Справа № 285/2159/18
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2159/18

провадження у справі №2-а/0285/82/18

08 серпня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не прибув,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції ОСОБА_2 в Житомирській області ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову інспектора поліції ОСОБА_2 в Житомирській області ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення серії НК № 172099 від 16.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 16 червня 2018 року близько 10 год. 30 хв. під час перебування позивача в автомобілі НОМЕР_1 по вул. Шевченка, 28 у м. Новограді-Волинському до нього підійшли працівники поліції й запропонували предявити документи, після перевірки документів інспектор поліції виявив порушення позивачем п. 31.3 (6) ПДР України , а саме керування транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно не пройшов його, у звязку з чим інспектором поліції винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, оскільки відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» автомобілі вантажопідйомністю до 3,5 тонни не підлягають обовязковому технічному контролю. Вага вантажного малотоннажного автомобіля позивача складає лише 2,8 тонни.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Заслухавши думку позивача, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 172099 від 16.06.2018 року, якою встановлено, що 16.06.2018 року о 10 год. 30 хв. по вул. Шевченка, 28, м. Новоград-Волинський, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, який не пройшов обовязків технічний контроль, чим порушив п.п. 31.3 ПДР України, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 13).

Частиною третьою статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до п.п. «б» п. 31.3 Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів якщо вони не пройшли державного технічного огляду або не мають талона про його проходження.

Згідно статті 35 Закону України «Про Дорожній рух» обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1)легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно Державного стандарту України ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні» транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

Згідно ПДР України, які у відповідності з Законом «Про Дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України, у пункті 31.4.1 визначено класифікацію транспортних засобів по типам:

1. Легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажів;

2. Автобуси;

3. Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою до 12 т включно;

4. Вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою понад 12 т;

5. Автопоїзди, тягачами яких є легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажу;

6. Автопоїзди, тягачами яких є вантажні автомобілі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що транспортний засіб позивача, вага якого, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, становить 2800 кілограмів і кількістю місць для сидіння 3 включно з місцем водія, - є легковим автомобілем.

Відповідачем не надано будь-яких доказів про те, що вказаний автомобіль використовується для роботи в якості таксі або для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, у зв'язку з чим даний транспортний засіб не підлягає обов'язковому технічному контролю.

Крім того Лист від 16.01.2012 p. № 4/14-К-23 Управління Державтоінспекції МВС України роз'яснює, що автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев'яти, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки є легковим та відповідно до ст. 35 Закону України «Про Дорожній рух» обов'язковому технічному контролю не підлягає (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку).

Приймаючи оспорювану постанову відповідач не врахував положення статті 35 Закону України «Про Дорожній рух» та дійшов помилкового висновку про те, що транспортний засіб позивача підлягає обовязковому технічному контролю.

Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом на виконання вимог КАС України перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ст. 77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач покладений на нього обовязок не виконав - не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність його рішень, для надання пояснень суду у судове засідання не прибув.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія НК № 172099 від 16.06.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено у повному обсязі та підписане 9 серпня 2018 року.

Суддя Т.Б. Сташків