Справа № 826/7923/16
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 серпня 2018 року м. Київ № 826/7923/16

за позовомОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2
доМіністерства охорони здоров'я України
про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії , Судова колегія у складі: Головуючий суддя О.В.Головань, судді Я.І.Добрянська, А.С.Мазур
Представники:

без виклику сторін

Обставини справи:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони здоров'я України про:

- визнання протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України щодо не прийняття рішення про доцільність лікування за кордоном ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1);

- визнання протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України щодо не визначення загальної суми, пов'язаної із направленням на лікування за кордон ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та витрат і джерела їх покриття;

- визнання протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України щодо не взяття ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на облік хворих, що потребують оплати лікування за кордоном;

- визнання протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України щодо неоплати лікування за кордоном ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1);

- визнання протиправним Рішення засідання Комісії МОЗ України з питань направлення на лікування за кордон, датоване 17.08.2015 року, оформлене випискою з протоколу №5;

- визнання протиправним Рішення засідання Комісії МОЗ України з питань направлення на лікування за кордон, оформлене випискою з протоколу №1 від 22.02.2016 року;

- зобов'язання Міністерство охорони здоров'я України прийняти рішення про доцільність лікування за кордоном ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та рішення щодо визнання загальної суми, пов'язаної із направленням на лікування за кордон ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та витрат і джерела їх покриття;

- зобов'язання Міністерство охорони здоров'я України взяти ОСОБА_2 на облік хворих що потребують оплати лікування за кордоном;

- зобов'язання Міністерство охорони здоров'я України здійснити оплату вартості лікування за кордоном ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі 265 626,00 євро (еквівалент в гривнях по курсу НБУ станом на дату звернення з позовною заявою складає 7 484 331,30 грн.) шляхом переказу коштів на рахунок німецької клініки Unіversitatsklinikum Schleswig-Holstein.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2017 року позов був задоволений частково.

визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України щодо не прийняття рішення про доцільність лікування за кордоном ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1);

визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України щодо не визначення загальної суми, пов'язаної із направленням на лікування за кордон ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та витрат і джерела їх покриття;

визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров'я України щодо не взяття ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на облік хворих, що потребують оплати лікування за кордоном;

визнано протиправним Рішення засідання Комісії МОЗ України з питань направлення на лікування за кордон, датоване 17.08.2015 року, оформлене випискою з протоколу №5;

визнано протиправним Рішення засідання Комісії МОЗ України з питань направлення на лікування за кордон, оформлене випискою з протоколу №1 від 22.02.2016 року;

зобов'язано Міністерство охорони здоров'я України розглянути питання щодо доцільності лікування за кордоном, взяття на облік хворих, що потребують оплати лікування за кордоном і щодо оплати вартості проведення лікування ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі 265 626 євро 00 центів.

Рішення не оскаржувалось 01.12.2017 р. набуло законної сили.

02.04.2018 року на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2017 року по справі № 826/7923/16 Міністерством охорони здоров'я України прийнято рішення, оформлене Випискою з протоколу № 4 засідання Комісії МОЗ України з питань направлення на лікування за кордон.

17.04.2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56191517 про зобов'язання Міністерство охорони здоров'я України розглянути питання щодо доцільності лікування за кордоном, взяття на облік хворих, що потребують оплати лікування за кордоном і щодо оплати вартості проведення лікування ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі 265 626 євро 00 центів.

10.06.2018 року Міністерством охорони здоров'я України до Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України було подано заяву про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом із вказаною заявою відповідачем було надано Виписку з Протоколу №4 засідання Комісії МОЗ України з питань направлення для лікування за кордон, датовану 02.04.2018 року.

Відповідно до резолютивної частини Виписки з протоколу №4 Комісія МОЗ України вирішила:

- відмовити у черговому взятті ОСОБА_2 на облік хворих, що потребують лікування та здійснити доплату до її основного лікування у клініці Universitatsklinikum Schleswig-Holstein, Німеччина, оскільки відповідне рішення було прийнято комісією до ухвали постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2017 року у справі № 826/7923/16;

- відмовити у відшкодуванні ОСОБА_1 коштів у сумі 265 626,00 євро витрачених з особистих джерел на лікування ОСОБА_2.

- для перевірки інформації, наданої Департаментом охорони здоров'я Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 08.02.2018 року №1096/29-18, та прийняття відповідного рішення матеріали справи ОСОБА_2 передати до правоохоронних органів.

07.06.2018 року позивач звернувся до суду з заявою про визнання протиправними рішень, прийнятих Міністерством охорони здоров'я України на виконання постанови суду від 02.11.2017 року в порядку ст. 383 КАС України.

