Справа № 461/3976/18
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/3976/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Мисько М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (77111, Львівська обл., Мостиський р-н, с.Чернява) до Львівської митниці Державної фіскальної служби України (79007, м.Львів, вул. Костюшка, 1) про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови про порушення митних правил №2078/20900/18 від 15 травня 2018 року, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. за порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України.

З означеною постановою позивач не погоджується, вважає її необґрунтованою, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, а сам розгляд неповним та необ'єктивним. В обґрунтування позову покликається на те, що 20.10.2017 р. позивач рухаючись автомобілем «IVECO DAILY», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN № НОМЕР_1 в Україну зауважив несправність автомобіля та, для безпеки руху інших транспортних засобів, вимушений був негайно направитись до майстерні обслуговування автомобілів. З того часу автомобіль був у несправному вигляді (не заводився). У встановлений законом строк, повідомив Львівську митницю ДФС про те, що у зв'язку з поломкою двигуна, автомобіль знаходиться на станції СТО та не може бути вивезений за межі митної території України у встановлений ст.95 МК України строк. Дану несправність автомобіля вважає вкрай суттєвою, оскільки поломка двигуна по суті унеможливлює рух транспортного засобу. Вважає, що у період аварії транспортного засобу, митний орган не пересвідчився у наявності чи відсутності обставин, згідно яких транспортний засіб потребував певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Учасники в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд без участі позивача та представника.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається із постанови у справі про порушення митних правил №2078/20900/18 від 15 травня 2018 року, 29 березня 2018 року близько 20 години 46 хвилин в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС з України до РП заїхав транспортний засіб «IVECO DAILY 35S11», реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 де як водій слідував громадянин ОСОБА_1.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в АСМО «Інспектор» та САІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_1 20.10.2017 року о 18:05:56 год. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ввіз на митну територію України автомобіль марки «IVECO DAILY З5S11», реєстраційний номер НОМЕР_3, кузов № НОМЕР_1 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та САІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 24.03.2018 року.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмовою декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таким транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл.55 р.ХII МК України поміщення громадянином резидентом транспортного засобу постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави у будь-які інший митний режим ніж «транзит» супроводжуватиметься обов'язковим письмовим декларування цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов'язання, застосування заходів гарантування тощо).

Відповідно до ст.90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 ст.470 МК України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Як убачається із оскаржуваної постанови, в своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що вчасно не зміг перетнути державний кордон України транспортним засобом «IVECQ DAILY 35S11», у зв'язку з тим, що даний транспортний засіб перебував на ремонті у зв'язку із поломкою. На підтвердження даного факту надав документи: довідка з СТО ФОП ОСОБА_3 від 29.03.2018 р., акт №ОУ-0000017 здачі-прийняття робіт (надання послуг), товарний чек від 09.03.2018 р., повідомлення у Львівстьку митницю ДФС від 23.10.2017 р.

Проте, поломка та перебування транспортного засобу на ремонті не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності.

Разом з тим, згідно розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2012 року №657: аварія - це небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Отже, ОСОБА_1 не надано доказів того, що вказаний ремонт транспортного засобу був вимушеним і зумовлений аварією, протиправними діями третіх осіб чи дією обставин непереборної сили.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив термін митного режиму транзиту більше ніж на 10 діб.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України в частині визнання позивача винним винесена правомірно, оскільки дійсно позивачем фактично було допущено порушення вимог митного законодавства.

Разом з тим, статтею 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому, перевізник зобов'язаний вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання, терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Таким чином, суд вважає, що позивач дійсно надавав митному органу пояснення про причини не вивезення транспортного засобу за межі митної території України.

Одночасно, судом встановлено, що посадовою особою, якою вирішувалось питання про притягнення позивача до відповідальності, не було враховано всіх дійсних обставин вчинення вказаного правопорушення, а саме: особу правопорушника, який має на утриманні неповнолітнього сина, має на утримані непрацездатну мати-інваліда ІІ групи (про що свідчить довідка ЛВА 1 №199369), раніше до відповідальності за порушення митних правил не притягався, при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, надавав митному органу пояснення про причини не вивезення транспортного засобу за межі митної території України, ступінь його вини, причини своєчасного не вивезення транспортного засобу.

З поданих позивачем документів, а саме: довідки з СТО ФОП ОСОБА_3 від 29.03.2018 р., акту №ОУ-0000017 здачі-прийняття робіт (надання послуг), товарного чеку від 09.03.2018 р. вбачається, що вказаний транспортний засіб дійсно з 23.10.2017 року по 29.03.2018 року перебував на ремонтному майданчику, у зв'язку з ремонтом.

Крім того, з повідомлення Львівській митниці ДФС випливає, що позивачем фактично вживались заходи для недопущення порушення вимог МК України.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Надані позивачем докази є належними і підтверджують обставини, на які він покликається.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому, слід враховувати мету, мотив і спосіб вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням вищенаведеного, обставин вчиненого адміністративного правопорушення, особи ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково змінивши захід стягнення призначений оскаржуваною постановою та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, обмежившись усним зауваженням

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 20, 73, 77, 243, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити частково.

Змінити захід стягнення призначений постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромного Я.І. у справі про порушення митних правил № 2078/20900/18 від 15.05.2018 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, обмежившись усним зауваженням.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя І.Р.Волоско.