Справа № 814/1103/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 814/1103/18

Категорія: 10.2.4 Головуючий в І інстанції Гордієнко Т.О.

Місце та час ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання за ОСОБА_2 право на перерахунок пенсії на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 73% місячного грошового забезпечення; визнання протиправними дії щодо обмеження максимального розміру пенсії шляхом зменшення розміру грошового забезпечення у відсотках з 73% до 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов'язання перерахувати пенсію, виходячи з розрахунку 73% місячного грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням раніше проведеного перерахунку (виплаченої суми за рішенням суду).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при призначенні пенсії позивачу її розмір розраховано виходячи з 73% грошового забезпечення, а тому і перерахунок повинен бути проведений із застосуванням 73% від розміру грошового забезпечення.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення від 31 травня 2018 року з прийняттям нового судового рішення - про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянт зокрема зазначає про те, що судом не враховано, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Головним управлінням ПФУ в Миколаївській обл. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на норми Закону України №1166 та ч.2 ст. 13 Закону №2262, відповідач вказує, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та йому призначена пенсія відповідно до вимог Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 73% від розміру його грошового забезпечення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.01.2018 року по справі №489/5796/17 зобов'язано Головне управління ПФУ в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23.12.2015 року, ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови КМУ № 988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі Довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області від 03.07.2017 року ПС № 01634, починаючи з 01.01.2016 року, з урахуванням вже сплачених сум.

На виконання рішення Ленінського районного суду відповідачем перераховано та виплачено позивачу пенсію у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення відповідача.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідно до Закону України № 1166-VII частину 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в наступній редакції: максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення, тому відповідач правомірно перерахував пенсію позивачу, виходячи з 70% розміру грошового забезпечення, оскільки на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії встановлений максимальний розмір пенсії - 70%.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, ОСОБА_2 є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому пенсія призначена відповідно до вимог Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 73% від розміру грошового забезпечення.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.13 Закону № 2262-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Проте, в подальшому до цього положення Закону № 2262-XII було внесено зміни, відповідно до яких, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43) .

Однак, Конституційний Суд України в п.4 свого Рішення від 11 жовтня 2005 №8-рп роз'яснив, що згідно зі статтею 22 Конституції закріплені нею права і свободи не є вичерпним, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і їх кількісної характеристики.

Крім цього, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого, у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки в даному випадку пенсія ОСОБА_2 була призначена раніше у розмірі 73% грошового забезпечення і на виконання судових рішень повинен бути проведений перерахунок пенсії з урахуванням інших виплат, а не призначення пенсії з розрахунку 73%, тому суд апеляційної інстанції наголошує, що застосовуванню підлягають норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення пенсії, а не на момент її перерахунку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у рішенні №583/2264/17 від 19 червня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, неправильно застосовано норми матеріального права, у зв'язку з чим, судове рішення в частині відмови у задоволенні адміністративного позову, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Крім того, ч.1 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції №4 від 26 квітня 2018 року ОСОБА_2 при зверненні до суду з адміністративним позовом було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. за одну вимогу немайнового характеру.

Окрім того, згідно платіжного доручення №18942634 від 08 червня 2018 року позивачем при зверненні до суду з апеляційною скаргою сплачений судовий збір в сумі 1 057,20 грн.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Керуючись ст.ст. 169, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 травня 2018 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право на перерахунок пенсії на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку 73% місячного грошового забезпечення.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо обмеження максимального розміру пенсії шляхом зменшення розміру грошового забезпечення у відсотках з 73% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати пенсію ОСОБА_2, виходячи з розрахунку 73% місячного грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 року з урахуванням раніше проведеного перерахунку (виплаченої суми за рішенням суду).

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (54020, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) на користь ОСОБА_2 (54020, АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 серпня 2018 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук