Справа № 804/2321/18
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 серпня 2018 року м. Дніпросправа № 804/2321/18

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

при секретарі: Лукманова О.М.

суддів: Божко Л.А., Дурасова Ю.В.,

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року (суддя Боженко Н.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 14.05.2018 року) у справі № 804/2321/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії, зобов'язання здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії та виплатити її,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного УПФУ в Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку з 24.12.2014 року раніше призначеної пенсії та виплаті пенсії, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 29076,16 грн., а також одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 123 266,63 грн., відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 27.02.2018 року №19/194, які отримував на протязі 2013-2014 років, тобто на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; зобов'язати відповідача здійснити з 24.12.2014 року перерахунок раніше призначеної пенсії та виплатити пенсію, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, загальний розмір яких складає 29 076,16 грн., а також одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 123 266,63 грн., відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 27.02.2018 року №19/194, які отримував на протязі 2013-2014 років, тобто на протязі 24 місяців до звільнення з органів внутрішніх справ з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії з 24.12.2014 року по 26.08.2017 року включно, залишено без розгляду. Ухвала про залишення частини позовних вимог без розгляду не оскаржена.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Головного УПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку з 27.08.2017 року раніше призначеної пенсії та виплаті пенсії, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 27.02.2018 року № 19/194; зобов'язано Головне УПФУ в Дніпропетровській області здійснити з 27.08.2017 року перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 та виплатити пенсію, виходячи з 70 % грошового забезпечення з урахуванням матеріальних допомог для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення, відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 27.02.2018 року №19/194, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апеляційну скаргу подав ОСОБА_1, в якій просив скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову щодо виплати пенсії, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням одноразової грошової допомоги при звільненні та у цій частині ухвалити нове рішення про задоволення цієї частини позову. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що відповідачем незаконно не було враховано при розрахунку пенсії сума одноразової допомоги при звільненні. Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять окрім самого грошового забезпечення ще й надбавки, доплати різного виду, підвищення, перелік яких не є вичерпним, апелянт вказував, що ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклад, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), премії, в розмірах установлених законодавством, з видів виплат, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Апелянт вказував, що одноразова допомога при звільненні є додатковим видом грошового забезпечення, є складовою основного грошового забезпечення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що частина третя статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні, правові підстави для її виплати встановлені іншими нормами та пов'язані зі звільненням особи зі служби. Хоча вказана виплата й підпадає під ознаки одноразової допомоги, але має інше правове призначення. За висновками суду першої інстанції, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців. Одноразова допомога при звільненні не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків та отриманням за це грошової допомоги пов'язана саме з фактом звільнення зі служби.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному УПФУ в Дніпропетровській області, отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 20.01.2015 року.

Встановлено, що 27.02.2018 року Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області видано ОСОБА_1 довідку № 19/194 відповідно до якої, ОСОБА_1 з 01.11.2012 року по 23.12.2014 року була виплачена матеріальна допомога, у червні 2013 року - 9758,78 грн. (матеріальна допомога під час чергової відпустки), нарахування ЄСВ у розмірі 34,7% здійснювалось на суму 9749,50 грн., утримання ЄСВ у розмірі 2,6% зі суми 9740,22 грн.; у вересні 2013 року - 9758,78 грн. (матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань), нарахування ЄСВ у розмірі 34,7% здійснювалось на суму 9749,50 грн., утримання ЄСВ у розмірі 2,6% зі суми 9740,22 грн.; у травні 2014 року - 9558,60 грн. (під час чергової відпустки), нарахування ЄСВ у розмірі 34,7 %, утримання у розмірі 2,6% зі суми 9558,60 грн. Відповідно до довідки, виплачена одноразова грошова допомога при звільненні в грудні 2014 року у сумі 123266,63 грн.

28.03.2018 року ОСОБА_1 Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області було видано довідку № 19/334, відповідно до якої йому було виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу при звільненні.

Встановлено, що 27.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного УПФУ в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії, просив при розрахунку пенсії врахувати до складу грошового забезпечення невраховані матеріальні допомоги та одноразову допомогу при звільненні. Листом від 13.03.2018 року № Г310618 Головне УПФУ в Дніпропетровській області повідомило ОСОБА_1 про неможливість проведення перерахунку пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно частин 1, 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, при призначенні пенсії, така обчислюється з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Тобто законодавцем передбачено обрахування пенсії виходячи з розміру грошового забезпечення, до складу якого входять обов'язкові оклади та надбавки, доплати, премії, всі складові грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Таке твердження зокрема підкріплене ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Поряд з тим, пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» з змінами та доповненнями, передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Підсумовуючи, колегія суддів приходить до висновку, що при призначенні або при перерахунку пенсії враховується розмір грошового забезпечення, який складається з окладу та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення

Згідно п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (у редакції, дійсній на час виникнення спірних правовідносин), надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Передбачено обов'язковість виплати військовослужбовцям рядового і начальницького складу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Відповідно до довідок Головного управління МВС в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Натомість, одноразова грошова допомога при звільненні має інший характер нарахування та виплати.

Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно пункт 17 статті 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» військовослужбовці підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Військовослужбовці підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, тому мають сплачувати страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Колегія суддів зазначає, що частина 3 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положень про включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні.

Одноразова допомога при звільненні має одноразовий характер, виплачується лише раз, при звільненні особи і не входить до складу грошового забезпечення.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом першої інстанції вірно розподілено судові витрати з огляду на часткове задоволення позовних вимог, документальне підтвердження понесених позивачем витрат.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому тільки у тому разі коли його вимоги задоволено. Не передбачено повернення судових витрат у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі № 804/2321/18 - залишити без змін.

Розподіл судових витрат залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Суддя-доповідач: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова