Справа № П/811/673/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 липня 2018 рокусправа № П/811/673/18
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чумак С.Ю.

судді: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.,

за участі представника позивача Константінова О.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Фермерського господарства «Паросток» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року у справі № П/811/673/18 (суддя Сагун А.В.) за позовом Фермерського господарства "Паросток" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, державного кадастрового реєстратора Відділу у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Аршинець Юлії Володимирівни про визнання протиправними, скасування наказів та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство «Паросток» звернулося до суду з позовною заявою про:

- визнання протиправним та скасування наказів відповідача від 12 січня 2018 року № 33 та від 5 лютого 2018 року № 156;

- зобов'язання Державного кадастрового реєстратора Відділу у Долинському районі Головного управління (далі - ГУ) Держгеокадастру у Кіровоградській області Аршинець Ю.В. скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,0000 га кадастровий номер :02:000:9222, 13,0000 га кадастровий номер :02:000:9221, та 16,1261 га кадастровий номер :02:000:9220, які розташовані на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області;

- зобов'язання Державного кадастрового реєстратора Відділу у Долинському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Аршинець Ю.В. поновити запис у Державному земельному кадастрі про державну реєстрацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею - 39,13 га, в тому числі ріллі 39,13 га кадастровий номер :02:000:9020, яка розташована на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідачем йому протиправно відмовлено в поновленні строку дії договору оренди земельної ділянки загальною площею 39,13 га, кадастровий номер :02:000:9020. Рішення відповідача про відмову оскаржується в Господарському суді Кіровоградської області. Однак, не зважаючи на судове провадження наказами ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 33 № 156 від 12 січня 2018 року та 5 лютого 2018 року відповідачем здійснено поділ цієї земельної ділянки на три ділянки площами: 16,1261 га, 13,0000 га та 10,0000 га з включенням ділянок до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги. Вважав зазначені накази незаконними, оскільки ним виконані усі передбачені заходи для автоматичного поновлення договору оренди землі, проте це відповідачем не визнається. Між сторонами існує спір стосовно поновлення договору оренди землі, який вирішується в порядку господарського судочинства, що у свою чергу відповідно до положень Земельного кодексу забороняє здійснювати продаж прав оренди земельної ділянки. У зв'язку з даними обставинами здійснений відповідачем поділ земельної з подальшим продажем прав є протиправним оскільки мета для якої здійснений поділ прямо заборонена Земельним кодексом України.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки у позивача на час судового розгляду справи відсутнє право оренди земельної ділянки загальною площею 39,13 га, а тому оскаржуваними наказами його права та інтереси не порушуються.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав, зазначених у позові, просить рішення суду скасувати і прийняти нове рішення, задовольнивши позов.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

22.11.2007 між Долинською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Паросток» укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Варварівської сільської ради, Долинського району, Кіровоградської області, загальною площею 39,13 га, кадастровий номер :02:000:9020, терміном на 10 років, зареєстрований у ДП КРФ «Центр ДЗК при Держкомітеті по земельних ресурсах» в Долинському районі 30 листопада 2007 року книга № 4 за № 73. Відповідно до пункту 8 Договору після закінчення строку орендар має переважне право його поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. За приписами пункту 43 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір зареєстрований 30 листопада 2007 року.(а.с. 15-26).

На виконання цих приписів, а також вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» 27 березня 2017 року позивачем відповідачу направлено лист-повідомлення про готовність до узгодження істотних умов та строку дії договору оренди землі при його поновленні на новий строк. (а.с. 27).

Листом від 30.03.2017 відповідач повідомив позивача про необхідність подати заяву про поновлення строку договору оренди у терміни, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», тобто не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. Також запропонував внести зміни в частині орендної плати на рівні від 8 до 12%. (а.с. 28).

27 жовтня 2017 року позивач повторно направив повідомлення про бажання поновити договір оренди землі на новий строк 10 років та висловив згоду із встановленням орендної плати на рівні 8% від нормативної грошової оцінки землі. (а.с. 29).

1 грудня 2017 року втретє направив відповідачу повідомлення про бажання поновити строк дії договору оренди землі терміном на 10 років. (а.с. 30).

Листом-повідомленням № 27-11-0.63-10761/2-17 від 05.12.2017 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області заперечило проти поновлення зазначеного вище договору оренди та запропонувало позивачу повернути земельну ділянку. Обгрунтування відмови у поновленні договору оренди землі у листі відсутні. (а.с. 31).

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 05.01.2018 відкрито провадження у справі № 912/25/18 за позовом фермерського господарства "Паросток" до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання недійсним рішення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладеному у листі-повідомленні № 27-11-0.63-10761/2-17 від 05.12.2017 р. та про визнання укладеною між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та фермерським господарством "Паросток" додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 22.11.2007 р. (Державна реєстрація від 30.11.2007 р. книга № 4 за № 73).

На теперішній час ухвалою від 28 березня 2018 року провадження у зазначеній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № П/811/673/18, тобто справи, яка розглядається апеляційним судом.

Після відкриття провадження Господарським судом Кіровоградської області у справі № 912/25/18 наказами від 12 січня 2018 року № 33 та від 5 лютого 2018 року № 156 ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області вирішило здійснити поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, загальною площею 39,13 га, в тому числі рілля 39,13 га кадастровий номер :02:000:9020, яка є предметом спірного договору оренди землі, на три ділянки площами: 16,1261 га, 13,0000 га та 10,0000 га. (а.с. 47-48) та здійснило їх державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі. (а.с. 36-44). Підставою для таких рішень відповідач зазначив, зокрема наказ від 11.01.2018 № 27 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах».

Не погоджуючись із такими рішеннями та діями відповідача, позивачем останні оскаржено до суду.

При вирішенні спору колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (далі - Закон № 161) договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

За приписами статті 33 Закону № 161 по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Як зазначалось вище, підставою для відмови у задоволенні позову судом першої інстанції зазначено відсутність у ФГ «Паросток» прав на земельну ділянку, строк дії договору оренди стосовно якої закінчився, проте з огляду на бажання ФГ «Паросток» поновити строк дії цього договору, а також зважаючи на наявність судового спору між сторонами з цього питання, такі висновки колегія суддів вважає помилковими, оскільки за приписами статті 5 КАС України позивач має право звернутись до суду не тільки за захистом порушених прав, але і законних інтересів. Поданням відповідачу повідомлення про бажання поновити строк дії договору та використати своє переважне право щодо цього, а також позову до господарського суду стосовно незаконності рішення відповідача про відмову у такому поновленні, позивач безперечно заявив про наявність у нього прав та інтересів відносно цієї земельної ділянки, а тому відмова у позові з цих підстав є помилковою.

Стосовно оскаржених наказів відповідача суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до абзацу 22 ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі поновлення договорів оренди землі.

Позивач двічі у строк, передбачений ч. 6 статті 33 Закону № 161 та пунктом 8 Договору оренди землі, а саме 27 березня та 27 жовтня 2017 року, тобто більше ніж за місяць до його закінчення, звертався до відповідача із повідомленнями про бажання поновити договір на новий 10-річний строк та висловлював згоду із пропозицією відповідача щодо встановлення нового розміру орендної плати.

Проте відповідач листом від 5 грудня 2017 року відмовив у поновленні договору оренди, не зазначивши причин цього.

Більше того, після відкриття провадження Господарським судом Кіровоградської області у справі за позовом ФГ «Паросток» щодо оскарження цієї відмови і визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди відповідачем прийнято накази від 12 січня 2018 року № 33 «Про дозвіл на розроблення документації із землеустрою, оцінки земель та агрохімічного паспорта» та від 5 лютого 2018 року «Про внесення змін до наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 33 від 12.01.2018 року…», якими фактично земельну ділянку, що є предметом спору у господарській справі поділено на три нові земельні ділянки і зареєстровано останні в Державному земельному кадастрі. Метою таких дій відповідач у наказі від 11 січня 2018 року № 27 зазначив включення цих земельних ділянок до переліку таких, права на які буде виставлено на земельні торги.

Такі дії та рішення відповідача, що відбулись під час вирішення господарським судом спору щодо поновлення договору оренди на цю земельну ділянку, колегія суддів розцінює як здійснені з порушенням принципів неупередженості, добросовісності та розсудливості, а також направленими на створення штучних перешкод для судового вирішення спору, оскільки в результаті поділу земельної ділянки фактично відсутній об'єкт договору оренди, строк дії якого ФГ «Паросток» просить поновити.

