Справа № 821/1247/18
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1247/18

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Васильєвій В.В.,

за участю представника відповідача - Дорошенко О.О.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2, позивач) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - ГУ ПФУ, відповідач) неправомірними щодо відмови зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи за період з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 р., з 20.09.2010 р. по 17.02.2011 р., з 18.05.2012 р. по 26.07.2013 року, з 29.07.2013 р. по 11.01.2014 р., з 15.01.2014 р. по 12.06.2015 р., з 13.06.2015 р. по 11.04.2017 р. до стажу роботи по Списку №2;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи за період з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 р., з 20.09.2010 р. по 17.02.2011 р., з 18.05.2012 р. по 26.07.2013 року, з 29.07.2013 р. по 11.01.2014 р., з 15.01.2014 р. по 12.06.2015 р., з 13.06.2015 р. по 11.04.2017 р. до стажу роботи по Списку №2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

ОСОБА_2 31.07.2017 року звернувся до Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 05.02.2018 року позивач отримав з Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області повідомлення про те, що йому відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного трудового стажу роботи за списком №2, а саме 12 років 6 місяців, оскільки не було зараховано періоди з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 р., з 20.09.2010 р. по 17.02.2011 р., з 18.05.2012 р. по 26.07.2013 року, з 29.07.2013 р. по 11.01.2014 р., з 15.01.2014 р. по 12.06.2015 р., з 13.06.2015 р. по 11.04.2017 р.

Позивач не погоджується з зазначеною позицією відповідача, вважає їх неправомірними, просить зобов'язати відповідача зарахувати зазначені періоди роботи до стажу за Списком №2.

Ухвалою суду від 06.07.2018 року провадження у справі відкрито. Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання призначено на 02.08.2018 року о 11:00.

13.07.2018 року від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 16.07.2018 року клопотання позивача задоволено, проведення судового засідання в режимі відео конференції доручено Бериславському районному суду Херсонської області.

27.07.2018 року представником відповідача надано відзив на позов, згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позову з наступних підстав.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що заява позивача про зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 р., з 20.09.2010 р. по 17.02.2011 р., з 18.05.2012 р. по 26.07.2013 року, з 29.07.2013 р. по 11.01.2014 р., з 15.01.2014 р. по 12.06.2015 р., з 13.06.2015 р. по 11.04.2017 р. не підлягає задоволенню, а дії органу Пенсійного фонду України вчинені відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки відсутній необхідний пільговий стаж 12 років 6 місяців (в наявності 7 років 5 місяців 21 день). До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 року в ТОВ «Сервісне підприємство «Капрі Нейборз» на посаді бурильника капітального ремонту свердловин та періоди роботи з 20.09.2010 р. по 17.02.2011 р., з 18.05.2012 р. по 26.07.2013 року, з 29.07.2013 р. по 11.01.2014 р., з 15.01.2014 р. по 12.06.2015 р., з 13.06.2015 р. по 11.04.2017 р. на посадах бурильника капітального ремонту свердловин в ЗАТ «КаРС» ЗАТ «КапРемСервіс», оскільки позивачем не надані докази атестації робочих місць на зазначених підприємствах.

Перелічені підприємства, на котрих працював позивач знаходяться в Російській Федерації, а тому, на думку ГУ ПФУ, відповідно до ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Тому ГУ ПФУ зазначає, що за законодавством України атестація робочих місць є необхідним фактором для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та Списком №2.

Тобто в загальний пенсійний стаж подані позивачем періоди роботи зараховані, але підстав для зарахування їх до пільгового стажу немає.

З урахуванням викладеного ГУ ПФУ просить відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання, призначене на 02.08.2018 року з'явився представник відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні участі не приймав через технічну несправність засобів відеоконференцзв'язку в Бериславському районному суді Херсонської області.

02.08.2018 року засобами електронної пошти представник відповідача направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

ОСОБА_2 був прийнятий на роботу за посадою «Бурильника капітального ремонту свердловин» в ТОВ «Сервісне підприємство «Капрі Нейборз» 12.07.2005 року (Наказ підприємства №357 від 12.07.2005 року), що підтверджується відповідним записом №7 в трудовій книжці.

30.03.2009 року позивач звільнений з займаної ним посади за власним бажанням (наказ підприємства №109к від 26.03.2009 року), що підтверджується відповідним записом за №8 в трудовій книжці ОСОБА_2

Відповідно до особистої картки працівника №451 - ОСОБА_2, наданої Архівним відділом адміністрації м. Нижнєвартовська Ханти-Мансійського автономного округа Російської Федерації та архівної довідки вже зазначеного закладу №Г-150 від 14.03.2017, позивач працював повний робочий день вахтовим методом в ТОВ «Капри-Нейборз» на посаді бурильника капітального ремонту свердловин з 12.07.2005 року по 30.03.2009 року.

