Справа № 822/1091/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1091/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

07 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Сапальової Т.В. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: не з'явився,

представника відповідача: Роюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року (повний текст якої складено в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивач в судове засідання не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, яка прибула в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до записів трудової книжки позивача, ОСОБА_3 08.02.1984 року прийнятий на роботу в колгосп "Новий шлях" трактористом згідно із протоколом № 2 від 08.02.1984 року; з 02.02.2000 року колективне сільськогосподарське підприємство "Новий шлях" реорганізоване в сільськогосподарський кооператив "Вікторія" на підставі рішення загальних зборів працівників, що оформлене протоколом № 1 від 02.02.2000 року; з 09.03.2002 року звільнений з роботи у СГК "Вікторія" за власним бажанням згідно із поданою заявою відповідно до протоколу № 3 від 09.03.2002 року; з 01.05.2002 року прийнятий на роботу в ДП "Новий шлях" згідно із поданою заявою на посаду тракториста відповідно до наказу № 4 від 30.04.2002 року; з 10.04.2003 року звільнений з роботи згідно із статтею 36 КЗпП України на підставі наказу № 49 від 10.04.2003 року; з 11.04.2003 року прийнятий на роботу в комунальне підприємство "Зоря" згідно із поданою заявою трактористом відповідно до наказу № 1 від 11.04.2003 року; з 19.02.2007 року звільнений з КП "Зоря" з роботи за згодою сторін на підставі наказу № 1 від 19.02.2007 року.

29.08.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах у зв'язку з тим, що працював трактористом більше 20 років.

Листом від 18.10.2017 року № 11233/02 відповідач повідомив позивача про те, що йому відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки у позивача відсутній пільговий стаж роботи трактористом - 20 років.

У листі зазначається, що рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що створена при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 22 № 518 від 13.10.2017 року позивачу, зокрема, відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу роботи періодів: з 01.01.1994 року по 09.03.2002 року та з 01.06.2003 року по 19.02.2007 року, оскільки робота на посаді тракториста не підтверджена первинними документами; з 10.03.2002 року по 30.04.2002 року, оскільки відсутні відомості про роботу позивача; з 01.05.2002 року по 10.04.2003 року, оскільки відсутні відомості про ліквідацію без правонаступництва ДП "Новий шлях", ТОВ "Лан"; з 01.08.2003 року по 31.12.2003 року, з 01.08.2004 року по 31.03.2005 року та з 01.07.2005 року по 19.02.2007 року, оскільки відсутні відомості про нарахування заробітної плати.

Також цим рішенням комісія зарахувала до пільгового стажу позивача періоди роботи з 08.02.1984 року по 31.12.2003 року та з 11.04.2003 року по 31.05.2003 року відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Щодо зарахування ОСОБА_3 до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періодів роботи з 01.01.1994 року по 09.03.2002 року, з 01.06.2003 року по 19.02.2007 року та з 10.03.2002 року по 30.04.2002 року, суд зазначає наступне.

Зокрема, представник відповідача вказує на те, що у трудовій книжці позивача в період роботи з 08.02.1984 року по 09.03.2002 року у колгоспі "Новий шлях" (в подальшому - КСП "Новий шлях", СВВ "Новий шлях", СГК "Вікторія") посада тракторист дописана іншою пастою.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27 квітня 1993 року № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Зважаючи на це, не дотримання роботодавцем правил ведення трудової книжки не може мати негативні наслідки для особи (позивача) та не може впливати на його особисті права, в тому числі на пенсійне забезпечення.

Крім того, відповідачем самостійно зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 08.02.1984 року по 31.12.1993 року у колгоспі "Новий шлях" (в подальшому - КСП "Новий шлях", СВВ "Новий шлях", СГК "Вікторія") на підставі цього ж запису у трудовій книжці ОСОБА_3.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Додатково у довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Як видно з архівної довідки, виданої трудовим архівом Віньковецького району Віньковецької районної ради Хмельницької області № 75 від 12.09.2017 року, позивач дійсно у період з лютого 1984 року по квітень 2002 року працював у колгоспі "Новий шлях" (в подальшому - КСП "Новий шлях", СВВ "Новий шлях", СГК "Вікторія"), а з червня 2003 року по лютий 2007 року у КП "Зоря".

Щодо зарахування ОСОБА_3 до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періодів роботи з 01.05.2002 року по 10.04.2003 року та з 01.08.2003 року по 31.12.2003 року; з 01.08.2004 року по 31.03.2005 року; з 01.07.2005 року по 19.02.2007 року, то суд звертає увагу на таке.

Зокрема, представник відповідача вказує на те, що у період роботи позивача з 01.05.2002 року по 10.04.2003 року відсутні відомості про ліквідацію без правонаступництва ДП "Новий шлях", ТОВ "Лан"; з 01.08.2003 року по 31.12.2003 року; з 01.08.2004 року по 31.03.2005 року; з 01.07.2005 року по 19.02.2007 року відсутні відомості про нарахування заробітної плати.

Суд критично оцінює такі твердження, оскільки відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.

Відповідно до пункту 10 листа Вищого адміністративного суду України № 1406/100/13-08 від 14.08.2008 року "Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення" (за результатами справ розглянутих Вищим адміністративним судом України у касаційному порядку) слідує, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливість одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації, або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, судом встановлено, що посада позивача у спірні періоди зазначена як "тракторист", крім показання свідків доводять, що у вказаний період часу позивач працював трактористом, тобто на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та виконував встановлені норми обслуговування, а тому він має право на включення періодів роботи з 01.01.1994 року по 09.03.2002 року; з 01.06.2003 року по 19.02.2007 року; з 10.03.2002 року по 30.04.2002 року; з 01.05.2002 року по 10.04.2003 року; з 01.08.2003 року по 31.12.2003 року; з 01.08.2004 року по 31.03.2005 року; з 01.07.2005 року по 19.02.2007 року до стажу роботи, що дає право на пільги

Таким чином суд приходить до висновку, що вказані періоди роботи позивача на посаді тракториста, підлягають зарахуванню позивачу до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зважаючи на це, суд вважає протиправним рішення комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 518 від 13.10.2017 року про відмову у призначенні ОСОБА_3 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому підлягає скасуванню.

Також суд вважає необхідним зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_3 до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення": період роботи на посаді тракториста з 01.01.1994 року по 09.03.2002 року; з 01.06.2003 року по 19.02.2007 року; з 10.03.2002 року по 30.04.2002 року; з 01.05.2002 року по 10.04.2003 року; з 01.08.2003 року по 31.12.2003 року; з 01.08.2004 року по 31.03.2005 року; з 01.07.2005 року по 19.02.2007 року.

Суд зазначає, що при зарахуванні позивачу пільгового стажу за періоди роботи: з 01.01.1994 року по 09.03.2002 року; з 01.06.2003 року по 19.02.2007 року; з 10.03.2002 року по 30.04.2002 року; з 01.05.2002 року по 10.04.2003 року; з 01.08.2003 року по 31.12.2003 року; з 01.08.2004 року по 31.03.2005 року; з 01.07.2005 року по 19.02.2007 року, його пільговий стаж є достатнім для того, щоб зобов'язати відповідача провести призначення та виплату пільгової пенсії з дати звернення позивача до відповідача із відповідною заявою.

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 серпня 2018 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Сапальова Т.В. Курко О. П.