Справа № 820/4816/18
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 серпня 2018 р. № 820/4816/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі- Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "ШЛЯХРЕМБУД" (вул. Москалівська, буд. 20,м. Харків,61004, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підрядне спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД», звернулось до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління ДФС у Харківській області. В позові позивач просить скасувати видані відповідачем податкові повідомлення-рішення № 3 від 12.06.2018р., № 3 від 12.06.2018р., № 3 від 12.06.2018р., № 3 від 12.06.2018р. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням норм матеріального права при винесенні перелічених податкових повідомлень-рішень, а також їх невідповідність даним бухгалтерського та податкового обліку позивача. В судовому засіданні представник позивача податкові вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, посилається на те, що складені ним податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на даних, отриманих в ході проведеної на підприємстві позивача податкової перевірки, а також нормах чинного законодавства України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

Головне управління ДФС у Харківській області було проведено на Комунальному підрядному спеціалізованому підприємстві по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова «ШЛЯХРЕМБУД» документальну планову виїзну перевірку. Результати перевірки відображені в ОСОБА_1 перевірки від 22.05.2018 №2043/20-40-14-03-07/03359182 «Про результати документальної планової виїзної перевірки податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.06.2017». Факт проведення перевірки та її висновки сторонами не оспорені, визнані та підтверджені копією акту, що залучена до матеріалів справи.

За результатами розгляду акту перевірки, керівником відповідача були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення № 3 від 12.06.2018р., на підставі якого позивачу було збільшено суму грошового зобов?язання з податку на прибуток підприємств і організацій, що належать до комунальної власності на загальну суму 806895грн.00коп., в тому числі 537930 грн. за податковим зобов?язанням та 268 965,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № 3 від 12.06.2018р., на підставі якого позивачу було збільшено суму грошового зобов?язання з податку на додану вартість на загальну суму 2217132,00 в тому числі 1 478 088 грн. за податковим зобов?язанням та 739 044 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення № 3 від 12.06.2018р., на підставі якого до позивача було застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій внаслідок завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 46742,10 грн.

- податкове повідомлення-рішення № 3 від 12.06.2018р., на підставі якого Позивача зобовязали внести виправлення у показниках податкової звітності з податку на прибуток шляхом зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток у сумі 3 140 348,00 грн.

Дослідженням змісту акту перевірки встановлено, що податкове повідомлення-рішення № 3 від 12.06.2018р. ґрунтується на висновках відповідача про те, що позивачем порушені:

- п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14, п. 44.1, п.44.2 ст. 44, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями),

- п.3 П(С)БО №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затверджений наказом Мінфіну України від 07.02.2013 № 73 та зареєстрованого в Мінюсті України 28.02.2013р. за № 336/22868;

- п.15 П(С)БО 15 "Дохід", затверджений наказом Мінфіну України від 29 листопада 1999 р. N 290 та зареєстрований в Мінюсті України 14 грудня 1999 р. за N860/4153;

- п.5 П(С)БО №11 «Зобовязання», затверджений наказом Мінфіну України від 31.01.2000 №20 та зареєстрований в Мінюсті України 11.02.2000 за №85/4306;

- п.4, п.6, п.11, п.12, п.15 П(С)БО 16 "Витрати", затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N318 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248,

- ст.1, п.1, п.2 ст.3, п.1 та п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV.

Конкретизуючи зміст порушень, відповідач в акті перевірки зазначає про наступне.

По-перше, на думку відповідача, позивач занизив показник доходу в декларації податку на прибуток за період з 01.01.2015р. по 30.06.2017р. через невизнання кредиторської заборгованості у сумі 1506572 грн. перед замовником Міжнародний благодійний фонд «ОСОБА_3 Фельдмана» безнадійною та, відповідно, зобовязанням, яке підлягає погашенню.

Дослідженням наданих до справи документів та пояснень представників сторін суд встановив, що означена заборгованість виникла на підставі укладеного позивачем та Міжнародний благодійний фонд «ОСОБА_3 Фельдмана» договору від 08.04.2013р. №0804 про виконання робіт по відновленню асфальто-бетонного покриття. Період виникнення даної заборгованості серпень 2013 року.

Судом встановлено, що позивач дійсно уклав зазначений договір. Відповідно до змісту п.3.3 цього договору, позивач як підрядник прийняв на себе зобов?язання виконати передбачені договором роботи в строк до 31.12.2013р. До цього часу роботи не виконано в повному обсязі. Натомість, грошові кошти за роботи сплачені Міжнародний благодійний фонд «ОСОБА_3 Фельдмана» в повному обсязі.

Позивач факт укладення договору, отримання коштів та неповне виконання зобов?язань підтверджує, визнає. Втім, позивач зазначає, що проведення робіт в повному обсязі не було можливим, оскільки контрагент як замовник не надав технічне завдання на виконання робіт, приміщення для зберігання матеріалів і обладнання на весь період робіт, не забезпечив підключення до електроенергії, не підготував та не передав позивачу необхідну для робіт документацію. Відтак, за ствердженням позивача контрагентом не виконані обов?язки, передбачені п. 1.2, 6.2.1, 6.2.2 Договору.

Перевіркою змісту договору від 08.04.2013р. №0804 наявність зазначених позивачем зобов?язань контрагента підтверджена. Доказів належного виконання цих обов?язків відповідач не надав.

Також суттєвим для справи є те, що згідно даних документів бухгалтерського обліку позивача, станом на кінець перевіреного періоду по кредиту рахунку 6811 «Розрахунки за авансами отриманими в національній валюті» по контрагенту Міжнародний благодійний фонд «ОСОБА_3 Фельдмана» (податковий номер 34965491) обліковується кредиторська заборгованість за отриманими авансами в розмірі 1 506 572 грн. Позивач пояснив, що зобов?язання перед Міжнародний благодійний «ОСОБА_3 Фельдмана» він обліковує як заборгованість, не списав її, а також визнав при проведенні звіряння розрахунків, про що сторонами складено акт.

Встановивши перелічені фактичні обставини справи в цій частині суд вважає можливим застосувати наступні норми матеріального права.

Відповідно до п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу (ПК) України, обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно п.44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст. 44 ПК України, для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають обєкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до підп.14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПКУ безнадійна заборгованість це, в тому числі, заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно п.15 П(С)БО 15 "Дохід", затвердженого наказом Мінфіну України від 29 листопада 1999 р. N 290 та зареєстрованого в Мінюсті України 14 грудня 1999 р. за N860/4153, доходом визнається сума зобов?язання, яке не підлягає погашенню.

Відповідно до п.5 П(С)БО №11 «Зобовязання», затвердженого наказом Мінфіну України від 31.01.2000 №20 та зареєстрованого в Мінюсті України 11.02.2000 за №85/4306, якщо на дату балансу раніше визнане зобов?язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Таким чином, ключовим питанням в даному випадку є питання про те, чи припинилось зобов?язання позивача перед його контрагентом Міжнародний благодійний «ОСОБА_3 Фельдмана».

Відповідно до ч.1 ст. 256 Цивільного кодексу (ЦК) України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.1 ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зокрема, у випадку невиконання або неналежного виконання договірного зобов?язання перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після граничного строку виконання зобов?язання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

З обставин справи вбачається, що кредитор позивача не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, зокрема, не надав технічне завдання на виконання робіт, приміщення для зберігання матеріалів і обладнання на весь період робіт, не забезпечив підключення до електроенергії, не підготував та не передав позивачу необхідну для робіт документацію. Таким чином, в даному випадку має місце прострочення кредитора, що виключає прострочення позивача, як боржника. Відтак, відсутнє порушення прав контрагента позивача, що в свою чергу виключає не тільки сплив, але й початок строку відрахування позовної давності.

Також до матеріалів справи залучена Копія ОСОБА_1 звіряння взаємних розрахунків за період січень 2013р.-травень 2016р.між КП "ШЛЯХРЕМБУД" і Міжнародним благодійним фондом «ОСОБА_3 Фельдмана». З цього документу випливає, що позивач визнав борг перед контрагентом, що за правилами ч.ч.1, 3 ст. 264 ЦК України свідчило б про переривання перебігу позовної давності, якщо б цей строк почав обліковуватись.

Суд також враховує, що за даними бухгалтерського обліку позивача борг перед Міжнародним благодійним фондом «ОСОБА_3 Фельдмана» обліковується і не списаний.

Підсумовуючи викладене, суд вважає обґрунтування позовних вимог в цій частині таким, що відповідає чинному законодавству України та матеріалам справи. Відповідач не спростував позов в цій частині ані фактично, ані з точки зору норм матеріального права.

По-друге, на думку відповідача, позивач завищив собівартість реалізованої продукції (товарів, робiт, послуг) на суму 1036110 грн. по операціям з контрагентом ТОВ "УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ" за 1-й квартал 2016 р. та на суму 445816 грн. по операціям з контрагентом ТОВ "ВЕГА-БУД" за 3-й квартал 2016 року.

В акті перевірки зазначається, що згідно наданих до перевірки документів позивач уклав з ТОВ "УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ" (постачальник) договір постачання №31 від 27.03.2014 про постачання солі для промислового перероблення ДСТУ 4246.2003 кам`яної з протизлежуваною добавкою. Згідно умов договору, додаткових угод та специфікацій до них:

- місце поставки: за умов поставки залізницей Харків-Ліски ПЗ, код 44909, Державне підприємство «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски» інд 61030, м.Харків, Червонозаводський р-н, вул.Біологічна, буд.6, код отримувача 7810, вантажоодержувач КП «ШЛЯХРЕМБУД», полувагонами 50950 тн, ціна за 1тн 785,0 грн. з ПДВ. Загальна сума з ПДВ 39995750 грн.; за умов поставки автотранспортом м.Харків, вул.Дорошенківська, 1, КП «ШЛЯХРЕМБУД», автотранспортом постачальника, 43547 тн, ціна за 1тн 918,45 грн. з ПДВ. Загальна сума з ПДВ 39995742,15 грн.

- орієнтована сума Договору дорівнює 40 000 000 грн. з урахуванням ПДВ. Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та закінчується 31 грудня 2019 року. Договір підписано та скріплено печатками з боку Постачальника керівником ОСОБА_4, з боку Покупця начальником ОСОБА_5

В акті перевіряки зазначено, що позивачем прийняті та відображені в бухгалтерському та податковому обліку документи, виписані ТОВ "УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ" про постачання товару.

У видаткових накладних зазначено місце складання м. Харків. В наданих до перевірки видаткових накладних зазначені П.І.Б. осіб, які отримували товар від постачальника, а також не зазначені реквізити довіреностей, за якими отримувались товарно-матеріальні цінності.

Щодо транспортування ТМЦ від постачальника до покупця до перевірки надані товарно-транспортні накладні, а також накладні на транспортування залізничним транспортом, в яких зазначена інформація про прибуття вантажу.

В акті перевірки відповідач звертає увагу на те, що аналізом наданих до перевірки документів встановлено, що в товарно транспортних накладних відсутні обовязкові для заповнення реквізити, а саме: П.І.Б. водія (експедитора), який отримував товар, довіреність на отримання товару, маса перевезеного вантажу, повні адреси пунктів навантаження та розвантаження вантажу (зазначено тільки м.Харків) .