Професія бурильника капітального ремонту свердловин передбачена Списком №2 (виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення) розділ 12, підрозділ 2а (видобуток нафти, газу та газового конденсату), позиція 2130200а-11292, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10.

Підприємство ТОВ «Капри-Нейборз» знаходилось в Нижнєвартовську, Тюменської області, на території Ханти-Мансійського автономного округу, в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі. При начисленні заробітної плати застосовувався районний коефіцієнт 70%.

Весь стаж роботи позивача на цьому підприємстві підтверджується записами у його трудовій книжці, архівними довідками та наказами про прийняття на роботу та звільнення.

Також, позивач перебував у тривалих трудових відносинах з підприємством ЗАТ «КаРС» ЗАТ «КапРемСервіс».

ОСОБА_2 був прийнятий на роботу за посадою «Бурильника капітального ремонту свердловин» в ЗАТ «КаРС» ЗАТ «КапРемСервіс» 27.03.2009 року (Наказ підприємства №183к від 27.03.2009 року), що підтверджується відповідним записом №9 в трудовій книжці.

26.07.2013 року позивач звільнений з займаної ним посади за власним бажанням (наказ підприємства №602-у від 26.07.2013 року), що підтверджується відповідним записом за №10 в трудовій книжці ОСОБА_2

29.07.2013 року ОСОБА_2 знову прийнятий на роботу за посадою «Бурильника капітального ремонту свердловин» в ЗАТ «КаРС» ЗАТ «КапРемСервіс» (Наказ підприємства №450-пр від 29.07.2013 року), що підтверджується відповідним записом №11 в трудовій книжці.

11.01.2014 року позивач звільнений з займаної ним посади у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору (наказ підприємства №6-у від 11.01.2014 року), що підтверджується відповідним записом за №12 в трудовій книжці ОСОБА_2

В подальшому ОСОБА_2 15.01.2014 року знову прийнятий на роботу за посадою «Бурильника капітального ремонту свердловин» в ЗАТ «КаРС» ЗАТ «КапРемСервіс» (Наказ підприємства №10-пр від 15.01.2014 року), що підтверджується відповідним записом №13 в трудовій книжці.

14.09.2014 року позивач переведений на посаду «майстра з капітального ремонту свердловин» в ЗАТ «КаРС» ЗАТ «КапРемСервіс» (Наказ підприємства №42-п від 14.09.2014 року), що підтверджується відповідним записом №14 в трудовій книжці.

12.06.2015 року позивач звільнений з займаної ним посади у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору (наказ підприємства №170/6-у від 12.06.2015 року), що підтверджується відповідним записом за №15 в трудовій книжці ОСОБА_2

13.06.2015 року ОСОБА_2 прийнятий на роботу за посадою «майстра капітального ремонту скважин» в ЗАТ «КаРС» ЗАТ «КапРемСервіс» (Наказ підприємства №217-пр від 10.06.2015 року), що підтверджується відповідним записом №16 в трудовій книжці.

11.04.2017 року позивач звільнений з займаної ним посади у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору (наказ підприємства №119-у від 11.04.2017 року), що підтверджується відповідним записом за №18 в трудовій книжці ОСОБА_2

Відповідно до довідок, виданих ЗАТ «КапРемСервис» - підприємством роботодавцем позивача, позивач працював в зазначеному підприємстві повний робочий день вахтовим методом:

з 20.09.2010 по 18.02.2011 року (довідка №49 від 02.03.2017 року), з 18.05.2012 по 26.07.2013 року (довідка №14-03 від 16.06.2017 року), з 29.07.2013 по 11.01.2014 року (довідка №50 від 02.03.2017 року), з 15.01.2014 по 14.09.2014 року (довідка №51 від 15.06.2017 року), бурильником капітального ремонту свердловин;

з 13.06.2015 по 12.04.2017 року (довідка №75 від 11.04.2017 року) майстром з капітального ремонту свердловин.

Професія бурильника капітального ремонту свердловин та майстра передбачена Списком №2 (виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення) розділ 12, підрозділ 2б (видобуток нафти, газу та газового конденсату), позиція 2130200б-23187, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10.

Підприємство ЗАТ «КАпРемСервис» знаходиться в Нижнєвартовську, Тюменської області, на території Ханти-Мансійського автономного округу, в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі. При начисленні заробітної плати застосовувався районний коефіцієнт 70%.

Весь стаж роботи позивача на цьому підприємстві підтверджується записами у його трудовій книжці, довідками, що підтверджують особливий характер праці або умов праці, необхідних для отримання пенсії за віком та підтверджують постійну зайнятість на пільговій роботі, довідками про роботу позивача в ООО «КапРемСервис» та нарахованої йому заробітної плати.

