Справа № 761/43343/17
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Літвіної Н.М.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Київської митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Київської митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0209/12500/17 від 21 вересня 2017 року Київської митниці Державної фіскальної служби України та постанови Державної фіскальної служби України від 20 жовтня 2017 року із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 871 706,79 грн.; закриття провадження у вказаних справах про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного Кодексу України у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року даний адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову у справі про порушення митних правил №0209/12500/17 від 21 вересня 2017 року Київської митниці Державної фіскальної служби України та постанову Державної фіскальної служби України від 20 жовтня 2017 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..485 Митного Кодексу України.

В задоволенні позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідачів підлягає задоволенню за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2017 року агентом з митного оформлення ТОВ «М-ЕНД-С» ОСОБА_3 до Київської митниці ДФС подано митну декларацію типу ЕК 11 АА, якій присвоєно № UA125010/2017/016436, з метою митного оформлення в митному режимі «реекспорт» товару «Насіння соняшнику для посіву (Helianthus annuus): - Sunflower/Соняшник, гібрид P64LC108-I613, партія 2991420 - 1147 мішків. Торговельна марка - Pioneer. Виробник - Pioneer Hi-Bred Switzerland S.A. Країна виробництва - US.».

Відповідно до графи 40 МД № UA125010/2017/016436 заявлений до митного оформлення товар було попередньо ввезено на митну територію України у митному режимі «імпорт» та здійснено його митне оформлення в зоні діяльності Львівської митниці ДФС за митними деклараціями ІМ 40 ДЕ від 20 лютого 2017 року № UА209140000/2017/007815 та № UА209140000/2017/007817.

В ході митного контролю та аналізу поданих разом із МД № UA 125010/2017/016436 документів митницею встановлено відсутність умов для застосування митного режиму «реекспорт» до товару, заявленого у цій МД, у зв'язку із ненаданням органу доходів і зборів достатніх документів та відомостей, необхідних для ідентифікації товарів, що реекспортуються, та, які підтверджують невиконання (неналежне виконання) умов договору.

Зокрема, у графі 31 ЕМД типу ІМ 40 ДЕ від 20 лютого 2017 року та від 20 лютого 2017 року та поданих до цих деклараціях інвойсах поданих при отриманні товарів в режимі «Імпорт» не відповідає опису товарів, зазначених у ЕМД ти ЕК 11 АА від 14 квітня 2017 року та поданому митному оформленню в режимі «реекспорт».

Також встановлено невідповідність номеру партії товару на вказаних маркувальних етикетках в графі 31 вказаних декларацій.

Наведене, на думку відповідача, свідчить про відсутність умов для застосування митного режиму реекспорту до товару, заявленого за ЕМД від 14 квітня 2017 року.

У зв'язку з висновком про вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 290 568, 93 грн. при вивезенні за межі митної території України товару, заявленого в МД № UA 125010/2017/016436 від 21 квітня 2017 року у відношенні ОСОБА_3 Київською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0209/12500/17 за ознаками правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України.

22 червня 2017 року Київською митницею ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0209/12500/17, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 871 706,79 гривень.

13 липня 2017 року до Державної фіскальної служби України надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову Київської митниці ДФС від 22 червня 2017 року у справі про порушення митних правил № 0208/12500/17.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_3 Державною фіскальної службою винесено постанову від 07 серпня 2017 року, згідно з якою постанову Київської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 0208/12500/17 скасовано, а справу про порушення митних правил № 0208/12500/17 надіслано на новий розгляд у зв'язку із тим, що викладені у постанові висновки щодо результатів переогляду товару, заявленого в МД № ІІА125010/2017/016436, не підтверджено матеріалами справи.

21 вересня 2017 року Київською митницею ДФС винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0209/12500/17, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 871 706, 79 гривень.

29 вересня 2017 року до Державної фіскальної служби України надійшла скарга представника ОСОБА_3 на постанову Київської митниці ДФС від 21 вересня 2017 року у справі про порушення митних правил № 0209/12500/17.

За результатом розгляду скарги представника ОСОБА_3, постановою ДФС від 20 жовтня 2017 року у справі про порушення митних правил № 0209/12500/17 постанову Київської митниці ДФС від 21 вересня 2017 року залишено без змін, а скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Не погоджуючись з такими діями відповідачів та вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутні ознаки порушення митних правил, а посадовими особами ДФС помилково застосовано норми діючого законодавства. Окрім того, позивач вважає, що всі вимоги законодавства з питань державної митної справи для поміщення товарів у митний режим «реекспорт» виконано в повному обсязі.

