Справа № 816/1359/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1359/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Крутько О.В.,

представника відповідача - Штанько М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Полтавській області до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2018 року Державна екологічна інспекція у Полтавській області звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області про скасування рішення від 11.04.2018 № 54.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що позивачем правомірно нараховано виплати по лікарняних ОСОБА_2, оскільки період коли ОСОБА_2 перебував на лікарняному його було поновлено на посаді начальника, тому факт звільнення не настав та він вважається таким, що не був звільнений.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву посилався на те, що відповідачем проведено позапланову перевірку правомірності оплати допомоги по листках непрацездатності начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_2 з 14.09.2017 по 20.12.2017, за результатами якої встановлено порушення страхувальником п. 1 ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в частині надання матеріального забезпечення та окремі статті (пункти) нормативно-правових актів. Виявлені порушення стали підставою для прийняття рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 11.04.2018 № 54 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Державної екологічної інспекції у Полтавській області /а.с. 31-33/.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі звернення депутата Полтавської міської ради ОСОБА_3 від 26.02.2018 та дозволу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 13.03.2018 № 6-29-818 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області 14.03.2018 видано наказ № 78-од "Про проведення позапланової перевірки" щодо проведення позапланової перевірки Державної екологічної інспекції у Полтавській області з питань правомірності оплати допомоги по листках непрацездатності ОСОБА_2 за період із 14.08.2017 по 20.12.2017 /а.с. 46-49/.

У період із 29.03.2018 по 30.03.2018 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області проведено позапланову перевірку правомірності оплати допомоги по листках непрацездатності начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області ОСОБА_2 з 14.09.2017 по 20.12.2017, за результатами якої складено акт від 30.03.2018 /а.с. 10-13/.

Згідно з актом перевірки страхувальником порушено п. 1 ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 30 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" в частині надання матеріального забезпечення та окремі статті (пункти) нормативно-правових актів, а саме:

- ч. 11 ст. 22 Закону України № 1105 в частині коли застрахованій особі, у якої тимчасова непрацездатність настала у період вирішення спору про незаконність її звільнення з роботи, допомога по тимчасовій непрацездатності надана не з дня винесення рішення (ОСОБА_2 поновлено на роботі постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017, допомога по тимчасовій непрацездатності нарахована та виплачена у період з 17.10.2017 по 10.11.2017, з 13.11.2017 по 27.11.2017, з 28.11.2017 по 15.12.2017). Неправомірні витрати склали 8858,43 грн:

л/н АГЮ № 434638 від 27.11.2017 ОСОБА_2 - 2952,81 грн за 10 днів (допомога виплачена 13.12.2017);

л/н АГЮ № 782025 від 10.11.2017 ОСОБА_2 - 5905,62 грн за 20 днів (допомога виплачена 13.12.2017);

- ч. 11 ст. 22 Закону України № 1105 в частині коли застрахованій особі, у якої тимчасова непрацездатність настала у період вирішення спору про незаконність її звільнення з роботи, допомога по тимчасовій непрацездатності надана не з дня винесення рішення та п. 25 Порядку № 1266 в частині, коли невірно визначений розрахунковий період: обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги по тимчасовій непрацездатності проводилося не за останні 12 календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок. Неправомірні витрати склали 3154,67 грн:

л/н АДЖ № 4400558 від 28.11.2017 ОСОБА_2 - 3154,67 грн за 11 днів (допомога виплачена 28.12.2017);

- абз. 1 п. 3, п. 32 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 26.09.2001 № 1266 в частині, коли середньоденна заробітна плата обчислена виходячи не з фактично нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок. Переплата склала 52,52 грн.:

л/н АГШ № 445298 від 14.09.2017 ОСОБА_2 - 52,52 грн (допомога виплачена 30.10.2017). Всього неправомірні витрати склали 12065,62 грн.

Рішенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області від 11.04.2018 № 54 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Державної екологічної інспекції у Полтавській області зобов'язано повернути до Фонду соціального страхування України суму неправомірних витрат - 12065,62 грн. та застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення порядку використання страхових коштів - 6032,81 грн /а.с. 9/.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 № 1105-XIV роботодавець зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Частиною 11 статті 22 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" у разі настання тимчасової непрацездатності застрахованої особи у період вирішення спору про незаконність її звільнення з роботи допомога по тимчасовій непрацездатності надається за умови поновлення застрахованої особи на роботі з дня винесення такого рішення відповідним органом.

Згідно із частиною 1 статті 30 Закону матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Під час надання допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_2 на підставі листка непрацездатності АГШ № 445298 за період з 14.09.2017 по 13.10.2017 позивачем невірно обчислено середньоденну заробітну плату для розрахунку виплат за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, зокрема, порушено ч. 1 ст. 30 Закону № 1105 та абз. 1 п. 3, п. 32 Порядку № 1266 в частині, коли середньоденна заробітна плата обчислена виходячи не з фактично нарахованої за розрахунковий період заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок. Так, Позивачем до розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_2 взято 76351,65 грн за період 01.03.2017 по 31.08.2017, тоді як згідно із відомостями, що включені до звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що подаються до ДФС, заробітна плата ОСОБА_2 за відповідний період складала 75807,65 грн. У зв'язку із цими порушеннями неправомірно витраченими є 52,52 грн страхових коштів.

Зазначені порушення не заперечуються позивачем, виходячи із наведених у позовній заяві доводів, заперечує лише проти неправомірного витрачання 12013,10 грн страхових коштів, оскільки не визнає порушень ч. 11 ст. 22 Закону № 1105, допущених під час оплати ОСОБА_2 (особі, у якої тимчасова непрацездатність настала у період вирішення спору про незаконність її звільнення з роботи) листків непрацездатності АГЮ № 788025 за період з 17.10.2017 по 10.11.2017, АДЕ № 434683 за період з 13.11.2017 по 28.11.2017 та АДЖ № 400558 за період з 28.11.2017 по 15.12.2017.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 наказом Державної екологічної інспекції України від 13.09.2017 № 357-о звільнено 20.09.2017 з посади начальника Державної екологічної інспекції у Полтавській області - головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області, а в подальшому наказом Державної екологічної інспекції України від 18.12.2017 № 466-о поновлено на відповідній посаді з 21.09.2017 на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 у справі № 815/5158/17.

Обставини звільнення ОСОБА_2 наказом від 13.09.2017 № 357-о встановлені постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017 у справі № 815/5158/17, яка набрала законної сили.

Відповідно до ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Позивач вважає, що незалежно від наказу Державної екологічної інспекції України від 13.09.2017 № 357-о згаданий громадянин не був звільнений із займаної посади, оскільки відповідно до п. 2 наказу позивача від 20.09.2017 № 126-о «Про припинення державної служби ОСОБА_2Г.» днем звільнення ОСОБА_2 необхідно вважати «перший день виходу з лікарняного».

Посилаючись на положення ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253 та абз. 3 ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, позивач стверджує, що тимчасова непрацездатність ОСОБА_2 з 14.09.2017 по 15.12.2017 мала безперервний характер, а «перший день виходу з лікарняного» не настав до 18.12.2017, тобто до прийняття наказу від 18.12.2017 № 466-о «Про поновлення ОСОБА_2Г.».

Такі доводи позивача суд вважає необґрунтованими виходячи наступного.

Одним із видів матеріального забезпечення згідно із ст. 20 Закон № 1105 є допомога по тимчасовій непрацездатності, яка у разі її настання період роботи за правилом ч. 2 ст. 21 Закону № 1105 виплачується Фондом соціального страхування України (далі - Фонд) застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності ( встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановлення групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до ч. 11 ст. 22 Закону № 1105 у разі настання тимчасової непрацездатності застрахованої особи у період вирішення спору про незаконність її звільнення з роботи допомога по тимчасовій непрацездатна надається за умови поновлення застрахованої особи на роботі з дня винесень такого рішення відповідним органом.

Згідно із п. 1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я від 09.04.2008 № 189 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.07.2008 за No 589/1528 випадком тимчасової непрацездатності є тимчасова непрацездатність, яка триває безперервно від початку визначеного захворювання, травми тощо, підтверджується видачею листка непрацездатності з можливим продовження лікування в одному або декількох закладах охорони здоров'я до відновлення працездатності, що підтверджується закриттям листка непрацездатності - «стати до роботи».

Як вбачається із залучених до позовної заяви копій, усі із перелічених листків непрацездатності на ім'я ОСОБА_2 видані закладами охоро ни здоров'я як первинні, у зв'язку із різними захворюваннями і закриті шляхом заповнення графи «стати до роботи», тому засвідчують чотири різні випадки тимчасової непрацездатності, три з яких настали не тільки після 20.09.2017, тобто після дати звільнення наказом Державної екологічної інспекції України від 13.09.2017 № 357-о, але й після 14.10.2017, тобто після дати, вказаної у графі «стати до роботи» листка непрацездатності АГШ No 445298.

Таким чином, тимчасова непрацездатність ОСОБА_2 у періоді з 14.09.2017 по 15.12.2017 не була безперервною.

