Справа № 805/4341/18-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2018 року справа №805/4341/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Сухарька М.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі № 805/4341/18-а (головуючий суддя І інстанції Кошкош О.О.), складену в повному обсязі 15 червня 2018 року в м. Слов`янськ Донецької області за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання порушеними права позивача, визнання розміру бойового стажу, відшкодування збитків ,-

В С Т А Н О В И В :

11 червня 2018 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про:

- визнання порушеними права позивача по розміру бойового стажу (як невідповідне), по отриманню пенсій по інвалідності за 1964-1994, на вихід на пенсію в 55 років відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнання розміру бойового стажу 17 місяців;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 відшкодувати матеріальні збитки по бойовому стажу 152626 грн., по недоотриманим пенсіям за 1995 2000 рік 2471400 грн.; по недоотриманим пенсіям за 1964 1994 роки 2095632 грн., моральну шкоду 1574298 грн. (а.с. 4-9).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі положень ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України. При прийнятті спірного рішення суд першої інстанції виходив з того, що предметом даного спору є встановлення факту, що має юридичне значення, а даний спір має розглядатись у порядку цивільного судочинства (а.с. 1-2).

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначив, що даний спір є публічно-правовим, оскільки відповідачем у ньому є суб`єкт владних повноважень, відтак висновок суду є протиправним (а.с. 13).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання порушеними прав позивача по розрахунку розміру бойового стажу, який враховується при обчисленні пенсії; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 відшкодувати матеріальні збитки та моральну шкоду.

Суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження у справі виходячи з того, що даний спір не має ознак публічноправового та має розглядатись у порядку цивільного судочинства, оскільки за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

З аналізу зазначених норм Закону вбачається, що предметом адміністративного процесуального права є взаємовідносини у сфері, що складаються у зв`язку з реалізацією зацікавленими особами права на судовий захист.

Особливістю цих відносин є те, що вони пов`язані із реалізацією прав, свобод та інтересів суб`єктів у сфері публічно правових відносин і спрямовані на захист від порушень з боку публічної влади при здійсненні нею владних управлінських функцій.

Тобто, специфіку публічно правового спору визначають: суб`єктивний склад, підстави виникнення цього спору і тісне пов`язане з цим питання визначення меж повноважень адміністративного суду.

Що стосується кола суб`єктів публічно правового спору, то обов`язковим його учасником є суб`єкт публічного управління, який є виразником державних і суспільних інтересів, носієм публічної влади, має особливий правовий статус, тому що наділений владними управлінськими функціями щодо об`єктів управління.

Специфіка публічно правового спору обумовлена, також, його підставою: він виникає у випадку порушення суб`єктом публічного управління суб`єктивних публічних прав та інтересів громадянина або організації.

Особливістю правовідносин, що розглядаються адміністративними судами, є їх публічно правовий характер, пов`язаний із сферою реалізації публічної влади.

Тобто, суттєвою ознакою публічно правового спору є участь у справі суб`єкту владних повноважень, який виконує владні управлінські функції відносно інших суб`єктів і його рішення є обов`язковими для виконання.

Спірним питанням даної справи фактично є зарахування періоду участі позивача в бойових діях під час Карибської кризи, та похідні від цих вимог.

Враховуючи вищевикладене, предмет даного спору, а саме дії суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій та похідних від них (стягнення матеріальних та моральних збитків), тобто зазначений спір є публічно-правовим спором у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції відмовивши у відкритті провадження у справі позбавило позивача доступу до суду та встановлення або спростування порушення його прав, що, в свою чергу, є підставою для скасування спірної ухвали, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, суд вважає що розгляд даної справи підсудний Донецькому окружному адміністративному суду, відтак, вимоги позивача направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю є необґрунтованими.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі діяв передчасно, а, відтак, ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 320, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року у справі № 805/4341/18-а задовольнити частково.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 15 червня 2018 року у справі № 805/4341/18-а - скасувати, а справу направити до Донецького окружного адміністративного суду.

В іншій частині апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2018 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

М.Г. Сухарьок