Справа № 364/987/18
Суддя: Макаренко Л. А.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/987/18
Провадження № 2-а/364/25/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

за участю:

представника Позивача Білоцерківської І.Б. (довіреність від 22.02.2018 р. № Д/9-18, а.с. 3),

Відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області адміністративну справу за позовом Володарського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області (далі - Володарського РВ УДМС України в Київській області) до громадянина Молдови ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою ідентифікації особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, та примусове видворення з України, -

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 15.08.2018 р. надійшла зазначена позовна заява (адміністративний позов) Володарського РВ УДМС України в Київській області до громадянина Молдови ОСОБА_3 про його затримання з метою ідентифікації особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України терміном на 6 (шість) місяців, та його примусове видворення з України.

На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позові зазначив, що 15.08.2018 р. до Володарського РВ УДМС України в Київській області доставлений громадянин Молдови ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на території України без жодних документів, які б надавали йому право перебувати на території України на законних підставах. Громадянин Молдови ОСОБА_3 надав національний паспорт НОМЕР_1 від 02.12.2002 р., термін дії якого закінчився 29.11.2007 р. В Україну ОСОБА_3 прибув 19.01.2006 р. через КПП «Кучурган» до дружини - громадянки України ОСОБА_5, проте шлюб між ними розірваний рішенням Володарського районного суду Київської області від 07.10.2011 р. Після прибуття в Україну громадянин Молдови ОСОБА_3 проживав за різними адресами в Київській області, офіційно ніде не працював, постійного місця проживання, законних джерел існування, власності, коштів на існування він не має, жодних заходів для легалізації свого перебування на території України не вживав та не залишав територію України. Володарським РВ УДМС України в Київській області 02.11.2017 р. було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Молдови ОСОБА_3, але на тепер це рішення не виконане, тож ОСОБА_3 перебуває в Україні з порушенням законодавства, підстави для подальшого перебування в Україні відсутні.

У судовому засідання 15.08.2018 р. представник Позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити повністю, посилаючись на обставини, викладені в адміністративному позові. Додатково звернула увагу на те, що Відповідач через закінчення терміну паспорту самостійно вже не зможе покинути територію України.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення адміністративного позову, позовні вимоги визнав, письмово (а.с. 10) та усно в судовому засіданні вказав на відсутність необхідності залучати для нього перекладача і захисника. Додатково пояснив суду, що йому подобається Україна, хоче тут жити, просив суд дати йому можливість самостійно залишити територію України, вказував на намір зайняти в когось гроші для купівлі квитка.

Заслухавши пояснення сторін та розглянувши адміністративний позов (позовну заяву), додані до нього документи, оцінивши кожний наявний у справі доказ окремо та в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд, вирішуючи дану адміністративну справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що Відповідач - ОСОБА_3 (ОСОБА_3), ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Молдови, що ним самим визнано в суді та підтверджено паспортом Республіки Молдова НОМЕР_2 від 02.12.2002 р., копія якого додана до позову, термін дії цього паспорта закінчився 29.11.2007 р. (а.с. 5).

В Україну ОСОБА_3 прибув до дружини - громадянки України ОСОБА_5. Як вбачається з копії згаданого паспорту (а.с. 5) та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Володарського районного суду Київської області від 07.10.2011 р. (справа № 2-404/11) шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, зареєстрований 24.06.2003 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 27, - розірвано.

02.11.2017 р. Володарським РВ УДМС України в Київській області прийнято рішення № 5 про примусове повернення з України громадянина Молдови ОСОБА_3 (Відповідача), також заборонено в'їзд в Україну терміном на 3 (три) роки, тобто до 02.11.2020 р., що підтверджено доданою до позову копією цього рішення (а.с. 6) та відміткою в його паспорті (а.с. 5). Це рішення Відповідач отримав особисто під розписку із зобов'язанням залишити територію України не пізніше 01.12.2017 р. (а.с. 7). Проте за станом на тепер рішення про примусове повернення з України громадянин Молдови ОСОБА_3 не виконав, територію України не залишив, перебуває в Україні з порушенням національного законодавства, підстав для його подальшого перебування в Україні не має.

За загальними вимогами частини третьої статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

За роз'ясненням пункту 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 р. № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію»; примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, а також до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

У судовому засіданні Відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно та мав до виїхати з неї, ніяких дій щодо легалізації свого перебування в Україні він не вживав, зокрема після прийняття 02.11.2017 р. Володарським РВ УДМС України в Київській області рішення про його примусове повернення з України ані в строки, встановлені цим рішенням, ані пізніше за станом на сьогодні, поважні причини невиконання рішення відсутні.

Судом встановлено, що громадянин Молдови ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; з відповідними заявами до працівників органів Державної міграційної служби України Відповідач не звертався; доказів протилежного суду не надано.

Так само в суду відсутні підстави вважати, що Відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»; доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Цей строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове видворення.

Згідно з частиною першою статті 30 названого Закону України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

З наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеної постанови адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.

Як зазначено вище, судом встановлено та не оспорюється обома сторонами, в тому числі Відповідачем, що відносно нього 02.11.2017 р. Володарським РВ УДМС України в Київській області було прийнято рішення про примусове повернення з України, яке ним не виконано.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150, примусове видворення передбачає: виявлення порушника, поміщення його в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (далі - ПТПІ), документальне оформлення примусового видворення, подальше супроводження іноземця до пункту пропуску через державний кордон України чи до країни походження.

За визначенням пункту 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1110 (далі - Типове положення), пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового утримання іноземців та осіб без громадянства у разі, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що вони ухилятимуться від виконання такого рішення, або прийнято адміністративним судом постанову про їх примусове видворення за межі України, або вони прибули на територію України відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, або не мають законних підстав для перебування на території України і підлягають примусовому видворенню за її межі.

На виконання пункту 3 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та згаданого вище Типового положення наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 р. № 141 затверджено Інструкцію про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - Інструкція № 141). Згідно з пунктом 12 Розділу ІІ цієї Інструкції іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі.

Відповідно до частини першої статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та(або)забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зважаючи на встановлені судом обставини та те, що громадянин Молдови ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення від 02.11.2017 р., у нього відсутні документи на право перебування на території України та відсутнє постійне місце проживання, відсутність звернень з його боку до органів Державної міграційної служби України із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а Відповідач - затриманню з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, і примусовому видворенню за межі держави Україна.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання, зокрема, рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

З огляду на це та зважаючи на заявлені Позивачем у позові вимоги, суд вбачає підстави для звернення даного рішення до негайного виконання.

Керуючись статтями 26, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтями 2, 3, 9, 72, 77, 241-244, 246, 250, 289, 293, 371, підпунктами 9, 15.5 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Володарського РВ УДМС України в Київській області до громадянина Молдови ОСОБА_3 про затримання з метою ідентифікації особи з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України терміном на шість місяців, та про примусове видворення з України - задовольнити повністю.

Затримати громадянина Молдови ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, Державної міграційної служби України з метою завершення процедури ідентифікації особи терміном на 6 (шість) місяців та забезпечення примусового видворення з території України.

Примусово видворити за межі України громадянина Молдови ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.А. Макаренко