31.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 05.02.2018 року позивач отримав з Бериславського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області повідомлення, про те, що йому відмовлено в призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного трудового стажу роботи за списком №2, а саме 12 років 6 місяців, оскільки не було зараховано періоди з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 р., з 20.09.2010 р. по 17.02.2011 р., з 18.05.2012 р. по 26.07.2013 року, з 29.07.2013 р. по 11.01.2014 р., з 15.01.2014 р. по 12.06.2015 р., з 13.06.2015 р. по 11.04.2017 р.

До заяви ним було долучено пакет документів про стаж роботи, в тому числі трудову книжку, довідки про особливий характер умов праці, в тому числі щодо спірного періоду, карти атестації робочого місця за умовами праці №71 від 20.09.2013 року, карти атестації робочого місця за умовами праці №63 від 20.09.2013 року, згідно яких працівники ЗАТ «КапРемСервис», які займають посади «майстра з капітального ремонту свердловин» та «бурильника капітального ремонту свердловин» мають право на дострокове призначення пенсії за Списком №2 "Производств, работ, профессий, должностей и показателей с вредными и тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях", затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10.

Листом від 05.02.2018 року за №41/02-03 ГУ ПФУ відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком за Списком № 2 у зв'язку з відсутністю необхідного стажу роботи у шкідливих умовах за Списком №2 та відсутність наказу про проведення атестації робочих місць.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Аналіз наведеної правової норми свідчить про те, що однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов'язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків.

Професія «майстра з капітального ремонту свердловин» та «бурильника капітального ремонту свердловин» включена до Списку №2.

Щодо вимоги про проведення атестації (саме відсутність такої інформації стало підставою для відмови у зарахуванні до стажу певного періоду роботи), слід зазначити, що відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1992 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на цьому підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1992 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці та соціальної політики України разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади, яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до статтей 2, 3, 7 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Питання пенсійного забезпечення регулюються двосторонніми угодами в цій галузі, а також Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода), згідно із статтею 1 якої, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством країни, на території якого вони проживають.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлено чи буде встановлено законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасників Угоди проводиться за місцем проживання.

Для визначення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої із цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до введення в дію цієї Угоди.

Обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

За змістом цих норм стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами.

Згідно зі ст. 11 Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до матеріалів справи позивач в спірний період працював в Російській Федерації. Вперше атестацію робочих місць в цій державі почали проводити лише з 01.09.2008 року відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я РФ від 31.08.2007р. №569 «Порядок проведення атестації робочих місць по умовах праці». Надалі питання атестації робочих місць регулювалося наказом від 26.04.2011 №342Н, а у зв'язку з прийняттям Федерального закону від 28.12.2013 року №426-ФЗ «Про спеціальну оцінку умов праці» на зміну атестації робочих місць прийшла спеціальна оцінка. Спеціальна оцінка є єдиним комплексом послідовних заходів по ідентифікації шкідливих та (або) небезпечних умов виробничої сфери і трудового процесу і оцінка рівня їх впливу на працівника з урахуванням відмінностей їх фактичних значень від встановлених нормативів умов праці і застосування засобів індивідуальної і колективного захисту працівників. Спеціальна оцінка проводиться раз на п'ять років.

Окрім зазначеного, відповідно до ч.4 ст. 27 «Перехідних положень» Федерального закону «О специальной оценке условий труда», у випадку, якщо до дня набуття законної сили зазначеним Федеральним законом по відношенню до робочих місць була проведена атестація робочих місць за умовами праці, спеціальна оцінка умов праці по відношенню до таких робочих місць може не проводитись протягом п'яти років з дня завершення такої атестації.

Позивач на підтвердження пільгового стажу роботи надав належним чином оформлену трудову книжку, що містить належно оформлені записи щодо виконуваної роботи та періодів її виконання. Крім того, позивачем надано, копії документів, перелічені судом в описовій частині рішення.

При цьому суд зазначає, що законодавство РФ ввело атестацію робочих місць лише з 01.09.2008 року, а тому неможливість надання позивачем документів про атестацію до цієї дати та незначний період після, з урахуванням часу, необхідного підприємству на виконання вимог нового законодавства (за період з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 р.) пов'язана з відсутністю в РФ в цей період законодавства та нормативних актів щодо проведення атестації робочих місць та підстав проведення атестації робочих місць щодо умов праці, віднесеної до Списку №2.

За таких обставин, відсутність документів про проведення атестації робочого місця в цей період, тобто період роботи позивача на посаді «бурильника капітального ремонту свердловин» в ТОВ «Сервисное предприятие «Капри-Нейборз» з 12.07.2005 по 30.03.2009 року не може позбавляти його права на зарахування до пільгового стажу даного періоду роботи.