Незважаючи на те, що господарським судом питання забезпечення позову з цього приводу не приймалось, колегія суддів вважає, що зазначені вище приписи абзацу 22 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України фактично унеможливлюють поділ такої земельної ділянки та виставлення нових земельних ділянок на торги до вирішення судом спору про поновлення строку дії договору оренди землі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що нові земельні ділянки площею 13 га та 16,1261 га включені до переліку земельних ділянок для продажу права на них наказом від 11 січня 2018 року № 27, після чого наступного дня наказом від 12 січня 2018 року № 33 відповідач надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо їх відведення для продажу права оренди терміном на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а вже 1 лютого 2018 року зареєстрував три земельні ділянки площами 10, 13 та 16,1261 га у Державному земельному кадастрі, тоді як дозвіл на поділ земельної ділянки площею 39,13 на три нові зазначені ділянки ним вперше був наданий лише наказом від 5 лютого 2018 року № 156, тобто вже після фактичного проведення такого поділу.

До того ж колегія суддів зазначає, що земельна ділянка площею 10 га взагалі відсутня у додатках до зазначених вище наказів, тобто дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо неї відповідачем не надавався, що свідчить про протиправність здійснення запису про неї у Державному земельному кадастрі.

Також відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов'язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб'єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про протиправність і передчасність рішення відповідача про поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею - 39,13 га, в тому числі ріллі 39,13 га кадастровий номер :02:000:9020, яка розташована на території Варварівської сільської ради, Долинського району, Кіровоградської області.

Позивач просить оскаржені накази скасувати повністю, проте з їх змісту вбачається, що лише пунктом 3 наказу від 12.01.2018 року № 33 «Про дозвіл на розроблення документації із землеустрою, оцінки земель та агрохімічного паспорта» в редакції наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05.02.2018 року № 156 вирішувалось питання стосовно спірної земельної ділянки, а іншими пунктами стосовно інших земельних ділянок. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним скасувати лише цей пункт наказу від 12.01.2018 року № 33. При цьому скасування наказу від 05.02.2018 року № 156 на думку колегії є надлишковим, оскільки останнім лише викладено попередній наказ в новій редакції.

Згідно з положеннями статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі - Закон № 3613) державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За приписами статті 5 Закону № 3613 ведення Державного земельного кадастру здійснюється, зокрема шляхом внесення відомостей та змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру. Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях. Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі ст. 18 Закону № 3613 документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є, в тому числі, Поземельні книги.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 3613 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

За приписами статті 25 Закону № 3613 Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку, зокрема кадастровий номер; площу; місцезнаходження; інформацію про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга ведеться в паперовій та електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону № 3613 у разі поділу або об'єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

Згідно з пунктами 60, 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що ст. 13 Конвенції гарантує наявність на національному рівні засобу правового захисту для реалізації прав і свобод, у якій би формі вони не забезпечувалися у національному правовому полі. Суд також підкреслив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що ефективним способом захисту порушених прав позивача в цьому спорі буде саме зобов'язання державного кадастрового реєстратора скасувати у Державному земельному кадастрі записи про державну реєстрацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 16,1261 га кадастровий номер № :02:000:9220, 13 га кадастровий номер № :02:000:9221 та 10 га кадастровий номер № :02:000:9222, розташовані на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, та поновити запис про державну реєстрацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 39,13 га, в тому числі рілля - 39,13 га кадастровий номер № :02:000:9020, яка розташована на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

При цьому суддів в цій частині вважає необхідним зобов'язати здійснити ці дії Державного кадастрового реєстратора відділу у Долинському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області без зазначення прізвища, оскільки на час виконання судового рішення це може бути інший реєстратор, а не Аршинець Ю.В.

За таких обставин, враховуючи наведені норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права, його висновки суперечать обставинам справи, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Повний текст постанови складений 17 липня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Паросток" задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2018 року у справі № П/811/673/18 скасувати.

Позов Фермерського господарства "Паросток" задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати п. 3 наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 12.01.2018 року № 33 "Про дозвіл на розроблення документації із землеустрою, оцінки земель та агрохімічного паспорта" в редакції наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05.02.2018 року № 156.

Зобов'язати Державного кадастрового реєстратора відділу у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області скасувати у Державному земельному кадастрі записи про державну реєстрацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10 га кадастровий номер № :02:000:9222, 16,1261 га кадастровий номер № :02:000:9220, розташовані на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Зобов'язати Державного кадастрового реєстратора відділу у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області поновити запис у Державному земельному кадастрі про державну реєстрацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 39,13 га, в тому числі рілля - 39,13 га кадастровий номер № :02:000:9020, яка розташована на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Стягнути на користь Фермерського господарства "Паросток" сплачений за подання адміністративного позову та апеляційної скарги судовий збір в розмірі 24 090 (двадцять чотири тисячі дев'яносто) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко