Справа № 761/34603/15-а
Суддя: Гуменюк А. І.
Дата ухвалення: 2016-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/60/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 18 листопада 2015 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 листопада 2015 року представник Позивача відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунок) пенсії, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та правової позиції, викладеної в Рішенні Конституційного суду України від 07 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009, звернувся до Відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1, надавши, при цьому, передбачений законодавством пакет документів. Зазначив, що у відповідь на звернення, Відповідач листом від 09 листопада 2015 року № 18982/10 повідомив представника Позивача про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1, посилаючись на відсутність у поданому пакеті документів, документу про місце проживання (реєстрації) останньої. Сторона Позивача вважає вказану відмову незаконною та такою, що порушує конституційні права Позивача на соціальний захист. Просив суд, ухвалити судове рішення, яким визнати дії Відповідача щодо відмови Позивачеві призначити їй пенсію за віком неправомірними, зобов'язати Відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

Від представника Позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони Позивача. Представник Позивача позов, з підстав зазначених у позовній заяві, підтримав повністю. Позовні вимоги просив суду задовольнити у повному обсязі.

В ході судового розгляду справи, у зв'язку із реорганізацією, згідно ухвали суду від 19 травня 2016 року, неналежного відповідача у справі - Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва замінено належним відповідачем - Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач).

Представник Відповідача подала через загальну канцелярію суду заперечення на адміністративний позов, де зазначила, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки при зверненні представника Позивача до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва з питання нарахування пенсії Позивачеві, останній не надав документи про місце проживання (реєстрації) ОСОБА_1, що стало підставою для відмови їй у нарахуванні пенсії Відповідачем. В зв'язку з чим, вважає позов безпідставним.

Суд вбачає можливим розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що Позивач, в особі свого представника, звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва із заявою про призначення/перерахунок пенсії від 03 листопада 2015 року.

Листом Управління Пенсійного фонду у Шевченківському районі м. Києва № 18982/10 від 09 листопада 2015 року, Позивачеві роз`яснено, що до заяви про призначення пенсії також має бути доданий документ про місце проживання (реєстрації) особи, яка звертається за призначенням пенсії. В зв'язку з тим, що серед документів, які подані до Управління відсутній документ про місце проживання (реєстрації) ОСОБА_1, в призначенні пенсії за віком їй було відмовлено (а.с. 6).

Обґрунтовуючи свою відмову, Відповідач посилався на постанову Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 «Про затвердження змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява про призначення пенсії подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі за місцем проживання реєстрації. До заяви про призначення пенсії також надаються оригінали та копії таких документів: паспорт та документи про місце проживання (реєстрації); трудову книжку (у разі наявності трудові договори); свідоцтво про одруження (при наявності); документи про народження та виховання дітей; диплом про навчання за денною формою; довідка про заробітну плату за 60 місяців підряд до 01.07.2000 (за бажанням);довідка про зміну назви місця роботи (у випадку реорганізації); ідентифікаційний код; фотокартку 4*6 см для оформлення пенсійного посвідчення.

Суд критично оцінює та не приймає позицію Відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За змістом частин 1 та 2 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно абзаців 6 та 11 частини 1 статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно довідки від 30 липня 2015 року № 1-16/С-857-15, виданої Головним управлінням державної міграційної служби України в місті Києві Державної митної служби України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що була зареєстрована в місті Києві за адресою: АДРЕСА_1, в лютому 1993 року отримала дозвіл для виїзду на постійне проживання до США. Документована загальногромадянським паспортом для виїзду за кордон серії 40 № 8514878, виданим 22 березня 1993 року, з відміткою про постійне проживання (а.с. 7).

Зі змісту копії довіреності, виданої від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посвідченої Тетяною Козир, нотаріусом міста Голлівуд, Штат Флорида, США, зареєстрованої в Державному реєстрі міста Голлівуд, Штат Флорида, США, Апостиль на якій проставлено Державним секретарем штату Флорида 04 грудня 2014 року, № 2014-145703, справжність підпису перекладача на перекладі якого засвідчена Поведьонковою І.І., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12 травня 2015 року, за р.№ 3369, вбачається, що ОСОБА_1 проживає в США за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8-10).

У постанові від 12 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України прийшла до висновку, що з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» від 09 липня 2003 року, виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу управління ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Виходячи з вищенаведеного, право на отримання пенсії в Україні мають не лише громадяни України, які постійно проживають на території України, а це право також поширюється на громадян України, які проживають за кордоном, що встановлено рішенням Конституційного суду України та іншими нормативно-правовими актами України.

За таких обставин, суд вбачає протиправною відмову Відповідача щодо призначення пенсії ОСОБА_1 з тієї підстави, що її представником не надано документу, який підтверджує місце проживання (реєстрації) ОСОБА_1, адже зазначена особа тривалий час проживає за кордоном, має відмітку в паспорті для виїзду за кордон про постійне проживання за кордоном, згідно діючого законодавства України не може мати реєстрацію місця проживання в Україні, тому документу, який підтверджує місце проживання (реєстрації) щодо осіб, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, існувати не може.

Позов в частині визнання дій Відповідача щодо відмови Позивачу у призначенні пенсії за віком неправомірними є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, Позивач, в особі свого представника, просила суд ухвалити судове рішення, яким зобов'язати Відповідача призначити їй пенсію за віком.

Позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки суд не наділений повноваженнями Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії. Разом з тим, в силу вищевказаних протиправних дій Відповідача, суд зобов'язує останнього повторно розглянути заяву представника Позивача про призначення/перерахунок пенсії Позивачеві, подану від 03 листопада 2015 року та вирішити її у відповідності до діючого законодавства.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 24, 46 Конституції України, статті 7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 22 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року № 1566/11846 із змінами, керуючись статтями 8-12, 14, 18, 69, 71, 72, 159-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративним позов ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - з а д о в о л ь н и т и частково.

Визнати протиправною відмову Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви про призначення/перерахунок пенсії від 03 листопада 2015 року, поданої представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4.

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву про призначення/перерахунок пенсії від 03 листопада 2015 року, подану представником ОСОБА_1 - ОСОБА_4.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - в і д м о в и т и.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним адміністративним судом, якщо вона не буде скасована.

СУДДЯ :