Щодо періодів роботи позивача на посадах «майстра з капітального ремонту свердловин» та «бурильника капітального ремонту свердловин» в ЗАТ «КапРемСервис», суд зазначає наступне.

Згідно ст. 28 Федерального закону «О страховых пенсиях» фізичні та юридичні особи несуть відповідальність за достовірність відомостей, наданих для призначення та виплати страхових пенсій, фіксованих виплат до неї (з урахуванням підвищення фіксованої виплати до страхової пенсії).

Так, в матеріалах справи містяться довідки, згідно яких ЗАТ «КапРемСервис» підтверджує факт роботи позивача на підприємстві у період часу з 20.09.2010 по 18.02.2011 року (довідка №49 від 02.03.2017 року), з 18.05.2012 по 26.07.2013 року (довідка №14-03 від 16.06.2017 року), з 29.07.2013 по 11.01.2014 року (довідка №50 від 02.03.2017 року), з 15.01.2014 по 14.09.2014 року (довідка №51 від 15.06.2017 року), бурильником капітального ремонту свердловин;

з 13.06.2015 по 12.04.2017 року (довідка №75 від 11.04.2017 року) майстром з капітального ремонту свердловин.

Окрім вказаного, зазначеними довідками всі перелічені періоди роботи віднесені до таких, що дають позивачу право на призначення пільгової пенсії за Списком №2 (виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення) розділ 12, підрозділ 2а (видобуток нафти, газу та газового конденсату), позиція 2130200а-11292, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10.

Також позивачем в якості доказу наявності у нього пільгового трудового стажу надано карти атестації робочих місць, проведених в ЗАТ «КапРемСервіс» 20.09.2013 року №№63, 71 за посадами «майстра капітального ремонту свердловин», «бурильника капітального ремонту свердловин», тобто за посадами, які обіймав позивач.

З огляду на викладене, судом встановлено, що атестація робочих місць все ж була проведена роботодавцем, проте, не з дня, коли вона стала обов'язковою для підприємств та організацій згідно законодавства РФ, а з 20.09.2013 року.

Також суд наголошує, що згідно наведеного вище положення ч.4 ст. 27 «Перехідних положень» Федерального закону «О специальной оценке условий труда» у період часу з 20.09.2013 року та протягом наступних п'яти років підприємство не мало обов'язку проводити спеціальну оцінку умов праці, оскільки актуальною була раніше проведена атестація робочих місць.

Таким чином суд вважає, що невиконання роботодавцем покладеного на нього обов'язку щодо проведення атестації робочих місць, за умови визнання ним факту здійснення ОСОБА_2 роботи, що дає право на пільгові пенсії (в наданих позивачу довідках) не може позбавляти позивача його права на зарахування до пільгового стажу даних періодів роботи. Натомість питання порушення трудового законодавства РФ в частині невчасного проведення атестації робочих місць за умовами труда є виключно відносинами контролюючих державних органів РФ та ЗАТ «Кап РемСервіс».

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача, стосовно визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови зарахувати ОСОБА_2 стаж роботи за період з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 р., з 20.09.2010 р. по 17.02.2011 р., з 18.05.2012 р. по 26.07.2013 року, з 29.07.2013 р. по 11.01.2014 р., з 15.01.2014 р. по 12.06.2015 р., з 13.06.2015 р. по 11.04.2017 р. до стажу роботи по списку №2 та зобов'язання відповідача зарахувати відповідні періоди до пільгового стажу за списком №2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів, які спростовують встановлені вище факти.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачений судовий збір у розмірі 1409,60 грн., згідно квитанцій №57 та 58 від 27.06.2018 року, оригінали, яких містяться в матеріалах справи

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73-77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) щодо відмови зарахувати ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, 74300, АДРЕСА_1) стаж роботи за період з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 р., з 20.09.2010 р. по 17.02.2011 р., з 18.05.2012 р. по 26.07.2013 року, з 29.07.2013 р. по 11.01.2014 р., з 15.01.2014 р. по 12.06.2015 р., з 13.06.2015 р. по 11.04.2017 р. до стажу роботи по списку №2.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу за списком №2 стаж роботи за період з 12.07.2005 р. по 30.03.2009 р., з 20.09.2010 р. по 17.02.2011 р., з 18.05.2012 р. по 26.07.2013 року, з 29.07.2013 р. по 11.01.2014 р., з 15.01.2014 р. по 12.06.2015 р., з 13.06.2015 р. по 11.04.2017 р.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1, 74300, АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07 серпня 2018 р.

Суддя Ковбій О.В.

кат. 10.2.4