Справа № 760/1096/18
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 760/1096/18 Суддя (судді) першої інстанції: Усатова Ірина Анатоліївна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Бєлової Л.В.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора групи швидкого реагування патрульної поліції Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області Щербини Олександра Володимировича про адміністративне правопорушення серія НК №161168 за ч.1 ст.126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову про адміністративне правопорушення серія НК №161168 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та просив суд визнати постанову недійсною, винесену з порушенням прав людини та чинного законодавства України.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року вказану скаргу було залишено без руху.

26 лютого 2018 року до суду на усунення недоліків надійшла позовна заява ОСОБА_3 до інспектора групи швидкого реагування патрульної поліції Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області Щербини О.В. про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серія НК №161168 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, Солом'янський районний суд м. Києва ухвалою від 28 лютого 2018 року матеріали адміністративного позову ОСОБА_3 до інспектора групи швидкого реагування патрульної поліції Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області Щербини О.В. про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серія НК №161168 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати ухвалу та направити справу до Солом'янського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом безпідставно не враховано, що його фактичне місце проживання відрізняється від зареєстрованого місця проживання та знаходиться у Солом'янському районі м. Києва.

Посилається на статтю 25 КАС України, якою регулюється альтернативна підсудність спорів з приводу оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень, та наполягає на наявності в нього права звернутися з цим позовом саме до Солом'янського районного суду м. Києва.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про передачу справи до іншого суду.

Оскільки сторони до суду не з'явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги у цій справі ОСОБА_3 заявлено до посадової особи органу державної влади - Інспектора групи швидкого реагування патрульної поліції Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області Щербини О.В.

Колегія суддів встановила, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався ч.1 статті 25, п.2 ч.1 статті 29 КАС України та виходив з того, що дана справа може розглядатися судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача або судом за місцем знаходження відповідача.

Разом з тим, з матеріалів справи, зокрема, копії паспорту позивача, вбачається, що його зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_1, що не відноситься до Солом'янського району м. Києва. При поданні позову позивач зазначив свою адресу як: АДРЕСА_2, що дійсно територіально відноситься до Солом'янського району м. Києва.

Між тим, жодних доказів на підтвердження свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2, позивачем не було надано ані до суду першої інстанції, ані до апеляційного суду на підтвердження доводів своєї скарги.

Офіційним місцезнаходженням відповідача відповідно до загальнодоступних відомостей є: Київська обл., м.Боярка, 08154, вул.Хрещатик, 88.

Згідно п.2 ч.1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріали адміністративного позову необхідно передати на розгляд за підсудністю до належного суду, за зареєстрованим місцем проживання позивача - до Дарницького районного суду міста Києва, у зв'язку з непідсудністю даного позову Солом'янському районному суду м. Києва як адміністративному суду.

При цьому, колегією суддів враховується правова позиція, викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року по справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому Суд зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» визначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів».

Відповідно до статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Посилання апелянта на можливість застосування до цієї справи правил альтернативної підсудності, закріплених у статті 25 КАС України, судова колегія до уваги не приймає, оскільки жодна із сторін даного спору не має своїм місцезнаходженням Солом'янський район м. Києва.

Доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначене місце проживання позивача саме за адресою: АДРЕСА_2 судом до уваги не приймаються, оскільки вказана інформація записана зі слів самого позивача та нічим не підтверджується.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм процесуального права.

Відтак, оспорювана ухвала відповідає вимогам процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Файдюк В.В.

Судді: Бєлова Л.В.

Чаку Є.В.