У ст. 251 Цивільного кодексу України закріплено визначення не тільки, строку, як періоду, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення, але і терміну - певного моменту у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно із ч. 2 ст. 252 Цивільного кодексу України термін, на відміну від строку, визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

У п. 2 наказу від 20.09.2017 №126-о позивачем для визначення звільнення ОСОБА_2 передбачена вказівка не на строк, а на подію - "вихід з лікарняного", який неминуче настане із закриттям листка непрацездатності. Така подія для ОСОБА_2 настала 14.10.2017, оскільки саме ця дата зазначена у графі «стати до роботи» листка непрацездатності АГШ № 445298, виданого на період з 14.09.2017 по 13.10.2017.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про центральні орган виконавчої влади» від 17.03.2011 № 3166-VI (далі - закон 3166) керівника заступники керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади призначаються на посади та звільняються з посад керівником центрального органу виконавчої влади відповідно до законодавства про державну службу.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, остання є центральним органом державної виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення 1 охорони природних ресурсів.

Виключне право на звільнення ОСОБА_2, як керівника територіального органу центрального органу виконавчої влади, згідно із положеннями Закону № 3166 належить Державній екологічній інспекції України.

Наказ від 20.09.2017 № 126-о в частині п. 2, яким змінено дату звільнення ОСОБА_2, зважаючи на відсутність у позивача законних повноважень для прийняття такого рішення, не може бути належним доказом для спростування факту звільнення згаданої особи саме 20.09.2018 відповідно до наказу Державної екологічної інспекції України від 13.09.2017 № 357-о.

Позивач порушив ч. 11 ст. 22 Закону № 1105, надавши матеріальне забезпечення ОСОБА_2, у якого тимчасова непрацездатність настала в період вирішення спору про законність його звільнення, не з дати прийняття Одеським окружним адміністративним судом рішення від 14.12.2017 про поновлення на роботі, а за весь період тимчасової непрацездатності, зокрема:

на підставі листка непрацездатності АГЮ № 788025 за 25 календарних днів періоду з 17.10.2017 по 10.11.2017, в тому числі за 20 календарних днів з 22.10.2017 по 10.11.2017 допомога на суму 5905,62 грн неправомірно виплачена з коштів Фонду;

на підставі листка непрацездатності АДЕ № 434683 за 16 календарних днів періоду з 13.11.2017 по 28.11.2017, в тому числі за 11 календарних днів з 18.11.2017 по 28.11.2018 допомога на суму 2952,81 грн неправомірно виплачена з коштів Фонду;

на підставі листка непрацездатності АДЖ № 400558 за 18 календарних днів періоду з 28.11.2017 по 15.12.2017, в тому числі за 11 календарних днів з 03.12.2017 по 13.12.2017 допомога а суму 3154,67 грн неправомірно виплачена з коштів Фонду.

Переплата допомоги за останнім листком непрацездатності зумовлена не тільки порушенням ч. 11 ст. 22 Закону №1105, але й порушенням п. 25 Порядку № 1266 в частині, коли невірно визначений розрахунковий період: обчислення середньої заробітної плати для розрахунку допомоги проводилося не за останні фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа) перед настанням тимчасової непрацездатності. Зокрема, поновленому на роботі з 21.09.2017 ОСОБА_2 під час обчислення середньоденної заробітної плати за страховим випадком, що настав 28.11.2017, не включено заробітну плату за вересень і жовтень 2017 року із кількістю календарних днів перебування у трудових відносинах (без врахування невідпрацьованих через тимчасову непрацездатність).

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону № 1105 за органами Фонду закріплено право накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи передбачені законом за порушення вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх поверненні також за шкоду, заподіяну Фонду внаслідок невиконання або неналежне виконання обов'язків, визначених цим Законом.

Згідно із ч. 6 ст. 15 Закону № 1105 у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному об неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Рішенням від 11.04.2018 № 54 позивача зобов'язано перерахувати Фонду 18098,43 грн, які складаються із 12065,62 грн неправомірно витрачених коштів Фонду, виявлених за результатами планової перевірки позивача, 6032,81 грн штрафу, застосованого до позивача за допущені порушення порядку використання страхових коштів.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що зазначене рішення прийняте відповідачем в межах повноважень визначених законом, та обґрунтовано.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач довів правомірність прийнятого рішення, у задоволенні позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову Державної екологічної інспекції у Полтавській області (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, 36039, ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36011, ) про скасування рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 серпня 2018 року.

Суддя А.Б. Головко