Задовольняючи частково даний позов, суд виходив з того, що між сторонами було укладено додаткову угоду № 4 від 07 квітня 2017 року до основного контракту від 24 жовтня 2016 року № PRUA17/02 та складено акт про повернення товару від 19 квітня 2017 року, відповідно до яких мало бути здійснено митне оформлення у заявленому декларантом режимі.

Проте, колегія суддів вважає висновки суду такими, що не відповідають вимогам законодавства України та не ґрунтуються на його нормах.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов'язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 86 Митного кодексу України митний режим реекспорту може бути застосований до товарів, які при ввезенні на митну територію України мали статус іноземних та були поміщені у митний режим імпорту і повертаються нерезиденту - стороні зовнішньоекономічного договору, згідно з яким ці товари помішувалися у цей режим, у зв'язку з невиконанням (неналежним виконанням) умов цього договору або з інших обставин, що перешкоджають його виконанню, якщо ці товари: вивозяться протягом шести місяців з дати поміщення їх у митний режим імпорту; перебувають у тому самому стані, в якому вони були ввезені на митну територію України, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування, зберігання та використання (експлуатації), внаслідок якої були виявлені недоліки, що спричинили реекспорт товарів.

Згідно ч.1 статті 87 МК України, застосування митного режиму реекспорту можливе за умови ідентифікації органом доходів і зборів товарів, заявлених у цей режим, як таких, що були раніше ввезені на митну територію України.

Відповідно до розділу V МК України до українських товарів, які випускаються для вільного обігу за межі митної території України без зобов'язань щодо їх зворотного ввезення, застосовується митний режим «експорт».

Згідно з Законом України «Про ставки вивізного (експортного) мита на насіння деяких видів олійних культур» при експорті насіння соняшнику справляється експортне мито у розмірі 10 %.

Так, в ході митного контролю Київською митницею ДФС встановлено, що опис товару, вказаний у графі 31 МД № UA125010/2017/016435, МД № UA125010/2017/016436 не відповідає фактичним даним, встановленим за результатами митного огляду товару, а саме в частині маркування номеру партії.

Відповідно до графи 31 МД № UA125010/2017/016436 ОСОБА_3 заявила наступні відомості про товар «Насіння соняшнику для посіву (Helianthus arrnuus): - Sunflower/Соняшник, гібрид P64LC108-1613, партія 2991411 - 1147 мішків. Торговельна марка - Pioneer. Виробник - Pioneer Hi-Bred Switzerland S.A. Країна виробництва - US».

Згідно з матеріалами справи, опис товару, наведений у графі 31 МД IM 40 ДЕ від 20 лютого 2017 року № UA209140000/2017/007815 та № UA209140000/2017/007817 (за якими товар «Насіння соняшнику для посіву» ввозився на митну територію України в митному режимі «імпорт»), не відповідає опису товару, зазначеному у графі 31 МД № UA125010/2017/016436 (за якою товар «Насіння соняшнику для посіву» поміщено у митний режим «реекспорт»).

Під час митного оформлення ОСОБА_3 не подала документи, які б підтверджували рекламацію та невиконання (неналежне виконання) умов договору.

Так, за договором купівлі-продажу від 24 жовтня 2016 року № PRUA 17/02, укладеного між «Піонер Хай-Бред Світцерленд С.А.» (Швейцарія) та ТОВ «Піонер Насіння Україна» (Україна) умови рекламації, які полягають у поверненні товару неналежної якості - відсутні.

Посилання позивача на додаткову угоду від 07 квітня 2017 року № 4 та акт повернення, в яких було зазначено про те, що у зв'язку із неможливістю виконання пункту 11 «Дистрибуція» зовнішньоекономічного договору № PRUA 17/02, відповідно до якого покупець товариство з обмеженою відповідальністю «Піонер Насіння Україна», не має можливості в повному обсязі сприяти та здійснити зобов'язання щодо розвитку та збільшення реалізації на території України товару, в зв'язку з чим спричиняться великі залишки нереалізованого товару, сторони договору погодили повернення (реекспорт) Продавцю гібриду P64LC108-1613, в кількості 7140 мішків на суму 673 302 доларів США не заслуговує на увагу з огляду на таке.

