Справа № 804/13676/13-а
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2018 року

Київ

справа №804/13676/13-а

адміністративне провадження №К/9901/7207/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2013 (суддя - Кальник В.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014 (головуючий суддя - Уханенко С.А., судді - Богданенко І.Ю., Дадим Ю.М.) у справі № 804/13676/13-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Криворізької центральної міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Криворізької центральної міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Криворізька центральна МДПІ) форми «Ф» № від 11.06.2013.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014, позов задоволено повністю.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій Криворізька центральна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі - Криворізька центральна ОДПІ) оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у задоволенні позову відмовити.

В доводах касаційної скарги Криворізька центральна ОДПІ, посилаючись на положення пункту 287.6 Податкового кодексу України (далі - ПК України) зазначає, що Криворізькою міською радою прийнято рішення від 14.05.2010 № 3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», яким встановлено нову нормативно-грошову оцінку земельних ділянок міста. Грошова оцінка земельної ділянки згідно рішення встановлена 5756796,24 грн. та орендна плата складає 172703,89 грн. (5756796,24 х 1% х 3). З використанням цих даних контролюючим органом був проведений розрахунок орендної плати за землю.

Позивач не реалізував процесуальне право щодо подання заперечень на касаційну скаргу.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій з'ясовано, що 26.12.2006 між ФОП ОСОБА_2 та Криворізькою міською радою було укладено договір оренди землі. В оренду було передано земельну ділянку для розміщення вбудованої адміністративної будівлі несільськогосподарського використання площею 0,2796 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер ділянки НОМЕР_1). Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 21.06.2006 № 130. Грошова оцінка земельної ділянки, згідно договору оренди встановлена 3292681,44 грн. та орендна плата складає 123883,23 грн. (3292681,44 х 1,028х 1,152х 1,059 х 3%). Договір був зареєстрований у Криворізькому відділі ДРФ ДП «ЦДЗК» 30.01.2007 за № 82. Термін дії договору 10 років.

Відповідно до пункту 13.2 Договору однією з невід'ємних частин Договору є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Криворізького міського управління земельних ресурсів.

Згідно з Витягом за від 27.09.2006 № 851/01 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що знаходиться у позивача у користуванні, складає 3292681,44 грн.

Протягом 2010 - 2013 років позивачу надсилались податкові повідомлення - рішення, в яких визначалась сума податкового зобов'язання з плати за землю з фізичних осіб. Згідно даних повідомлень сума податкового зобов'язання складала 123883,23 грн.

Листом від 11.06.2013 за № 7669/10/173 Криворізькою центральною МДПІ позивача було повідомлено про наступне. «Згідно рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» з 01.06.2010 змінилась базова вартість 1 кв.м. земель міста. Відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.06.2010 (довідка від 10.06.2013 № 2884/2/7) нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 для розміщення вбудованої адміністративної будівлі складає 5756796,24 грн. Загальна площа земельної ділянки 2796 кв.м. В зв'язку з цим податкове повідомлення-рішення форми «Ф» № від 30.04.2013, відповідачем скасовується.

Також позивача повідомлено про розмір нарахувань, які потрібно сплатити землекористувачу з врахуванням грошової оцінки відповідно до рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884.

На підставі вищезазначеного, відповідачем зроблено донарахування сум за період з червня 2010 по 2013 роки та винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 11.06.2013 № на суму 298968,84 грн.

Дане повідомлення-рішення було оскаржене позивачем до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, проте, оскаржуване повідомлення-рішення було залишене без змін, а скарга без задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернулась до Міністерства доходів і зборів України з повторною скаргою на податкове повідомлення рішення від 11.06.2013 №, проте повторна скарга позивача була залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення без змін.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 11.06.2013 № позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Криворізька центральна МДПІ не мала повноважень донараховувати позивачу суму податкового зобов'язання з орендної плати за податковим повідомленням- рішенням. Ухвалюючи таке рішення суди дійшли висновку, що хоча зміна базової вартості одного квадратного метра земель міста є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договору оренди землі його учасниками, зазначене не тягне автоматичні зміни орендної палати та, відповідно, донарахування податковим органом суми податкового зобов'язання з орендної плати із застосуванням штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями.

Крім цього, суди послались на те, що рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу», відповідно до якого з 01.06.2010 змінилась базова вартість одного квадратного метра земель міста, було скасоване постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністравного суду України від 11.12.2012.

Надаючи оцінку правомірності дій контролюючого органу з прийняття податкового повідомлення-рішення від 11.06.2013 №, суд виходить з наступного.

Зі змісту Земельного кодексу України та Закону України від 6.10.1998 №161-XIV "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) убачається, що користування землею в Україні є платним.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України (далі - ПК України) плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК України). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Статтею 288 ПК України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно з статтею 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок нормативну грошову оцінку яких не проведено. Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій листом від 11.06.2013 за № 7670/10/173 Криворізькою центральною МДПІ було повідомлено позивача про розмір нарахувань, які необхідно сплатити землекористувачу у зв'язку із затвердженням технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, відповідно до рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884. Цим рішенням було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, згідно якого базова вартість одного кв.м. земель міста становить 240,05 грн./кв.м., а зональний коефіцієнт, який характеризує залежність рентного доходу від ступеню містобудівної цінності території (економіко - планувальної зони) - від 0,25 до 4,01.

Разом з тим, судами також встановлено, що рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» визнано не чинним в судовому порядку, а саме: постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012.

Таким чином, Криворізька центральна МДПІ здійснила розрахунок розміру орендної плати за землю згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.06.2010, що підготовлене на підставі нечинного рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні "Компанія "Совтрансавто Холдинг" проти України", одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає у тому, що в разі винесення судом остаточного рішення у справі, таке рішення не може бути поставлено під сумнів. Ризик скасування остаточного судового рішення є ipso facto - несумісним з принципом правової визначеності.

Отже, в зв'язку з тим, що рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу» визнано нечинним, відповідно, не може бути застосована до позивача при розрахунку орендної плати довідка про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки від 10.06.2013 № 2884/2/7.

На підставі викладено колегія суддів дійшла висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального та процесуального права і дійшли обґрунтованого висновку щодо скасування податкового повідомлення-рішення Криворізька центральна МДПІ форми «Ф» № від 11.06.2013.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Криворізької центральної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.11.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2014 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

_________________________

_________________________

_________________________

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду