Справа № 817/1593/16
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2018 року м. Рівне №817/1593/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Сисун Н.В.; представника позивача ОСОБА_1 (довіреність від 18 травня 2018 року); представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 13 лютого 2018 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Рембудмонтажіндустрія» до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними дій та скасування рішення.

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Приватного підприємства «Рембудмонтажіндустрія» (далі іменується позивач) до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується відповідач) про визнання протиправними дій та скасування рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку від 30.09.2016 №22.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем не порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, які визначені статтею 298 Податкового кодексу України, зокрема, не перевищено протягом року обсягу доходу платникам єдиного податку, не застосовано іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 Податкового кодексу України, підприємство не здійснювало видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, не перевищувало чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, не здійснювало видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку та не має податкового боргу зі сплати єдиного податку. На основі вище викладеного у відповідача були відсутні підстави для виключення позивача з реєстру платників єдиного податку на підставі підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України. Відтак, позивач вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв протиправно, а саме рішення підлягає скасуванню.

Відповідач позов не визнав, подав заперечення на позовну заяву (вхідний №17818 від 20.12.2016) (а.с. 26), в якому зазначив, що позивач обрав спрощену систему оподаткування та є платником єдиного податку третьої групи з 01.01.2012. Станом на 30.09.2016 за позивачем рахувався податковий борг по податку на додану вартість а сумі 46069 грн. 69 коп., який виник у першому кварталі 2016 року, що підтверджується даними інтегрованої картки платника податків за вказаний період. У звязку з чим, 30.09.2016 позивача повідомлено про прийняття Рішення про виключення підприємства з реєстру платників єдиного податку та про перехід позивача на загальну систему оподаткування з 01.10.2016. На підставі викладеного відповідач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення діяв правомірно, а тому оскаржуване рішення не підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 11.10.2016 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 11.10.2016 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 16.02.2017 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №817/2100/16.

Ухвалою суду від 22.05.2017 адміністративну справу прийнято до провадження суддею Недашківською К.М.

Ухвалою суду від 08.06.2018 провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засідання на 22.06.2018.

22.06.2018 розгляд справи відкладено на 06.08.2018.

У судовому засіданні, представник позивача пояснив, що факт відсутності у позивача заборгованості по сплаті податку на додану вартість станом на 01.01.2016 встановлено судовим рішенням у справі №817/2100/16, яке набрало законної сили, у звязку чим підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову з підстав, викладених у запереченні на позовну заяву, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 06.08.2018.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та зясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Рембудмонтажіндустрія» з 01.01.2012 зареєстроване платником єдиного податку 3-ї групи відповідно до свідоцтва серії Б №610607 від 31.05.2012 та є платником квартального ПДВ (а.с. 7, 8).

Начальником відділу адміністрування податку на прибуток Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_3 оформлено Службову записку від 30.09.2016 №340/17-16-12-03-19 на імя першого заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_4, в якій повідомлялося про наявність за ПП «Рембудмонтажіндустрія» заборгованості по податку на додану вартість в сумі 46069 грн. 69 коп. станом на 30.09.2016, яка виникла в результаті нарахувань по декларації від 28.01.2016 термін сплати 19.02.2016; так як даний платник знаходиться на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, а відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платник не можу перебувати на спрощеній системі за наявності боргу, який несплачений протягом двох послідовних кварталів, начальник відділу просив надати дозвіл на виключення з реєстру платника податку ПП «Рембудмонтажіндустрія» (а.с. 29).

Першим заступником начальника Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області ОСОБА_4 прийнято Рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку ПП «Рембудмонтажіндустрія» від 30.09.2016, відповідно до якого надано згоду на виключення з реєстру платників єдиного податку відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України (а.с. 28).

Фіскальний орган листом від 30.09.2016 №12546/17-16-12-03-04 повідомив, що позивач не може перебувати на спрощеній системі оподаткування, так як станом на 30.09.2016 має борг по податку на додану вартість в сумі 46069 грн. 69 коп., який виник у першому кварталі 2016 року. Відповідно до пункту 299.10 статті 299 ПК України позивача виключено з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу (а.с. 5).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених субєктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення та дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пунктом 291.3 статті 291 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Відповідно до пункту 298.1 статті 298 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування платниками єдиного податку першої - третьої груп здійснюється відповідно до підпунктів 298.1.1-298.1.4 цієї статті.

Підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) визначено, що платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

1) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

2) у разі перевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, платниками єдиного податку першої і другої груп, які використали право на застосування інших ставок, встановлених для третьої групи, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

3) у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

4) у разі застосування платником єдиного податку іншого способу розрахунків, ніж зазначені у пункті 291.6 статті 291 цього Кодексу, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено такий спосіб розрахунків;

5) у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми;

6) у разі перевищення чисельності фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах з платником єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому допущено таке перевищення;

7) у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності;

8) у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів;

9) у разі здійснення платниками першої або другої групи діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому здійснювалася така діяльність.

Згідно з пунктом 299.10 статті 299 ПК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у звязку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Як встановлено з матеріалів справи, фіскальним органом виключено позивача з реєстру платників єдиного податку у вязку з наявністю в останнього станом на 30.09.2015 податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 46069 грн. 69 коп., який виник в результаті нарахувань по поданій декларації від 28.01.2016, термін сплати 19.02.2016 (а.с. 29).

