Справа № 814/1062/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 р. № 814/1062/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївавтодор", вул. Новозаводська, 34, м. Миколаїв, 54028

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2018 № 7,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївавтодор" звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.04.2018 р. № 7.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що до перевірки надано всі підтверджуючі господарські операції первинні документи. Позивач не може нести відповідальність за порушення законодавства контрагентами свого постачальника. Підприємства, з якими позивач укладав договори, були діючими та виконували договірні зобов'язання в повному обсязі.

22.05.2018 р. відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на непідтвердження факту реального здійснення господарських операцій позивача з ПП "Р-Групп" і ТОВ "Концепт-Інфо" через невстановлення законного джерела походження товарів. Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

22.05.2018 р. позивачем подано відповідь на відзив, де вказано, що відповідачем не доведено порушення позивачем податкового законодавства.

За клопотаннями представників сторін справу розглянуто в письмовому провадженні.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Основним видом діяльності позивача є будівництво доріг і автострад. Для здійснення своєї господарської діяльності позивачу необхідно закуповувати адгезійні добавки, мазут, бітум для виробництва асфальту.

У березні 2018 р. відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ по взаємовідносинам із контрагентами-постачальниками ПП "Р-Групп" за червень-жовтень 2016 р. і ТОВ "Концепт-Інфо" за листопад 2016 р. Результати перевірки оформлені актом від 20.03.2018 р. № 603/14-29-14-07/36954743. Перевіркою встановлено порушення п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого занижено ПДВ на загальну суму 603119,00 грн.

03.04.2018 р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 7, яким збільшено суму грошового зобов'язання з ПДВ на 603119,00 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 150779,75 грн.

Під час перевірки досліджувалися взаємовідносини позивача з ПП "Р-Групп" і ТОВ "Концепт-Інфо".

Так, позивач уклав з ПП "Р-Групп" договір поставки товару від 29.02.2016 р. № 2, за умовами якого придбав мазут, бітум шляховий та адгезійні добавки окремими партіями. Договір діяв до 31.12.2016 р. Позивач надав до перевірки та суду видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні на кожну партію товару.

Партії мазуту до виникнення у позивача права власності на них зберігалися по вул. Новозаводській, 34 м. Миколаєва у відповідності до умов договору зберігання від 08.10.2015 р., який діяв до 09.10.2016 р. Товар перевозився на склад позивача орендованим автотранспортом, що підтверджується подорожніми листами, та частково перевізником ПП "Скорбуд". Розрахунки між сторонами проводилися в безготівковій формі частинами, за кожну партію товару.

Висновки відповідача про нереальність господарських операцій позивача з ПП "Р-Групп" мотивовані тим, що по контрагенту не встановлено законне (легальне) джерело походження матеріалів, документально оформлених на адресу позивача в червні-жовтні 2016 р., а також не підтверджено транспортування бітуму, мазуту перевізником ПП "Скорбуд" від ПП "Р-Групп" до позивача в зв'язку з недостовірністю вказаних у товарно-транспортних накладних даних, відсутністю у ПП "Скорбуд" трудових ресурсів та технічних можливостей надавати послуги з перевезення паливно-мастильних матеріалів.

З ТОВ "Концепт-Інфо" позивач уклав договори поставки товару від 01.09.2016 р. № 01/09/2016 і від 01.10.2016 р. № 01/10/2016, за умовами яких придбав мінеральний порошок та адгезійні добавки. Позивач надав до перевірки та суду видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні. Розрахунки за товар проведені в безготівковій формі. Товар доставлено на склад позивача орендованим автотранспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними.

Висновки відповідача про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ "Концепт-Інфо" мотивовані тим, що в товарно-транспортних накладних не зазначено пункту навантаження, отже, неможливо встановити та підтвердити факт руху товару від ТОВ "Концепт-Інфо" до позивача. У поданій ТОВ "Концепт-Інфо" звітності не відображено взаємовідносин із постачальником ФОП ОСОБА_1 Встановлено реєстрацію податкових накладних, номенклатура яких не відповідає придбаним та реалізованим товарам. ДПІ в Центральному районі м. Миколаєва узагальнено податкову інформацію, згідно якої у ТОВ "Концепт-Інфо" відсутні технічні, фізичні можливості для вчинення задекларованих операцій, відсутні основні фонди та реальний ланцюг постачання. ТОВ "Концепт-Інфо" здійснювало діяльність, спрямовану на надання податкової вигоди третім особам.