В накладних на перевезення вантажу залізничним транспортом зазначено постачальника - ДП «Артемсіль», одержувача - ФВФ «ЦС «ЛИСКИ» ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ». Інформація про постачальника ТОВ "УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ" в накладних відсутня, що не дає змоги встановити, що саме технічна сіль від постачальника ТОВ"УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ" перевозилась залізничним транспортом. Крім того, відсутня інформація про транспортування солі технічної від станції Харків-Лиски до місць зберігання КП «ШЛЯХРЕМБУД».

На думку відповідача, зазначені вище факти унеможливлюють визнання вищенаведених податкових та видаткових накладних первинними документами, на підставі яких витрати підприємства можуть бути достовірно оцінені та на підставі яких можуть відображатися господарські операції в бухгалтерському обліку.

Позивач, зі своєї сторони, наголошує на тому, що при проведенні перевірки він надав всі документи, що були в нього в наявності, по операціям з означеним контрагентом. Частина документів була вилучена у позивача в ході проведених раніше обшуків, але була згодом надана для ознайомлення слідчим. Зокрема, позивач надав для проведення перевірки договори, акти, платіжні доручення, кошториси, видаткові та товарно-транспортні накладні та інші документи. Договори позивача не визнані фіктивними, не оспорені в суді, факт їх укладання контрагентами не заперечується.

Суд при оцінці доказів на підтвердження господарських операцій позивача з ТОВ "УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ" аналізує їх в сукупності. Наданими позивачем і залученими до матеріалів справи документами підтверджується факт укладення договорів на постачання солі, факт отримання солі від постачальника, факт оплати вартості солі постачальнику. Зокрема, до суду надана копія реєстру податкових накладних за січень 2016р. по контрагенту ТОВ»УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ»; копія банківських виписок, копії видаткових накладних, копії з/д накладних, копії товарно-транспортних накладних, копії сертифікатів якості.

Також суд враховує, що ТОВ "УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ" не визнано фіктивним підприємством, воно є діючим підприємством, яке подає податкову та інші форми звітності, сплачує податки. Стосовно його керівника та засновників відсутні провадження щодо фіктивно підприємництва. Доказів зворотнього відповаідачем не надано.

Суд вважає можливим врахувати висновки Вищого адміністративного суду України при вирішенні справи К/9991/52356/12, про те, що відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобовязаннях платника податків у звязку з його господарською діяльністю мали місце.

Таким чином, окремі недоліки товарно-транспортних накладних не можуть спростувати факту придбання солі позивачем у свого контрагента ТОВ "УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ", факт необхідності цього товару для основної господарської діяльності позивача (утримання та експлуатація шляхів та доріг на території м. Харкова), факт використання товару в основній господарській діяльності позивача.

Щодо правовідносин позивача з ТОВ «ВЕГА-БУД» то за ствердженнями відповідача (які визнаються позивачем), згідно наданих до перевірки документів встановлено, що позивач у перевіреному періоді виконував субпідрядні роботи для ТОВ "ВЕГА-БУД" (іпн 31061330) згідно наступних договорів:

- договір будівельного субпідряду № 99 від 27.06.2016, згідно якого Генпідрядник (ТОВ "ВЕГА БУД") залучив субпідрядника (позивач) для виконання капітального ремонту проспекту Перемоги від вул. Клочківська до ХІБС за адресою просп. Перемоги, 55. Ціна договору 11062530 грн., в т.ч. ПДВ - 1843755 грн.,

- договір будівельного субпідряду № 100 від 27.06.2016, згідно якого Генпідрядник (ТОВ "ВЕГА БУД") залучив субпідрядника (позивач) для виконання капітального ремонту проспекту Перемоги від ХІБС за адресою просп. Перемоги,55 до зупинки громадського транспорту «Шкільна». Ціна договору -13851928,80 грн., в т.ч. ПДВ - 2308654,80грн.,

- договір будівельного субпідряду № 101 від 27.06.2016, згідно якого Генпідрядник (ТОВ "ВЕГА БУД") залучив субпідрядника (позивач) для виконання капітального ремонту проспект Перемоги від зупинки громадського транспорту «Шкільна» до кола трамвая. Ціна договору - 6308173,20грн., в т.ч. ПДВ - 1051362,20грн.

