Справа № 815/5707/17
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 815/5707/17
Головуючий першої інстанції Юхтенко Л.Р.

Час та місце ухвалення судового рішення « 17:46», м. Одеса Повний текст судового рішення складений 05.04.2018р.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Крусян А.В.

суддів: Градовського Ю.М. , Лук'янчук О.В.

секретаря судового засідання Апексімова І.С.,

представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи Терзі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до якої приєдналася ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи Одеська міська рада, ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

07.11.2017р. ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи Одеська міська рада, ОСОБА_3 про визнання протиправними дій щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 14.10.2014 року ОД №14214289 (реконструкції квартири НОМЕР_1 без зміни цільового призначення та без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1), замовник ОСОБА_3; скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 14.10.2014року ОД №14214289 (реконструкції квартири НОМЕР_1 без зміни цільового призначення та без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1), замовник ОСОБА_3

Позов обґрунтовано тим, що позивач на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 20.09.1999 року є власником квартири АДРЕСА_2, в якій до теперішнього часу мешкає разом зі своєю родиною та є власником нежитлового приміщення на першому поверсі площею 15кв.м, розташованого за вказаною адресою, відповідно до договору купівлі-продажу від 23.11.2015 року, укладеного з Одеською міською радою.

Між тим, в ході розгляду Приморським районним судом м. Одеси справи № 522/7723/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, третя особа Одеська міська рада про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що відповідачем була здійснена 14 жовтня 2014 року реєстрація декларації про готовність об'єкту до експлуатації після реконструкції квартири НОМЕР_1 без зміни цільового призначення та без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3, відповідно до якої спірне нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 15кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що зараз належить позивачу, а до цього часу було внесено в перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, що підлягали приватизації та відчуженню у 2014 році, відповідно до рішення Одеської міської ради від 27.08.2014 року за №5252-VI, було приєднано до квартири НОМЕР_1 без належних правових підстав.

Позивач зазначає, що він, як власник квартири АДРЕСА_2, не надавав згоди на проведення реконструкції квартири НОМЕР_1, та не надавав згоди на збільшення площі квартири ОСОБА_3, та визнання за нею права власності на реконструйовану квартиру. Отже, зареєстрована 14 жовтня 2014 року відповідачем декларація про готовність об'єкта до експлуатації після реконструкції квартири НОМЕР_1 без зміни цільового призначення та без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 була подана та оформлена з порушенням вимог, встановлених Порядком прийняття в експлуатацію об'єктів, у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам законодавства та недостовірністю відомостей у поданих документах.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2018р. позов задоволено частково; зобов'язано Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації (реконструкції квартири НОМЕР_1 без зміни цільового призначення та без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1), замовник ОСОБА_3, реєстраційний запис за №ОД 26 від 14 жовтня 2014 року, вчинену інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішенні справи вимог закону, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

31.07.2018 року ОСОБА_5 подала до суду заяву про приєднання до апеляційної скарги Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.08.2013 року ОСОБА_6 на підставі договору дарування передала безоплатно у власність (подарувала) ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, яка складається з однієї житлової кімнати житловою площею 21,2кв.м., загальною площею 29,3кв.м. /а.с.33/ Відповідно до технічного паспорту на вказану квартиру, виготовленого станом на 12 липня 2007 року, загальна площа квартири складає 29,3кв.м., а житлова 21,2кв.м. /а.с.34-35/.

10.10.2014 року ОСОБА_3 звернулась до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації після реконструкції квартири НОМЕР_1 без зміни цільового призначення та без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 2 категорії складності, загальною площею 50,5кв.м., з яких житлова 21,2кв.м., яка була зареєстрована 14.10.2014 року №ОД 26, до якої увійшло спірне нежитлове приміщення площею 15кв.м. /а.с.163-167/

Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції в Одеській області, 21.11.2014 року ОСОБА_3 зареєструвала приватну власність на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 50,5кв.м., житловою площею 21,2кв.м. /а.с.16/

Разом з тим, за договором купівлі-продажу №941 від 20 вересня 1999 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 купили квартиру АДРЕСА_2 яка складається з двох кімнат житловою площею 31,7кв.м та підсобних приміщень, загальна площа 47кв.м. /а.с.26-27/

На підставі договору №5/116 від 12 липня 2013 року ОСОБА_4 прийняла у КП ЖКС «Порто-Франківський» в тимчасове платне користування нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 15,2кв.м. на підставі розпорядження №556 від 19.09.2012 року. /а.с.31/

Згідно договору купівлі-продажу від 23.11.2015р. територіальна громада м.Одеси в особі Одеської міської ради продала ОСОБА_4 нежитлове приміщення першого поверху площею 15кв.м., що розташоване у АДРЕСА_1, приміщення 102, та державним реєстратором здійснена 24.11.2015р. реєстрація права власності вказаного приміщення за ОСОБА_4 /а.с.20-25/

Не погоджуючись з діями щодо реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, на підставі чого ОСОБА_3 набула право власності на квартиру площею 50,5кв.м., до якої було протиправно включене спірне нежитлове приміщення площею 15кв.м., позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку, що спір у цій справі має цивільно-правовий характер, оскільки стосується набуття фізичною особою права власності на нерухоме майно.

Так, відповідно до частини другої ст.2 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 ст.4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Наведене узгоджується з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення судового рішення) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб'єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої зазначеної статті).

Згідно з ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб'єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Не є публічно-правовим спір між суб'єктом владних повноважень та суб'єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Основним мотивом на обґрунтування допущення інспекцією протиправної реєстрації декларації про готовність об'єкту до експлуатації після реконструкції є те, що у зв'язку з порушенням вимог, встановлених Порядком прийняття в експлуатацію об'єктів, у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам чинного законодавства та недостовірністю відомостей у поданих документах, квартира третьої особи до якої було приєднано нежитлове приміщення першого поверху площею 15кв.м. не мала бути прийнята в експлуатацію.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, після реєстрації інспекцією спірної декларації набула право власності на реконструйовану квартиру з нежитловим приміщенням. Запис про таке право внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі чого третьою особою отримано відповідне свідоцтво про право власності.

Таким чином, у результаті та на підставі оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень про реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, у третьої особи виникло речове право на квартиру з включенням спірного нежитлового приміщення, тому цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судом за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в межах вже наявної у провадженні Приморського районного суду м.Одеси справи №522/7723/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області, третя особа Одеська міська рада про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дана правова позиція викладена у відповідності до Постанови Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №802/233/16-а.

Оскільки, суд першої інстанції при вирішенні справи порушив норми процесуального права, а тому відповідно до п.1 ч.1 ст.238, ч.1 ст.319 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, до якої приєдналася ОСОБА_3, задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 березня 2018 року скасувати.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, треті особи Одеська міська рада, ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Роз'яснити позивачу право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на користь Державної судової адміністрації на рахунок на рахунок №:26001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 960 (дев'ятсот шістдесят) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10.08.2018р.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Лук'янчук О.В.