Справа № 808/1531/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 липня 2018 року (10 год. 35 хв.)Справа № 808/1531/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Серебрянникова О.А.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» (69001, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 7)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 166)

про скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергоспецмонтаж» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 26.03.2018 №, № та №.

Ухвалою суду від 29.05.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 12.06.2018.

У підготовчому засіданні 12.06.2018 відкладено підготовче засідання на 17.07.2018.

У підготовчому засіданні 17.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на той же день.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про відсутність реального здійснення господарських операцій, та відповідно понесення витрат по господарським операціям з ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ»), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП». Також, представник позивача зазначив, що під час перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з вищевказаними контрагентами, проте, вказані документи не були враховані при прийнятті оскаржуваних рішень.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ»), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП». Такі висновки зумовлені тим, що під час проведення перевірки було встановлено, що контрагенти, з якими позивачем було укладено договори на виконання інформаційно консультаційних послуг з ведення господарської діяльності, будівельно-монтажних робіт та маркетингових послуг, не мають засобів для виконання замовлених позивачем обсягів робіт, у звязку з відсутністю необхідних трудових ресурсів, договорів про сумісну діяльність з проведення електромонтажних робіт, де підприємство є їх учасником, тощо. Відповідач посилається на відсутність необхідності залучення контрагентів для виконання зазначених робіт посилаючись на відомості з баз даних ДФС, бази банківських рахунків, штатного розпису позивача, Єдиного реєстру судових рішень. Також, зазначає, що первинні документи складені при виконанні господарських операцій не містять детального опису виконаних підрядних робіт.

Представник відповідача підтримала позицію викладену в письмових поясненнях, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі Наказу ГУ ДФС ДФС у Запорізькій області від 14.02.2018 року № 454 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Променергоспецмонтаж» () з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток за 2016 рік та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ») () за квітень 2016 року, ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ» () та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» () за липень 2016 року, ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» () вересень 2016 року та з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «ДНІПРО ОІЛ ГРУП» () за серпень, вересень 2017 року та в частині подальшої реалізації отриманих товарів (робіт, послуг) в т.ч. у наступних податкових періодах., за результатами якої складено Акт перевірки від 02.03.2018 №130/08-01-14-06/36358862.

В Акті перевірки від 02.03.2018 №130/08-01-14-06/36358862 контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «Променергоспецмонтаж»:

п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 195 728 грн., у тому числі за 2016 рік 195 728 грн.

пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 14 141 грн., у тому числі:

- липень 2016 року у сумі 14 141 грн.

та завищено відємного значення різниці між сумою податкових зобовязань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 485 001 грн., у тому числі:

- квітень 2016 року у сумі 20 000 грн.;

- липень 2016 року у сумі 163 334 грн.;

- вересень 2016 року у сумі 20 000 грн.;

- вересень 2017 року у сумі 281 667 грн.

Не погодившись з висновками Акту перевірки, позивач подав до контролюючого органу письмові заперечення на висновки Акту перевірки. Листом ГУ ДФС у Запорізькій області №7446/10/08-01-14-06-10 від 21.03.2018 року позивача повідомлено про те, що висновки акту перевірки відповідають вимогам чинного законодавства України, у звязку з чим залишаються без змін.

26 березня 2018 року на підставі висновків Акту перевірки від 02.03.2018 №130/08-01-14-06/36358862, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 26.03.2018 року про збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств,

- № від 26.03.2018 року про збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість,

- № від 26.03.2018 року про зменшення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень рішень, звернувся з даним позовом до суду.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішень стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ»), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП».

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України обєктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження обєкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобовязані вести облік доходів, витрат та інших показників, повязаних з визначенням обєктів оподаткування та/або податкових зобовязань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, повязаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку обєкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що 03.04.2016 між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «СТАРКАМ» (Підрядник), згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати інформаційно консультаційні послуги з ведення господарської діяльності за підсумками за квітень 2016 року.