Судом встановлено, що 28.01.2016 Приватним підприємством «Рембудмонтажіндустрія» подано податкову декларацію з податку на додану вартість за 4 квартал 2015 року (реєстраційний номер НОМЕР_1) (а.с. 57-59), відповідно до якої сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного (податкового) періоду та сплачується до державного бюджету становить 51971 грн. (рядки 25, 25.1).

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 по справі №817/2100/16, яка набрала законної сили 16.01.2018 (а.с.101-105), визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 25.05.2016 № та №, визнано відсутність заборгованості по сплаті податку на додану вартість за ПП «Рембудмонтажіндустрія» станом на 01.01.2016, зобовязано Державну податкову інспекцію у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області привести у відповідність розрахунки по інтегрованій картці платника податку на додану вартість з розрахунками в електронній системі електронного адміністрування податку на додану вартість щодо ПП «Рембудмонтажіндустрія».

У вказаному рішенні судом встановлено, що «на момент подання звітності за ІІІ квартал 2015 року, а саме станом на 19.11.2015 на рахунку позивача у системі електронного адміністрування ПДВ знаходилося достатньо грошових коштів для погашення узгодженого зобов'язання, зарахування таких коштів до бюджету із порушенням строків можливо виключно з вини контролюючого органу, у зв'язку із несвоєчасним поданням до казначейства відповідно реєстру для списання коштів до бюджету».

Також листом ДФС України №4505/6/99-99-12-03-01-15 від 06.03.2017 повідомлено, що в системі електронного адміністрування на електронному рахунку ПП «Рембудмонтажіндустрія», відкритому у Державній казначейській службі України, залишок коштів станом на 01.01.2016 становив 32715 грн. 00 коп. (а.с. 127).

З досліджених судом облікової картки платника податків позивача та витягів з системи електронного адміністрування ПДВ (а.с. 38-56, 76-79) встановлено, що після подання позивачем декларації з ПДВ за 4 квартал 2015 (28.01.2016) станом на 01.02.2016 грошові кошти в сумі 32715 грн. 00 коп. продовжували знаходитися на електронному рахунку та були зараховані на сплату податку на додану вартість в сумі 32715 грн. 00 коп. 12.02.2016.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем згідно з платіжним дорученням №448 19.02.2016 сплачено на електронний рахунок суму 19256 грн. (а.с. 69), граничний термін сплати ПДВ за 4 квартал 2015 - 19.02.2016.

Таким чином, станом на 19.02.2016 загалом на електронному рахунку позивача були наявні кошти в сумі 51971 грн. 00 коп. (19256 грн. + 32715 грн.), що дорівнює зобов'язанням задекларованим декларацією з ПДВ № від 28.01.2015 (рядок 25), отже такі зобов'язання були погашені позивачем повністю та в термін, передбачений законом.

Відповідно до декларації з ПДВ за 1 квартал 2016 № від 19.04.2016 Приватне підприємство «Рембудмонтажіндустрія» мало від'ємне значення податкових зобов'язань в сумі 20857 грн. (рядок 21) та відповідно до декларації з ПДВ за 2 квартал 2016 № від 21.07.2016 в сумі 26508грн., а тому не сплачувало на казначейський рахунок коштів за відповідні періоди (а.с. 60-63).

Згідно з декларацією з ПДВ за 3 квартал 2016 № від 19.10.2016 сума податкових зобов'язань, що підлягає сплаті до державного бюджету (рядок 18) становить 15030 грн. (а.с. 64-65). У зв'язку з чим, позивачем відповідно до платіжного доручення №4 від 17.11.2016 поповнено електронний рахунок на суму 15130 грн. (а.с. 70). Вказані кошти були зараховані управлінням Державної казначейської служби на поточні зобов'язання до бюджету у сумі 15030грн., а 100 грн. залишилися на електронному рахунку, як переплата.

Зважаючи на викладене, висновки податкового органу про наявність у позивача станом на 30.09.2016 податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 46069 грн. 69 коп., який виник в результаті нарахувань по поданій декларації від 28.01.2016, термін сплати 19.02.2016, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються наявними в матеріалах справи документами. Жодних належних та допустимих доказів зворотного відповідачем не надано та судом не здобуто.

Враховуючи, що судом в ході розгляду справи встановлено відсутність у позивача станом на 30.09.2016 податкового боргу з податку на додану вартість по декларації від 28.01.2016, то у відповідача були відсутні підстави для виключення позивача з реєстру платників податків.

Крім того, при розгляді даної справи судом виявлено невідповідність розрахунків по інтегрованій картці платника ПДВ Приватного підприємства «Рембудмонтажіндустрія» за 2016 рік із розрахунками в системі електронного адміністрування ПДВ за цей же період, яка й спричинила виникнення у позивача податкового боргу з ПДВ у 2016 та згодом зарахування сплачених вчасно позивачем коштів на погашення такого боргу, а не на сплату податкових зобов'язань відповідних періодів.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення не діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, і порушив права та інтереси позивача у справі, тому рішення від 30.09.2016 №22 про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена сума судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп. відповідно до платіжного доручення №539 від 07.10.2016 на суму 1378 грн. 00 коп., оригінал якого находиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства «Рембудмонтажіндустрія» (місцезнаходження: 33010, місто Рівне, вулиця Дубенська, 44/278; ) до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (місцезнаходження: 33023, місто Рівне, вулиця Відінська, 8; ) про визнання протиправними дій та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо виключення Приватного підприємства «Рембудмонтажіндустрія» з реєстру платників єдиного податку.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області від 30 вересня 2016 року №22 про виключення з реєстру платників єдиного податку.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Рембудмонтажіндустрія» () суму судового збору у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 серпня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.