Завірені копії договорів залучені до матеріалів судової справи.

Розрахунки згідно умов всіх перелічених договорів мали провадитись шляхом попередньої оплати, розмір авансу не може перевищувати 30 відсотків вартості річного обсягу робіт. Виконавець зобовязується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. Замовник та Генпідрядник приймають виконані роботи на підставі акту виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3). Генпідрядник зобовязаний передати Субпідряднику на період будівництва і до його завершення придатний для виконання робіт будівельний майданчик та забезпечити фронт робіт. Строк дії договорів - до 31.12.2017 року, а в частині розрахунків до повного виконання зобовязань за цим договорами. Виконання умов зазначених договорів підтверджено актами виконаних позивачем робіт, розрахунковими документами та відображені в бухгалтерському та податковому обліку позивача в складі доходів та податкових зобовязань з ПДВ. Зокрема, до суду надані засвідчені копії актів приймання виконаних робіт з ТОВ «ВЕГА-БУД» №1431 від 17.10.2016р., №1179 від 17.08.2016р., №990 від 09.08.2016р., №1181 від 17.08.2016р.,копія реєстру податкових накладних за 2016р. по контрагенту ТОВ «ВЕГА-БУД» та т.і. Перелічені обставини справи визнаються позивачем і підтверджуються наданими до суду первинними документами.

Разом з тим, відповідач наголошує, що в актах приймання-передачі виконаних робіт немає можливості встановити, в чому саме полягали послуги з організації виробництва, надані контрагентом позивачу в ході виконання останнім робіт. У вказаних вище актах не зазначено та до перевірки не надано будь-яких інших документів з інформацією щодо конкретизації отриманих послуг, а саме: чим саме обумовлено надання таких послуг, який вид послуг надавався, які були використані трудові ресурси та основні засоби, розрахунок справедливої вартості наданих послуг. Відсутність зазначеної інформації на думку відповідача унеможливлює визнання актів первинними документами, на підставі яких витрати підприємства можуть бути достовірно оцінені та на підставі яких можуть відображатися господарські операції в бухгалтерському обліку.

Позивач заперечує проти цих висновків, посилається на те, що в акті відсутні посилання на конкретні норми чинного законодавства, які передбачають детальний опис в актах виконаних робіт змісту генпідрядних послуг з організації виробництва. Такі вимоги в чинному законодавстві відсутні. І навпаки, згідно практики укладення та виконання господарських договорів в будівництві десятиріччями існує інститут організації виробництва і передбачається плата за його здійснення.

Відповідач в ході розгляду справи в суді не надав правового обґрунтування на підтвердження обов?язковості викладення в актах тієї інформації, яку він вважає суттєвою. Таким чином, при однаковому розумінні сторонами фактичних обставин справи в цій частині і їх підтвердженні первинними документами, правова позиція відповідача не може вважатися обґрунтованою.

Розглядаючи спір в частині вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 суд встановив, що за ствердженням відповідача перевіркою встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1478088 грн., в тому числі за грудень 2015 на 1478088 грн., в результаті чого Рішенням № 3 було здійснено донарахування на загальну суму 2217132 грн. в тому числі 1 478 088 грн. за податковим зобов?язанням з ПДВ та 739 044 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Зокрема, позивач уклав з ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" (, Дніпропетровська обл.) договори будівельного субпідряду:

- № 2509 від 25.09.2015, про капітальний ремонт просп. Перемоги від ХІБС за адресою просп. Перемоги, 55 до зупинки громадського транспорту «Шкільна»;

- № 3010 від 30.10.2015, про капітальний ремонт проспекту Перемоги від вул. Клочківської до ХІБС за адресою просп. Перемоги, 55;

- № 3010/161 від 30.10.2015, про капітальний ремонт проспекту Перемоги від вул.Клочківської до ХІБС за адресою просп. Перемоги, 55. Місце виконання робіт : проспект Перемоги (від зупинки громадського транспорту «Шкільна» до кола трамвая);

- № 3010/1 від 30.10.2015, про капітальний ремонт проспекту Перемоги від ХІБС за адресою просп. Перемоги, від зупинки громадського транспорту «Шкільна» до кола трамваю;

- № 3010/1/162 від 30.10.2015, про капітальний ремонт проспекту Перемоги від ХІБС за адресою просп. Перемоги, від зупинки громадського транспорту «Шкільна» до кола трамваю.

Місце виконання робіт: проспект Перемоги (від зупинки громадського транспорту «Шкільна» до кола трамвая).

Позивачем виписані та відображені в обліку акти виконаних робіт та податкові накладні про виконання будівельних робіт з капітального ремонту проспекту Перемоги на адресу ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" на загальну суму 8868528грн., в т.ч. ПДВ 1478088 грн., що включено підприємством до складу податкових зобовязань у грудні 2015 року. Також документами підтверджено, що позивач роботи за договорами виконав належним чином, що підтверджено підписаними сторонами актами виконаних робіт, за грудень 2015р.

В ході проведеної податкової перевірки відповідач наголосив, що аналізом наданих до перевірки первинних документів та наявних баз даних по взаємовідносинам позивача з ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" встановлено: відсутність підтвердження реального здійснення господарських операцій контрагентом покупцем; наявність інформації по ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" про відсутність необхідних основних засобів, трудових та інших ресурсів та умов для здійснення господарської діяльності; наявність кримінальних проваджень, що підтверджує створення підприємства з метою легалізації грошових коштів, одержаних злочинним шляхом без мети ведення господарської діяльності; територіальна віддаленість контрагентів та обєкту виконаних робіт та відсутність ділової мети, щодо залучення посередника в особі ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" при виконанні робіт для кінцевого споживача.

Суд критично оцінює ствердження відповідача в цій частині. Так, відсутність підтвердження реального здійснення господарських операцій контрагентом покупцем; наявність інформації по ПП ПВКП "УКРЄВРОБУД 2013" про відсутність необхідних основних засобів, трудових та інших ресурсів та умов для здійснення господарської діяльності не може суттєвим чином впливати на підтвердження реальності господарської операції цього контрагента із позивачем, оскільки саме на позивача за умовами укладених господарських договорів був покладений обов?язок з виконання робіт. Тобто, основні засоби, трудові та інші ресурси мали бути у розпорядженні саме позивача, а не його контрагента.

Сам факт наявності кримінальних проваджень, суд вважає таким, що не може підтверджувати ані протиправність дій контрагента позивача, ані протиправність дій позивача. Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Відповідач не спростував тверджень позивача про те, що ці кримінальні провадження не завершені, вирок відсутній. Засвідчених копій вироків з питань, що є предметом дослідження у даній справі, до матеріалів судової справи відповідачем також не надано.

Розглядаючи позов в частині вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 суд встановив, що відповідно до висновків акту перевірки спеціалістами відповідача були зроблені висновки про порушення позивачем п.п.44.1 ст.44, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6. ст.198 ПК України, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та податкового кредиту (рядок 19 декларації) та відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за червень 2017 в сумі 467 421 грн. В свою чергу це призвело до нарахування штрафних санкцій у сумі 46742,10 грн.

Зазначені висновки відповідач обґрунтовує тим, що на його думку позивач припустив неправомірне віднесення до складу податкового кредиту з ПДВ суми податку з витрат, що відносяться до собівартості реалізованої продукції (робіт, послуг) у розмірі 467421 грн., в тому числі по контрагенту ТОВ «УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ» - за січень 2016 року 347887грн. і по контрагенту ТОВ «ВЕГА-БУД» - за липень 2016 року на 9493 грн., за серпень 2016 на 79001 грн., за вересень 2016 на 24367 грн., за жовтень 2016 на 6672 грн. на загальну суму 119533 грн.

Фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору в цій частині, були викладені вище і є аналогічними обставинам справи, що мають значення для вирішення спору в частині скасування податкового повідомлення-рішення № 3. Зокрема, судом встановлено факт реального укладення та реального виконання господарських договорів позивачем з його контрагентами, факт реального руху активів в ході виконання цих господарських договорів, факт відповідності мети цих договорів основним видам господарської діяльності позивача.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи виключають можливість встановити порушення позивачем норм п.п.44.1 ст.44, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6. ст.198 ПК України. Тому, податкове повідомлення-рішення № 3 слід визнати необґрунтованим і таким, що не відповідає матеріалами судової справи, прийнятим з порушенням норма матеріального права України.

Розглядаючи позов в частині вимог про скасування податкового повідомлення-рішення № 3 суд встановив наступне.

В акті перевірки відповідач стверджує про те, що позивачем порушено: п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14, п. 44.1, п.44.2 ст. 44, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), з урахуванням: п.3 П(С)БО №1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Мінфіну України від 07.02.2013 № 73 та зареєстрованого в Мінюсті України 28.02.2013 за №336/22868, п.15 П(С)БО 15 "Дохід", затвердженого наказом Мінфіну України від 29 листопада 1999 р. N 290 та зареєстрованого в Мінюсті України 14 грудня 1999 р. за N860/4153, п.5 П(С)БО №11 «Зобовязання», затвердженого наказом Мінфіну України від 31.01.2000 №20 та зареєстрованого в Мінюсті України 11.02.2000 за №85/4306, п.4, п.6, п.11, п.12, п.15 П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248, положень ст.1, п.1, п.2 ст.3, п.1 та п.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого завищено відємне значення обєкту оподаткування податком на прибуток на 3140348 грн., в тому числі за 1-ше півріччя 2017 року на 3140348грн.

Ця сума порушень, за ствердженнями відповідача, утворилося з сум 1506572 грн. - по операціям позивача з контрагентом Міжнародний благодійний фонд «ОСОБА_3 Фельдмана»; 1036110 грн. - по операціям позивача з контрагентом ТОВ УКРПРОФКОМПЛЕКТНІСТЬ»; 597666 грн. - по операціям позивача з контрагентом ТОВ «ВЕГА-БУД».

Фактичні обставини справи, що мають значення для вирішення спору в цій частині, були викладені вище і є аналогічними обставинам справи, що мають значення для вирішення спору в частині скасування податкового повідомлення-рішення № 3. Зокрема, судом встановлено факт реального укладення та реального виконання господарських договорів позивачем з його контрагентами, факт реального руху активів в ході виконання цих господарських договорів, факт відповідності мети цих договорів основним видам господарської діяльності позивача.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи виключають можливість встановити порушення позивачем норм п п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14, п. 44.1, п.44.2 ст. 44, п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134 ПК України. Тому, податкове повідомлення-рішення № 3 слід визнати необґрунтованим і таким, що не відповідає матеріалами судової справи, прийнятим з порушенням норма матеріального права України.

Тобто, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "ШЛЯХРЕМБУД" (вул. Москалівська, буд. 20, м. Харків, 61004, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати винесені Головним управлінням ДФС у Харківській області податкові повідомлення-рішення № 3, № 3, № 3 та № 3 від 12.06.2018р.

Стягнути Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "ШЛЯХРЕМБУД" (вул. Москалівська, буд. 20, м. Харків, 61004, ) сплачений судовий збір в сумі 47823 (сорок сім тисяч вісімсот двадцять тири) грн. 55 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення в повному обсязі виготовлено 14 серпня 2018 року.

Суддя Зінченко А.В.