Справа № 308/7650/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/6079/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,
суддів Іщук Л.П., Хобор Р.Б.,
з участю секретаря судового засідання Мацьків М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Командира військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України підполковник ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 липня 2018 року у справі № 308/7650/18 за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до Громадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_2 Йен про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця,-

суддя в 1-й інстанції Монич О.В.,
час ухвалення рішення 11.07.2018 року, не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Ужгород,
дата складання повного тексту рішення 11.07.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Державна організація Військова частина НОМЕР_1 , 89052, Закарпатська область, м. Чоп, вул. Головна, буд. 55а, звернувся до суду із позовом до громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народилась та проживає: В`єтнам, фактичне місце перебування в Україні: АДРЕСА_1 , про продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Позовні вимоги мотивує тим, що 11.01.2018 року громадянка Соціалістичної республіки В`єтнам, Нгуен Гаі Йен, поза пунктами пропуску перетнула державний кордон в складі групи осіб з України в Словацьку Республіку в районі прик.зн. № 327, на ділянці відповідальності ВПС «Паладь Комарівці», однак після незаконного перетину кордону була затримана представниками прикордонної поліції Словацької Республіки і 12 січня 2018 року, в пункті пропуску «Павлово» Чопського прикордонного загону, на підставі ст. 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.
Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.
16.01.2018 року Ужгородським міськрайонним судом відносно відповідача було прийняте рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
30.01.2018 року відповідач була поміщена до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з місцем розташування: с. Журавичі, Ківерцівського району Волинської області.
Відносно відповідача Чопським прикордонним загоном, в межах своєї компетенції, на адресу надзвичайного та повноважного посла В`єтнаму в Україні направлявся запит та листи щодо встановлення особи відповідача. Разом з тим, на час подання позовної заяви, документи на повернення, з метою підготовки відповідних документів для подальшої передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію в Чопському прикордонному загоні відсутні, відомостей про встановлення особи відповідача немає.
Також у зв`язку з відмовою ДМС України щодо здійснення реадмісії відповідача, 04 липня 2018 року Чопським прикордонним загоном направлено запит про реадмісію.
Враховуючи наведене, зокрема те, що шестимісячний строк утримання відповідача в пункті тимчасового тримання іноземців, які незаконно перебувають на території України закінчується 12.07.2018 року, а також наявність умов за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи, а саме: відсутність співпраці з боку відповідача, що призвело до неодержання Чопським прикордонним загоном (в/ч НОМЕР_1 ) інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів необхідних для ідентифікації особи та організації примусового видворення відповідача за межі території України позивач просить суд позов задовольнити та продовжити строк затримання відповідача на шість місяців задля ідентифікації особи з метою передачі іноземця відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, а саме до 12.01.2019 року.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 липня 2018 року у справі № 308/7650/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт покликається на неповне з`ясування судом та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку щодо неможливості проведення реадмісії та продовження строку затримання з метою забезпечення передачі іноземця.
Просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 липня 2018 року у справі № 308/7655/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у справі.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що гр. Соціалістичної республіки В`єтнам, Нгуен Гаі Йен, перебуває на території України незаконно.
Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2018 року було задоволено адміністративний позов військової часини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України до громадянки В`єтнаму, ОСОБА_2 Йен, місце перебування АДРЕСА_2 , про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Відповідач перебуває у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
На день звернення до суду з відповідним позовом інформації від Посольству В`єтнаму в Україні щодо підтвердження факту належності відповідача до громадянства В`єтнаму не надходило.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності інформації з країни громадянської належності відповідача щодо ідентифікації особи неможливо провести процедуру реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закон України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.
Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141.
Відповідно до ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Згідно ч. 12 ст. 289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Частиною 13 ст. 289 КАС України передбачено, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
З системного аналізу вказаних норм вбачається, що у справах про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення слід встановити, одночасну наявність двох умов, а саме: відсутність співпраці з боку іноземця з органами державної міграційної служби та неодержання інформації з країни його походження.
Згідно матеріалів справи, позивач звертався до надзвичайного та повноважного посла В`єтнаму в Україні із повідомленням від 13.01.2018 року 81/43, листом від 23.04.2018 № 81/394, повторним листом від 08.06.2018 року № 81/738 про підтвердження належності ОСОБА_3 до громадянства вказаної держави та надання документів для повернення її до країни громадянської належності (а. с. 11-12). Проте, жодної відповіді від цієї дипломатичної установи до позивача не надходили.
Колегією суддів встановлено, що на день звернення до суду із апеляційною скаргою інформації від Посольства В`єтнаму в Україні щодо підтвердження факту належності відповідача до громадянства В`єтнаму не надходило.
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства яка затверджена спільним Наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України № 353/271/150 від 23.04.2012 (далі - Інструкція) регламентовано порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземців), їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.
Так, п. 2.7 Інструкції № 353/271/150 передбачено, що у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу).
У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно (абз. 3 п. 2.7 Інструкції).
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у матеріалах справи наявні докази направлення через Департамент консульської служби МЗС України повторних запитів до компетентних органів країни походження відповідача щодо ідентифікації ОСОБА_3 , отже, колегія судді приходить до висновку, що позивач в повній мірі реалізував свої повноваження щодо ідентифікації іноземця.
Із матеріалів справи слідує, що фактичні обставини справи не вірно розцінені судом першої інстанції оскільки такі унеможливлюють ідентифікацію іноземця чи особу без громадянства, так як позивач на відповідний запит не отримав інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Таким чином, враховуючи наявність умов, за яких неможливо забезпечити ідентифікацію відповідача, позивачем обґрунтовано та підставно заявлено розглядуваний позов.
У зв`язку з викладеним суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти нову постанову.
Керуючись ст. 229, 268, 271, 289, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Командира військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України підполковник ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 липня 2018 року у справі № 308/7650/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у справі.
Продовжити строк затримання на шість місяців громадянці Соціалістичної Республіки В`єтнам, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі її відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, а саме до 12.01.2019 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Л. П. Іщук
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 08.08.2018 року