Позивач вважає, що Рішення МОЗ України, оформлене випискою з протоколу № 4 засідання Комісії МОЗ України з питань направлення для лікування за кордон, датоване 02.04.2018 року, яке було прийнято ніби-то на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2017 року у справі №826/7923/16, не відповідає ані вимогам закону, ані вимогам, викладеним в рішенні суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.06.2018 року розгляд заяви призначено до розгляду в порядку письмового провадження та зобов'язано відповідача надати суду пояснення на подану заяву.

31.07.2018 р. відповідачем надано пояснення на заяву.

Ознайомившись із вказаною заявою суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

В даному випадку суд не знаходить підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно ст. 129-1 Конституції України - судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як встановлено частинами 1, 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В даному випадку на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2017 року у справі № 826/7923/16 в частині зобов'язання Міністерство охорони здоров'я України розглянути питання щодо доцільності лікування за кордоном, взяття на облік хворих, що потребують оплати лікування за кордоном і щодо оплати вартості проведення лікування ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі 265 626 євро 00 центів відповідачем було розглянуто по суті вказане питання та прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви позивача, що оформлено рішенням засідання комісії МОЗ України з питань направлення на лікування за кордон, датованим 02.04.2018 року (виписка з протоколу № 4).

Позивач зазначає, що відповідачем не виконано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2017 року, оскільки в ній міститься посилання на врахування висновків суду при розгляді питання по суті, чого зроблено не було.

Відповідачем було надано пояснення, в яких зазначено, що на виконання рішення суду від 02.11.2017 року було розглянуто питання щодо доцільності лікування за кордоном, взяття на облік хворих, що потребують оплат: лікування за кордоном і щодо оплати вартості проведення лікування ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі 265 626,00 євро, прийнято відповідне рішення та повідомлено про них позивача.

Згідно вищенаведеного сторони по-різному зрозуміли зміст та резолютивну частину постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2017 року у справі №826/7923/16: якщо відповідач дійшов висновку про те, що судовим рішенням на нього покладено обов'язок розглянути заяву позивача по суті з прийняттям будь-якого рішення по суті, то позивач дійшов висновку про те, що рішення має бути конкретного змісту.

Вказане питання не було предметом звернення до суду про його роз'яснення в порядку ст. 254 КАС України, тоді як зміст як мотивувальної, так і резолютивної частини постанови містять різні посилання.

Зокрема, в постанові зазначено наступне.

При цьому, суд зазначає, що протиправна бездіяльність полягає саме в не розгляді питання про доцільність направлення позивача на лікування за кордон, тоді як вирішення цього питання по суті відноситься до виключної компетенції відповідача в особі Комісії (арк. 5);

Водночас, відповідач, отримавши заяву особи, яка вже почала за власний рахунок відповідне лікування, мав її розглянути, прийнявши рішення про доцільність лікування, в тому числі, у визначений у висновку спеціаліста спосіб і у визначеному медичному закладі. У випадку позитивного рішення питання про розмір витрат та джерела їх покриття могло бути вирішене навіть після початку лікування згідно п. 5 Положення, за рахунок тих джерел, які у вказаному пункті визначені.

У випадку негативного рішення про доцільність лікування за кордоном відповідач у будь-якому випадку мав би повідомити про це заявника з обґрунтуванням причин, що ним зроблено не було.

Відповідач, не розглянувши по суті питання про доцільність лікування позивача за кордоном, фактично самоусунувся від його вирішення, посилаючись на те, що заявник фактично хотів лише відшкодувати понесені витрати, що не відповідає дійсності (арк. 6)

Суд є правозастосовуючим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Рішення про доцільність лікування за кордоном приймається Комісією з питань направлення на лікування за кордон на підставі висновку головного спеціаліста відповідного профілю МОЗ.

За таких обставин суд, дотримуючись принципів законності, поділу влади, а також компетенції, визначеної Конституцією а законами України, не має права перебирати на себе повноваження суб'єкта владних повноважень у відповідних правовідносинах, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню (арк. 7).

Резолютивна частина постанови не містить обов'язку МОЗ України прийняти рішення конкретного змісту, тоді як зобов'язує розглянути певне питання.

З врахуванням викладеного передбачені ч. 6 ст. 383 КАС України підстави для задоволення заяви відсутні.

Окремо суд зазначає, що позивач має право оскаржити рішення про відмову у задоволенні заяви позивача, що оформлено рішенням засідання комісії МОЗ України з питань направлення на лікування за кордон, датованим 02.04.2018 року (виписка з протоколу № 4) в судовому порядку, і оцінка вказаному рішенню буде надана по суті.

На підставі вищевикладеного, ст. 383, ст. 294, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву позивача залишити без задоволення.

2. Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Судова колегія у складі:

Головуючий суддя О.В. Головань

Судді Я.І.Добрянська

А.С.Мазур