового результату за III квартал 2017 року, але при цьому не зазначає, з яких джерел при перевірці у рахунку 94 "Інші витрати операційної діяльності" утворилась сума 1541375,59 грн, хоча цифри по рахункам 90 «Собівартість реалізації», 91 «Загальновиробничі витрати», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут» співпадають з обліковими бухгалтерськими документами.

Виходячи з вищенаведених правових норм, суд приходить до висновку, що позивачем не допущено порушень закону при складенні фінансової звітності на підставі даних бухгалтерського обліку.

У судовому засіданні представником відповідача не заперечувалось, що цифрові показники фінансової звітності не суперечать відомостям первинних бухгалтерських документів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виявлені під час перевірки порушення позивачем податкового законодавства є такими, що не відповідають дійсності, у зв'язку з чим прийняте податкове повідомлення-рішення на підставі висновків акту перевірки від 02.04.2018 № 1186/20-40-14-01-08/39337075, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про скасування нарахованої пені у розмірі 10633,67 грн, суд зазначає наступне.

З інтегрованої картки платника податків Приватного підприємства «Фортуна лімітед» з податку на прибуток за 2018 рік судом встановлено, що пеню у розмірі 10633,67 грн нараховано позивачу 12.05.2018 на підставі податкового повідомлення-рішення № 1.

24 травня 2018 року контролюючим органом виключено з обліку нарахування пені у розмірі 10633,67 грн у зв'язку з надходженням ухвали суду по справі № 820/3678/18 по оскарженню податкового повідомлення-рішення № 1 від 17.04.2018.

Враховуючи, що фактично пеню у розмірі 10633,67 грн скасовано контролюючим органом самостійно та остання не обліковується у інтегрованій картці платника податків Приватного підприємства «Фортуна лімітед» з податку на прибуток за 2018 рік, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування нарахованої пені у розмірі 10633,67 грн необґрунтовані та є такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частинами 1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного підприємства "Фортуна Лімітед" (вул. Морозова, буд. 7, м. Харків, 61036, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, скасування нарахованої пені - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №1 від 17.04.2018.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд.46, м. Харків, 61057) на користь Приватного підприємства "Фортуна Лімітед" (вул. Морозова, буд. 7, м. Харків, 61036, ) судовий збір у сумі 2581,74 (дві тисячі п'ятсот вісімдесят одна) грн 74 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі складено 10 серпня 2018 року.

Суддя О.Г. Котеньов