Придбаний товар позивач зберігав на території нежитлових об'єктів по вул. Новозаводській, 34 м. Миколаєва та вул. Дорожній, 7 смт. Воскресенська, які орендував у ТОВ "Миколаївтранспорт Плюс" згідно договорів оперативної оренди від 01.01.2016 р. № 5 і № 6. У ТОВ "Миколаївтранспорт Плюс" позивач орендував також дорожньо-будівельну техніку, механізми, інструменти, транспорт (договір оренди від 01.01.2016 р. № 4).

Поставлений товар позивач використав під час виконання ремонтних робіт автомобільних доріг на виконання умов договору субпідряду від 23.05.2014 р. № 23.5/14 СП (діє до 31.12.2024 р.) та договорів підряду від 04.04.2016 р. № 42, від 14.06.2016 р. № 161, від 26.09.2016 р. № 153.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 зазначеного вище Закону визначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Позивачем та контрагентами-постачальниками на виконання договорів поставки складено та підписано видаткові та податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відповідач не зазначив про будь-які недоліки в їх оформленні. Придбання бітуму, мазуту, адгезійних добавок та мінерального порошку повністю узгоджується з видом діяльності позивача та очевидно переслідувало ділову мету. Окремі недоліки в оформленні товарно-транспортних накладних не можуть бути беззаперечною підставою вважати операції нереальними, якщо протилежне підтверджується рештою первинних документів.

Зазначення в акті перевірки про неможливість відслідкувати повний ланцюг походження придбаного товару згідно баз даних є необґрунтованим. До того ж, ст. 61 Конституції України задекларовано індивідуальний характер юридичної відповідальності. Тобто, позивач відповідає лише за господарські операції, безпосереднім учасником яких він є, та не зобов'язаний відслідковувати повний ланцюг походження придбаного товару. Порушення податкового законодавства контрагентами не можуть мати негативні наслідки для позивача.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п.п. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 цієї статті встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.п. 198.6 цієї статті).

При цьому законодавцем передбачається реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

Норми ПК України не ставлять у залежність право платника податку на формування податкового кредиту від фактичної сплати сум податків до бюджету постачальником товарів по ланцюгу поставки, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв'язку з придбанням товарів, призначених для використання в його господарській діяльності, сплатив ПДВ в ціні придбаних товарів, а реальність операцій з придбання ним товарів у судовому процесі контролюючим органом не спростована. Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов'язань. Обставини, які б достовірно свідчили про наявність таких фактів, у справі не встановлені.

Щодо підписання видаткової та податкової накладних на поставку ТОВ "Концепт-Інфо" мінерального порошку 25.11.2016 р., у той час як товарно-транспортні накладні свідчать, що поставка відбувалася починаючи з 14.11.2016 р., позивач надав обґрунтовані пояснення, що поставка на виконання договору від 01.09.2016 р. № 01/09/2016 проводилася партіями. Коли партія за заявкою позивача була достатньо сформована, фактично відбувся перехід права власності на товар, про що свідчить видаткова накладна від 25.11.2016 р. № 58.

Таким чином, позивачем сформовано податковий кредит по першій події - даті отримання мінерального порошку в повному обсязі, що відповідає вимогам ст. 198 ПК України.

Будь-яких інших підстав, які б доводити обґрунтованість висновків акту перевірки щодо нереальності операцій позивача з ПП "Р-Групп" і ТОВ "Концепт-Інфо", відповідач не навів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Натомість позивач надав належні докази, що підтверджують фактичне придбання товару у ПП "Р-Групп" і ТОВ "Концепт-Інфо" для використання у власній господарській діяльності. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав платіжне доручення про сплату судового збору в сумі 11308,48 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Миколаївській області від 03.04.2018 р. № 7.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (ідентифікаційний код 39394277) судовий збір у сумі 11308,48 грн (одинадцять тисяч триста вісім грн 48 коп.) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївавтодор" (ідентифікаційний код 36954743).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 08.08.2018 р.

Суддя Н.В. Лісовська