Справа № 821/1226/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1226/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Херсонської міської ради про зобов'язання розглянути питання про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок,

встановив:

25 червня 2018 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі - позивачі) до Херсонської міської ради (далі - відповідач, Міська рада) про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, а саме:

Зобов'язати Херсонську міську раду у двотижневий строк з дня набрання рішенням суду законної сили розглянути питання про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок:

ОСОБА_1, площею 0,0991 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5)

Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6 та передачі наведеної земельної ділянки у власність;

ОСОБА_2, площею 0,1 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5)

Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7 та передачі наведеної земельної ділянки у власність;

ОСОБА_3, площею 0,0867 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3

Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8 та передачі наведеної земельної ділянки у власність;

ОСОБА_4, площею 0,0970 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, за адресою: АДРЕСА_2 б/н

Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9 та передачі наведеної земельної ділянки у власність.

Ухвалою суду від 27 червня 2018 року відкрито спрощене провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 31 липня 2018 року на 09 год. 30 хв.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі 10 листопада 2017 року (ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3) та 15 листопада 2017 року (ОСОБА_4.) звертались до відповідача із заявами про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок) із земель комунальної власності. Станом на момент звернення позивачів до суду, відповідач так і не надав жодної відповіді на наведені клопотання. Позивачі вважають, що така позиція відповідача є протиправною, а тому просять постановити судове рішення про зобов'язання розглянути питання про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок.

31 липня 2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивачів про проведення судового засідання в порядку письмового провадження.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, витребуваних ухвалою суду документів та матеріалів не надав, письмового відзиву на адресу суд не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення 03 липня 2018 року поштового відправлення №973.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши надані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

Висновком Херсонської міської ради №03-18-479 від 15 вересня 2017 року погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 площею 0,0991 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_10).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-017 від 27 жовтня 2017 року) по вул. 14 Північна в м. Херсоні (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_10) зареєстровано земельну ділянку з цільовим призначенням 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0991 га з кадастровим номером НОМЕР_6.

Висновком Херсонської міської ради №03-18-484 від 15 вересня 2017 року погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-017 від 27 жовтня 2017 року) по АДРЕСА_2 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5) зареєстровано земельну ділянку з цільовим призначенням 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га з кадастровим номером НОМЕР_7.

Висновком Херсонської міської ради №03-18-478 від 15 вересня 2017 року погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 площею 0,0867 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-017 від 17 жовтня 2017 року) по АДРЕСА_3 зареєстровано земельну ділянку з цільовим призначенням 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0867 га з кадастровим номером НОМЕР_8.

Висновком Херсонської міської ради №03-18-543 від 12 жовтня 2017 року погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 площею 0,0970 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу НВ-017 від 13 листопада 2017 року) по вул. 49-ої гвардійської Херсонської дивізії у м. Херсоні зареєстровано земельну ділянку з цільовим призначенням 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0970 га з кадастровим номером НОМЕР_9.

10 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона до Херсонської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0991 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_10). Клопотання отримано відповідачем 10 листопада 2017 року за вхідним номером 114-25364-15, але відповідь на нього відповідач так і не надав.

10 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулась через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона до Херсонської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,1 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5). Клопотання отримано відповідачем 10 листопада 2017 року за вхідним номером 114-25363-15, але відповідь на нього відповідач так і не надав.

10 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона до Херсонської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0867 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 Клопотання отримано відповідачем 10 листопада 2017 року за вхідним номером 114-25365-15, але відповідь на нього відповідач так і не надав.

15 листопада 2017 року ОСОБА_4 звернувся через Центр надання адміністративних послуг м. Херсона до Херсонської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0970 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Клопотання отримано відповідачем 15 листопада 2017 року за вхідним номером 114-25791-15, але відповідь на нього відповідач так і не надав.

Фактично відповідач уникнув відповіді на заяви позивачів, а також не вирішив остаточно та в передбачений законом спосіб питання про затвердження відповідних проектів землеустрою.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивачі звернулися до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є ЗК України, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 116 ЗК України громадяни … набувають права власності … земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами … здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. в) ч. 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара (п. «г» ч.1 ст. 121 ЗК України).

З огляду на це, позивачі, які є громадянами України, мають право на набуття права власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас, ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У світлі вимог цієї конституційної норми така процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України. Відповідно до положень частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для … будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) … у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч.8 ст.118 ЗК України).

Проекти землеустрою позивачів погоджено Херсонською міською радою у передбаченому законом порядку.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч.6 ст.186 ЗК України).

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст.122 ЗК України).

Відповідач ухилився від свого обов'язку розглянути питання щодо затвердження проектів землеустрою позивачів на протязі 180 робочих днів, що є свідомою дією.

Порушуючи ст. 3 Конституції України та визначені у ст. 4 Закону України «Про державну службу» принципи верховенства права (забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави), законності (обов'язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України) працівники відповідача створили перешкоди позивачам на шляху реалізації права на отримання земельної ділянки у власність. Відтак, право позивачів порушено і підлягає захисту.

Відповідач ухилився від виконання своїх процесуальних обов'язків визначених КАС України, в частині надання витребуваних доказів, а також в частині наданні відзиву на адміністративний позов.

В даному випадку суд вважає, що поведінка відповідача дає підстави для застосування приписів ч.4 ст.159 КАС України.

Неподання суб'єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (ч.4 ст.159 КАС України).

Вимоги позивачів про зобов'язання Херсонської міської ради розглянути питання стосовно затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, то суд вважає, що ці вимоги є прямим наслідком протиправної бездіяльності відповідача, а тому вони підлягають задоволенню, однак без встановлення двотижневого строку для прийняття такого рішення, оскільки такий строк не встановлено в спеціальному законодавстві.

Стосовно позиції суду, направленої на зобов'язання відповідача вчинити певну дію, то вона в повній мірі узгоджується як з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді так і з численними рішеннями Європейського суду з прав людини, якими останній вимагає винесення таких рішень, які б остаточно ставили б крапку в захисті прав та інтересів заявників.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб'єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у цій справі, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, ухилитись від розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року в справі №816/591/15-а.

У разі відсутності у суб'єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов'язання судом суб'єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може визнання бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В даному випадку суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивачів є зобов'язання відповідача затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

До того ж сама Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покладає на національний суд відповідальність за здійснення правосуддя.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Конвенційний принцип "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивачі належними доказами підтвердили правомірність своїх вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Згідно квитанції № судовий збір сплачений громадянином ОСОБА_1 за всіх позивачів самостійно, отже й стягненню судових витрат з відповідача має відбуватись на користь ОСОБА_1

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати Херсонську міську раду (73000, м. Херсон, вул. Ушакова, 37, ) розглянути питання про затвердження проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок:

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1), площею 0,0991 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5). Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6 та передачі наведеної земельної ділянки у власність.

ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2), площею 0,1 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (навпроти земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5). Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7 та передачі наведеної земельної ділянки у власність.

ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_4, рнокпп НОМЕР_3), площею 0,0867 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8 та передачі наведеної земельної ділянки у власність.

ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_5, рнокпп НОМЕР_4), площею 0,0970 га., для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності в межах населеного пункту, за адресою: АДРЕСА_2 б/н. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9 та передачі наведеної земельної ділянки у власність.

Стягнути з Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, вул. Ушакова, 37, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у сумі 2819,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 6.2.1