Також до перевірки було надано договір підряду № 05/04/2016 від 03.04.2016, укладеного між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «СТАРКАМ» (Підрядник), згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати разові юридичні послуги з ведення господарської діяльності.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів адміністративної справи надана банківська виписка, яка підтверджує перерахування коштів на суму 120 000,00 грн, акт про надання послуг з деталізацією виконаних інформаційно консультаційних послуг та акт, що підтверджує надання юридичних послуг.

З матеріалів справи судом встановлено, що 01.07.2016 між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ» (Підрядник) укладено договір підряду № 01/07/2016, згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати інформаційно консультаційні послуги з ведення господарської діяльності за підсумками за липень 2016 року.

Крім того, 01.07.2016 між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ» (Підрядник) укладено договір підряду № 02/07/2016 згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати разові юридичні послуги з ведення господарської діяльності.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів адміністративної справи надано платіжне доручення, що підтверджує перерахування коштів на суму 120 000,00 грн, акт про надання послуг з деталізацією виконаних інформаційно консультаційних послуг та акт, що підтверджує надання юридичних послуг.

01.09.2016 між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» та ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» (Підрядник) укладено договір підряду № 01/09/2016 р., згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати маркетингові послуги.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів адміністративної справи надано акт про надання послуг, що підтверджує факт надання маркетингових послуг та платіжне доручення на загальну суму 120 000 грн.

01.08.2016 між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» та ТОВ «ДНІПРО ОІЛ ГРУП» було укладено договір підряду № 02/08/2016, згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати послуги з ведення бухгалтерського обліку та аналізу діяльності підприємства за 1-е півріччя 2017 року.

01.08.2016 між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» та ТОВ «ДНІПРО ОІЛ ГРУП» було укладено договір підряду № 01/08/2016, згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати маркетингові послуги з моніторингу споживчого попиту на послуги, що надаються позивачем.

01.08.2016 між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» та ТОВ «ДНІПРО ОІЛ ГРУП» було укладено договір підряду № 03/08/2016, згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати юридичні послуги з надання юридичного супроводження в серпні 2017 року.

01.09.2016 між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» та ТОВ «ДНІПРО ОІЛ ГРУП» було укладено договір підряду № 02/09/2016, згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати юридичні послуги з надання юридичного супроводження в вересні 2017 року.

01.09.2016 між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» та ТОВ «ДНІПРО ОІЛ ГРУП» було укладено договір підряду № 01/09/2016, згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання надати послуги з ведення бухгалтерського обліку та аналізу діяльності підприємства І, ІІ, ІІІ квартали 2017 року.

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів адміністративної справи надано акти про надання послуг з повною деталізацією виконаних послуг, платіжні доручення на загальну суму 700 000,00 грн.

01.07.2016 між позивачем та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» укладено договір підряду договір підряду № 03/07/2016, згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання виконати будівельно-монтажні роботи на об'єкті: "Агломераційний цех. Реконструкція технологічних газоочисток агломашин №3-6. Система вакуумного пилоприбирання в будівлі технологічних газоочисток агломашин №2-6 ВАТ «Запоріжсталь».

Також, 01.07.2016 між позивачем та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» укладено договір підряду № 04/07/2016, згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання виконати будівельно-монтажні роботи на об'єкті: ВАТ «Запоріжсталь» Реконструкція ДП №4. АСУ системою охолодження холодильних плит.

01.07.2016 між позивачем та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» укладено договір підряду № 05/07/2016, згідно якого Підрядник приймає на себе зобовязання виконати будівельно-монтажні роботи на об'єкті: Газопровід доменного газу від ПАТ "Запоріжсталь" до коксової батареї № 2, котлотурбінного цеху ПАТ "Запоріжкокс" і коксового газу від ПАТ "Запоріжкокс" до колектору коксового газу ПАТ "Запоріжсталь".

На підтвердження виконання умов договору позивачем до матеріалів адміністративної справи надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витратах, акти приймання виконаних будівельних робіт, розрахунки загально будівельних витрат, відомості ресурсів, платіжні доручення на загальну суму 944 848 грн.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що укладання договорів підряду між позивачем та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» було обумовлено виробничою необхідністю виконання умов договорів укладених між ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» та ПАТ «Запоріжсталь» (№20/2017/2041 від 01.06.2017, №89990/15 від 01.10.2015, №20/2016/174 від 05.01.2016, №20/2016/1394 від 25.05.2016, №20/2016/2099 від 20.07.2016, №20/2016/2767 від 29.09.2016, №20/2016/3164 від 01.11.2016, №20/2016/3489 від 21.11.2016). ТОВ «ЗСМУ» (№1/2015/4 від 02.10.2015, №6/2016/1 від 16.06.2016).

Суд зазначає, що позивачем до адміністративної справи надано засвідчені копії договорів з ПАТ «Запоріжсталь» та ТОВ «ЗСМУ», а також на підтвердження фактичного виконання вищевказаних договорів надано додаткові угоди, довідки про вартість робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт, розрахунки до актів, відомість ресурсів до актів.

Відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій.

Окремого правового регулювання порядку віднесення до витрат сум витрат на оплату маркетингових, інформаційно-консультаційних, юридичних послуг чинним законодавством не встановлено. Для цілей оподаткування такі витрати враховуються за умови їх економічної обґрунтованості, документального підтвердження та спрямованості на збільшення доходу.

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ»), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобовязань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ»), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП».

Податкові накладні складені ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ»), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» на користь позивача своєчасно зареєстровані в ЄРПН. Суми ПДВ відображені своєчасно і в повному обсязі в декларації з ПДВ ТОВ «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» в податковому кредиті, а у контрагентів-постачальників в декларації з ПДВ в податковому зобовязанні.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обовязковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ»), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» з надання послуг за договорам підряду спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання контролюючого органу на аналіз даних Єдиного реєстру податкових накладних, даних компютерних автоматизованих інформаційних систем: ІТС «Податковий блок», Архів електронної звітності, витягів із описової частини ухвал судді по конкретній слідчій дії, оскільки дані відомості не підтверджено жодним належним доказом.

Відповідно до правового висновку Вищого адміністративного суду України в Ухвалі від 30.11.2015 по справі № К/800/5195/14 інформація отримана органами досудового слідства в ході розслідування кримінальних справ є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. Такі обставини можуть бути доведені лише обвинувальним вироком.

Суд вважає безпідставним посилання контролюючого органу на наявність кримінальних проваджень, в яких фігурують контрагенти ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ»), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП», оскільки відкриття кримінального провадження не є належним доказом на підтвердження фіктивної діяльності підприємства.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи суду не надано вироку суду в якому було зазначено про те, що операції між позивачем та ТОВ «МІРАТА СОЛЮШЕНЗ» (стара назва ТОВ «СТАРКАМ»), ТОВ «ЛАКОНІЯ ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТІМУС ПРАЙД» та ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» відбувалися з порушенням вимог чинного законодавства України та мали нереальний характер.

Щодо відсутності у ТОВ «РІАЛ-С ГРУП» необхідних трудових ресурсів, суд зазначає, що вказані контрагенти не були позбавлені можливості залучати до участі у виконанні договорів субпідрядні організації та/або найманих працівників.

Також, суд зазначає, що позивач не зобовязаний та не має обєктивної можливості відслідковувати якими особами виконуються підрядні роботи та на яких чином такі особи повязані з підприємствами контрагентами. Для позивача визначальним є саме факт виконання обєму робіт, які передбачені у договорах підряду та оформлення таких операцій відповідно до вимог чинного законодавства України.

Крім того, в матеріалах справи міститься висновок експертного дослідження №140/04-18 від 19.04.2018 , відповідно до якого висновки Акту перевірки № 130/08-01-14-06/36358862 від 02.03.2018 щодо заниження обєкта оподаткування документально не підтверджуються.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень.

З урахуванням зясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» (69001, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 7, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

№ від 26.03.2018 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств;

№ від 26.03.2018 про збільшення суми грошового зобовязання за платежем: податок на додану вартість;

№ від 26.03.2018 про зменшення суми відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ» (69001, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 7, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 997,07 (одинадцять тисяч девятсот девяносто сім гривень 07 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 27.07.2018.

Суддя О.В. Конишева