Справа № 826/10085/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Смолій І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Справа № 826/10085/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Салова О.Г.,

відповідача Юдіна М.А.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Технотранссервіс» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 травня 2018 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Технотранссервіс»

до державного реєстратора - нотаріуса Київського міського

нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича,

треті особи, які не заявляють

самостійні вимоги

на предмет спору: приватний нотаріус Кропивницького міського

нотаріального округу Бабіч Лідія Юріївна,

товариство з обмеженою відповідальністю

«ФК Довіра та гарантія»

про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Технотранссервіс» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до державного реєстратора - нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Лідія Юріївна, товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Довіра та гарантія» про визнання протиправними дій відповідача щодо державної реєстрації змін в Державному реєстрі іпотек, внесених 14.07.2017 р. про зміну особи Іпотекодержателя.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 травня 2018 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд залучив третю особу до участі в розгляді справи без прийняття відповідного процесуального рішення, що судом не було досліджено ані доказів, поданих позивачем, ані нотаріальної справи, що відповідач не надав жодних доказів суду, а також на те, що відповідачем порушено порядок внесення записів до реєстру та фактично не внесено новий запис, а лише змінено вже існуючий.

З цих та інших підстав апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, вважаючи, що судом неповно встановлено обставини та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК Довіра та гарантія» просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та, зокрема, наголошує на тому, що відповідач мав повне право вчиняти реєстраційний запис про зміну іпотекодержателя на підставі договору про відступлення права вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.03.2013 року між ПП «Кіровоградспецстандарт» та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» було укладено Кредитний договір № 72/13/13/KL.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та ПАТ «ЗЛАТОБАНК» було укладено договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 438.

У зв'язку з укладенням договору іпотеки зазначеним нотаріусом Бабіч Л.Ю. також було внесено запис про державну реєстрацію іпотеки на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 1087265.

14.07.2017 р. між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» і ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 22.03.2013 р., який посвідчено відповідачем та зареєстровано в реєстрі за № 527.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо державної реєстрації змін в Державному реєстрі іпотек, внесених 14.07.2017 р. про зміну особи Іпотекодержателя, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Колегія суддів встановила, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що договір про відступлення права вимоги є підставою для внесення до Реєстру змін про обтяження (запису про іпотеку) і що оскаржувані позивачем дії нотаріуса вчинені останнім у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV), «Про іпотеку» від 05.06.2003 р. № 898-IV (далі - Закон № 898-IV), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 (далі - Порядок № 1127), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 р. № 1141 (далі - Порядок № 1141).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 2, 3, 9 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

У ст. 4, ч. 3 ст. 24 Закону № 898-IV закріплено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 15 Закону № 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до п.п. 6, 8 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Державний реєстратор, уповноважена особа за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв, на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис.

Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа обов'язково зазначають відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав, передбачені Порядком № 1141.

У пп. 5, 6 п. 23 Порядку № 1141 передбачено, що якщо речовим правом на нерухоме майно є іпотека, державний реєстратор вносить до запису про інші речові права та суб'єкта цих прав такі відомості, зокрема:

- підставу для виникнення речового права: назва документа; дата видачі документа; номер документа; ким виданий (оформлений) документ; додаткові відомості про документ;

- підставу для внесення запису про інші речові права та суб'єкта цих прав: назва рішення; дата формування рішення; індексний номер рішення;

Пунктом 31 Порядку № 1141 визначено, що під час проведення державної реєстрації переходу права власності, інших речових прав на нерухоме майно або обтяжень таких прав державний реєстратор замість існуючих відомостей, що містяться у відкритому розділі або спеціальному розділі Державного реєстру прав, вносить нові відомості, визначені у пунктах 21-24 цього Порядку.

Отже, законодавством регламентовано чіткий порядок вчинення реєстраційних дій.

При цьому, у разі реєстрації зміни іпотекодержателя внаслідок відступлення права вимоги, законодавство вимагає внесення відомостей, зокрема про підставу для виникнення речового права із зазначенням назви, дати та номеру відповідного договору, та інші відомості щодо оформлення такого договору, а також дату та номер рішення про вчинення відповідної реєстрації.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту встановлення судом першої інстанції обставин даної справи, суд апеляційної інстанції ухвалою від 11.07.2018 р. витребував у відповідача додаткові докази у справі, а саме: нотаріальну справу щодо об'єкту нерухомого майна за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград (Кропивницький), вулиця Родимцева генерала, 100-а.

Однак, вказане судове рішення відповідачем не виконано, жодних пояснень з цього приводу суду не надано, причини невиконання не повідомлено та доводів на обґрунтування і підтвердження правомірності вчинення ним спірної реєстраційної дії, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, не наведено.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що відповідачем внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про зміну іпотекодержателя, але при цьому не зазначено жодних відомостей про договір відступлення права вимоги, на підставі якого відбулася зміна іпотекодержателя ПАТ «Златобанк» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а також не зазначено, на підставі якого реєстраційного рішення внесено такі зміни.

Отже, вказані реєстраційні дії вчинені відповідачем без внесення повної інформації до Реєстру, тобто з порушенням вимог пп. 5, 6 п. 23 та п. 31 Порядку № 1141, а також п. 4 ст. 15 № 1952-IV та ч. 3 ст. 24 Закону № 898-IV.

Водночас, у рішенні від 20.10.2011 р. по справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов'язків.

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, судова колегія приймає до уваги та враховує доводи апелянта про те, що відповідачем при вчиненні спірної реєстраційної дії не було дотримано вимог чинного законодавства, порушено порядок внесення записів до реєстру та фактично не внесено новий запис, а лише змінено вже існуючий.

Водночас, судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що суд залучив третю особу до участі в розгляді справи без прийняття відповідного процесуального рішення, як такі, що спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких дане питання вирішено протокольною ухвалою суду.

У свою чергу, доводи третьої особи - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про те, що відповідач мав повне право вчиняти реєстраційний запис про зміну іпотекодержателя на підставі договору про відступлення права вимоги, не спростовують факту допущення вищевстановлених процедурних порушень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо державної реєстрації змін в Державному реєстрі іпотек, внесених 14.07.2017 р. про зміну особи Іпотекодержателя щодо об'єкту нерухомого майна за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград (Кропивницький), вулиця Родимцева генерала, 100-а, та задоволення позову.

Отже, відповідачем в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, а судом першої інстанції неповно встановлено обставини, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також судом порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Технотранссервіс» підлягає задоволенню, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 травня 2018 року - скасуванню, адміністративний позов - задоволенню.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на це, судова колегія встановила, що відповідно до платіжного доручення від 09.08.2017 р. № 164 позивач за подання адміністративного позову у цій справі сплатив судовий збір у розмірі 1600,00 грн., а за подання апеляційної скарги, відповідно до платіжного доручення від 01.06.2018 р. № 264: 2400,00 грн., тобто загальний розмір судових витрат становить 4000,00 грн. та підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Технотранссервіс» - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 травня 2018 року - скасувати.

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Технотранссервіс» до державного реєстратора - нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Лідія Юріївна, товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Довіра та гарантія» про визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати протиправними дії державного реєстратора - нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича щодо державної реєстрації змін в Державному реєстрі іпотек, вчиненої 14.07.2017 р. стосовно зміни особи іпотекодержателя відносно об'єкту нерухомого майна за адресою: Кіровоградська обл., м. Кіровоград (Кропивницький), вулиця Родимцева генерала, 100-а.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Технотранссервіс» () за рахунок нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіна Максима Анатолійовича судові витрати в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України, виготовлено 13 серпня 2018 року.

Головуючий суддя

Судді: