Справа № 804/1034/17
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2018 рокусправа № 804/1034/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Білак С.В., суддів: Олефіренко Н.А. Шальєвої В.А. , секретар судового засідання - Лащенко Р.В., за участю представника позивача - Дзюби М.О., представників відповідача - Немченко К.І., Яценко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 року у справі №804/1034/17 (головуючий суддя у 1 інстанції - Єфанова О.В., рішення ухвалено в м. Дніпрі Дніпропетровським окружним адміністративним судом 23 січня 2018 року, повний текст судового рішення складено 02 лютого 2018 року) за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - позивач, ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат») звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС (далі - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що полягає в невиконанні обов'язку щодо підготовки та подання органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у сумі 7409173,00грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат»;

- зобов'язати Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків ДФС України внести до Реєстру заяв в повному обсязі інформацію стосовно проведення перевірок декларації з ПДВ за листопад 2004 року з обов'язковим зазначенням дати початку та закінчення перевірок, а також суму узгодженого бюджетного відшкодування, з урахуванням відшкодованих сум, яка була заявлена ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» по декларації з ПДВ за листопад 2004 року у сумі 7409173,00 грн. відповідно до п. 200.12. ст. 200 Податкового кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України від 25.01.2017 року № 26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість».

Свої вимоги позивач мотивував тим, що Жовтоводською об'єднаною державною податковою інспекцією на підставі акту перевірки від 16.02.2005 року №235/14 було прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.03.2005 року, яким встановлено завищення позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 7409173,00грн. Означене податкове повідомлення-рішення було скасоване рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2009 року у справі №2а-645/09/0470, яке після апеляційного та касаційного оскарження залишено без змін. Листом від 20.09.2016 року №12-15/6657 позивач звернувся до відповідача, в якому просив надати висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2004 року в розмірі 7409173,00грн., проте отримав лист від 20.10.2016 року №1005/10/28-01-51-02, в якому зазначалося, що після отримання інформації від Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо відображення в АІС «Податковий блок» ухвали Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року та її опрацювання, буде вирішено питання щодо надання висновку на відшкодування підприємству суми податку на додану вартість. Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо не надання вказаного висновку протиправною, звернувся з означеним позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2018 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що полягає в невиконанні обов'язку щодо підготовки та подання органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у сумі 7409173,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на рахунок Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат». Зобов'язано Дніпропетровське управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України внести до Реєстру заяв в повному обсязі інформацію стосовно проведення перевірок декларації з податку на додану вартість за листопад 2004 року з обов'язковим зазначенням дати початку та закінчення перевірок, а також суму узгодженого бюджетного відшкодування, з урахуванням відшкодованих сум, яка була заявлена Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» по декларації з ПДВ за листопад 2004 року у сумі 7409173,00 грн. відповідно до п. 200.12. ст. 200 Податкового кодексу України, Постанови Кабінету міністрів України від 25.01.2017 №26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме не дослідження всіх обставин справи, що мають значення для вирішення питання по суті, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при взятті позивача на облік до СДПІ з ОВП м. Дніпропетровську був переданий особовий рахунок підприємства, який не містить інформації щодо сум податку на додану вартість, заявлену до відшкодування за листопад 2004 року, суми фактично відшкодованого підприємству бюджетного відшкодування, сум зменшення бюджетного відшкодування у зв'язку з винесенням податкового повідомлення-рішення від 05.03.2005 року №/0, поновлення сум бюджетного відшкодування в КОР у зв'язку із судовим оскарженням вищевказаного рішення. Зважаючи на вищевказане, з метою своєчасного повернення ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» сум ПДВ, відповідач звернувся листом до начальника Дніпродзержинської об'єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області, оскільки саме цей орган є правонаступником органу ДФС де раніше перебував позивач, з проханням вжити заходи щодо відображення в АІС «Податковий блок» ухвали Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року у справі №К/800/21694/13 та її опрацювання. Таким чином, дії відповідача відповідають норма ПК України щодо проведення процедури бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2004 року.

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначав, що доводи які викладені відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано висновки суду першої інстанції, а відтак оскаржуване рішення суду прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечував.

Представники відповідача в судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та пояснення представників відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Жовтоводською об'єднаною державною податковою інспекцією за результатами проведеної документальної перевірки Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» з питання достовірності суми податку на додану вартість, заявленої до відшкодування за листопад 2004 року, складено акт від 16.02.2005 року №235/14 та на підставі означеного акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.03.2005 року №/0, яким встановлено завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 7409173,00грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2009 року у справі №2а-6545/09/0470, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року, позовні вимоги ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення - задоволено, визнано недійсним податкове повідомлення-рішення від 05.03.2005 року № /0.

З огляду на означене, ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до відповідача з листом від 20.09.2016 року №12-15/6657 щодо необхідності надання податковим органом висновку із зазначенням суми бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2004 року в розмірі 7409173,00 грн.

Листом від 20.10.2016 року №1005/10/28-01-51-02 відповідачем повідомлено, що після отримання інформації від Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо відображення в АІС «Податковий блок» ухвали Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року та її опрацювання, буде вирішено питання щодо надання висновку на відшкодування підприємству суми податку на додану вартість.

Відповідно до п.200.15 ст.200 ПК України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов'язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

З огляду на означене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання вимог п.200.15 ст.200 ПК України відповідач був зобов'язаний після набрання законної сили рішенням суду на наступний робочий день після отримання відповідного рішення внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника. Проте, на порушення вимог зазначеної норми відповідачем у строк, встановлений п.200.15 ст.200 ПК України, таких дій вчинено не було, чим здійснив протиправну бездіяльність в частині не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування позивача за листопад 2004 року.

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.03.2013 року у справі «Рисовський проти України» зазначено: «Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер'їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що при взятті позивача на облік до СДПІ з ОВП м. Дніпропетровську був переданий особовий рахунок підприємства, який не містить інформації щодо сум податку на додану вартість, заявлену до відшкодування за листопад 2004 року, суми фактично відшкодованого підприємству бюджетного відшкодування, сум зменшення бюджетного відшкодування у зв'язку з винесенням податкового повідомлення-рішення від 05.03.2005 року №/0, поновлення сум бюджетного відшкодування в КОР у зв'язку із судовим оскарженням вищевказаного рішення, через що відповідач звернувся листом до начальника Дніпродзержинської об'єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області з проханням вжити заходи щодо відображення в АІС «Податковий блок» ухвали Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року у справі №К/800/21694/13 та її опрацювання, не спростовує правильність висновків суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідачем на час розгляду справи по суті в апеляційному суді не здійснено відшкодування підприємству узгодженої суми бюджетного відшкодування з ПДВ за листопад 2004 року в розмірі 7409173,00грн., що також свідчить про бездіяльність відповідача щодо не надання вищевказаного висновку, з урахуванням того, що сплинуло не мало часу, з дати надіслання листа відповідача до начальника Дніпродзержинської об'єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо вжиття заходів для відображення в АІС «Податковий блок» ухвали Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 року у справі №К/800/21694/13 та її опрацювання.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2018 року у справі №804/1034/17 за позовом Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання бездіяльності протиправною - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 01 серпня 2018 року, в повному обсязі постанова виготовлена 13 серпня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С.В. Білак

Судді Н.А.Олефіренко

В.А.Шальєва