Акт повернення датований 19 квітня 2018 року, а відповідна декларація подавалася ОСОБА_3 14 квітня 2018 року. Наведене свідчить, що не декларація подавалася на підставі такого акту, а акт було складено на підтвердження обставин, заявлених в декларації після її подання та на вимогу фіскального органу.

У вказаному акті було зазначено, що у зв'язку з неможливістю виконання вимог п.11 «Дистрибуція» договору покупець ТОВ «Піонер насіння Україна» не має можливості в повному обсязі сприяти та здійснити зобов'язання щодо розвитку та збільшення реалізації на території України товару, в зв'язку з чим спричиняються великі залишки нереалізованого товару. При цьому, не вказано чому саме не має можливості виконати умови договору, не підтверджено жодними доказами, що сторонами вчинялися всі можливі дії для виконання умов договору, зокрема, не встановлено наявності переписки між сторонами договору з даного приводу. Крім того, не було встановлено строку придатності відповідного товару, у зв'язку з чим незрозумілою є необхідність саме повернення товару замість його зберігання з подальшою реалізацією. Також не встановлено на підставі чого було закуплено саме таку кількість товару, а не меншу, зокрема, задля уникнення необхідності реекспорту.

Зважаючи, що підстави повернення товару мають за мету повернення його лише у зв'язку із неможливістю збуту продукції на території України, суд вважає, що відсутні підстави здійснення митного оформлення товару в митному режимі «реекспорт» за рекламаційними умовами.

При цьому, з митної декларації слідує, що відправником товару є ТОВ «Піонер Насіння Україна» (Україна), а одержувачем виступає не сторона за контрактом № PRUA 17/02 від 24 жовтня 2016 року та актом про повернення товару, тобто компанія, що зареєстрована в республіці Швейцарії, а компанія PIONEER HI-BRED SEEDS AGRO SRL DN2 km, Ganeasa, Ilfov - Румунія.

Наведене є недотриманням вимог п.5 ч.1 статті 86 МК України, відповідно до якого митний режим реекспорту може бути застосований до товарів, які при ввезенні на митну територію України мали статус іноземних та були поміщені у митний режим імпорту і повертаються нерезиденту - стороні зовнішньоекономічного договору, згідно з яким ці товари помішувалися у цей режим, у зв'язку з невиконанням (неналежним виконанням) умов цього договору або з інших обставин, що перешкоджають його виконанню, якщо ні товари: вивозяться протягом шести місяців з дати поміщення їх у митний режим імпорту; перебувають у тому самому стані, в якому вони були ввезені на митну територію України, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування, зберігання та використання (експлуатації), внаслідок якої були виявлені недоліки, що спричинили реекспорт товарів

З огляду на зазначене, правові підстави митного оформлення вказаного товару за даними обставинами справи та поданими документами ОСОБА_3 в митному режимі «реекспорт» були відсутні.

Згідно норм ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до п.5 ч.8 ст.257 МК України визначено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів про відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Згідно статті 266 МК України обов'язок здійснити декларування товарів, тобто заявити за встановленою формою точні відомості про товари, мету їх переміщення, а також відомості, необхідні для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, покладено на декларанта.

Частиною 8 статті 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до графи № 54 МД № UA125010/2017/016436 відповідальною особою за її заповнення та декларування товарів є агент з митного оформлення ТОВ «М-ЕНД-С» ОСОБА_3, яка відповідно до вимог статті 266 МК України виконує всі обов'язки і несе передбачену Кодексом відповідальність.

Щодо твердження представника ОСОБА_3 про не встановлення у її діях вини, то відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.4 статті 86 МК України для поміщення товарів у митний режим реекспорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна надати органу доходів і зборів документи та відомості, необхідні для ідентифікації товарів, що реекспортуються.

Відповідно до статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Однак, ОСОБА_3 - агент з митного оформлення вантажів та товарів митно-брокерського департаменту ТОВ і «М-ЕНД-С» вказаного обов'язку виконано не було, а подані документи до митного оформлення містили інформацію, відповідно до якої остання мала намір скористатися неправомірним звільненням від оподаткування.

Розглянувши доводи відповідачів, викладені в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Київської митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Київської митниці Державної фіскальної служби України, Державної фіскальної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач: Файдюк В.В.

Судді: Літвіна Н.М.

Чаку Є.В.