Справа № 564/2531/17
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2018-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2531/17

Рядок статзвіту № 87

27 червня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Грипіч Л. А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду з адміністративним позовом до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_1 зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи із 21.02.1984 року по 25.01.1989 року і призначити пільгову пенсію за віком починаючи із 02.06.2017 року;

- зобов'язати Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи із 02.06.2017 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період із 21.10. 1980 по 07.12.1981, з 21.02.1984 по 25.01.1989, з 26.01.1989 по 01.04.1992 та за Списком №1 з 09.04.1993 по 09.09.1995.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 вказав, що його загальний трудовий стаж складає понад 26 років 6 місяців, з яких трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію за списком №2 становить 9 років 2 місяці та 26 днів. Відповідно до п."б" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення " він має право на пенсію за віком на пільгових умовах. На думку позивача, відповідач - Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області незаконно відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії, посилаючись на те, що управління не може зарахувати до пільгового стажу період зайнятості із 21.02.1984 по 25.01.1989 на посаді оператора установки волокноутворення через те, що вказана посада не передбачена в Списку №2. Позивач вважає, що відповідачі, відмовляючи у зарахуванні до стажу роботи , який дає право на пенсію по віку на пільгових умовах, період роботи за Списком №2 з 21.02.1984 по 25.01.1989 р. діяли неправомірно.

Відповідач Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області подав до суду відзив на позов, в якому вказали, що відповідно до положень п."б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції на момент виникнення спірних правовідносин за відсутності 12 років 6 місяців стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності загального стажу: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків. Оскільки, загальний стаж позивача становить 24 років 1 місяць та 3 дні, то ОСОБА_1 поки не набув права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, враховуючи норму п.2 ч.1 ст.263 КАС України, прийняв рішення про розгляд справи в письмовому провадженні.

Ознайомившись з доводами позивача, викладеними в позові та запереченнями відповідача у відзиві на позов та дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 21.02.1984 року був прийнятий на роботу учнем оператора установки волокноутворення в цех по виготовленню мінвати і виробів із неї Костопільського заводу базальтових і теплоізоляційних матеріалів, наказ №84 від 20.02.1984 року.

Наказом №52А від 01.02.1988 року був переведений оператором установки волокноутворення в цех базальтових теплоізоляційних матеріалів, а наказом №23 від 26.01.1989 року наладчиком обладнання 5 розряду цеху базальтових теплоізоляційних матеріалів .

Згідно наказу №35 від 01.04.1992 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України.

Також судом встановлено, що у 02.06 2017 року позивач звернувся до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. До заяви про призначення пенсії були надані відповідні документи, а саме копія трудової книжки НОМЕР_1 від 02.07.1980 р. та інші .

Листом від 21.07.2017 р. №14681/05 Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області проінформувало позивача про те, що управлінням винесено рішення, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком, в зв'язку з відсутністю пільгового стажу необхідного для призначення пенсії. Також було відмовлено у підтвердженні періоду пільгової роботи за Списком №2 з 21.02.1984 по 25.01.1989, оскільки посада учня оператора установки волокноутворення та оператора установки волокноутворення пільговими списками, чинними на період роботи заявника не передбачені.

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду.

Відповідно до п."б" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (надалі -закон) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими умова праці, передбаченого абз.1 п."б" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах (з квітня 2017р. по 31.03.2018р. - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок) призначаються із зменшенням пенсійного віку , встановленого абз.1 ч. 1 ст.26 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування":

- чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

- жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31.2021р.

Тобто, даною нормою визначено дві складові для призначення пільгової пенсі, а саме як наявність визначеної кількості років загального трудового та пільгового стажу.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно пунктом 20 вищенаведеного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії та виробництва в зазначених списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 № 442 (далі - Порядок № 442), за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку № 442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз наведених норм права дають підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Отже, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу ( вданому випадку зарахування певного періоду роботи).

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної зокрема у постановах від 10 березня 2015 року у справі № 21-51а15, від 17 березня 2015 року у справі № 21-585а14 року, від 17 листопада 2015 року у справі № 21-3287а15 та від 12 квітня 2016 року № 21-6501а15, а також практикою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 30 січня 2018 року у справі № 506/384/17.

Судом встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці на підприємстві, де працював позивач, проводилась, що знайшло своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема, Архівним витягом про період роботи в шкідливих умовах праці №724 від 09.10.2009 р, Наказом про проведення атестації робочих місць від 18.01.1995 року №11, Переліком робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівниками яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

У справі, яка розглядається судом встановлено, що спірний період роботи позивача з 21.02.1984 по 25.01.1989 р., що складає 3 роки 1 місяць та 2 дні, на Костопільському заводі базальтових і теплоізоляційних матеріалів виконував роботу на посаді учня оператора установки волокноутворення 5 розряду в цеху мінвати та на посаді оператора установки волокноутворення в цеху базальтових теплоізоляційних матеріалів, із шкідливими і важкими умовами праці, підлягає зарахуванню до стажу роботи , який дає право на пенсію по віку на пільгових умовах за Списком №2. Дані обставини також підтверджується карткою Форми Т-2, з якої вбачається, що позивач отримував щорічну основну та додаткову відпустку тривалістю більше 15 календарних днів та висновком Державної експертизи умов праці та правильності застосування Списків №1,2 від 14.05.1992 №10.

Крім того, відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зат. наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, зареєстрованого в Мінюсті 01.12.2005 року за №1451/11731 при призначені такої пенсії застосовуються Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, що діяв в період до 01.01.1992 року, професія оператора установки волокноутворення в цеху базальтових теплоізоляційфних матеріалів передбачена позицією 2180500а-16115 Списку №2, затвердженого постановою КМУ від 11.03.1994 №162.

Таким чином, суд рахує, що період роботи позивача з 21.02.1984 по 25.01.1989 р відноситься до роботи за Списком №2 та підлягає зарахуванню до стажу роботи, який дає право на пенсію по віку на пільгових умовах та приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

З приводу позовної вимоги ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п."б" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" із 02.06.2017 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період із 21.10. 1980 по 07.12.1981, з 21.02.1984 по 25.01.1989, з 26.01.1989 по 01.04.1992 та за Списком №1 з 09.04.1993 по 09.09.1995 р., то суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ч.1 ст.80 Закону заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Статтею 81 вказаного Закону визначено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача з заявою про призначення йому пільгової пенсії, що визнавалося стороною відповідача .

Так, у відзиві на адміністративний позов Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області вказало на те, що заява про призначення пенсії від позивача 02.06.2017 року, яка була розглянута і було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії .

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 4 КАС України, позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Тобто необхідними умовами для набуття особою права на судовий захист є: безпосередня участь цієї особи (позивача у справі) в переданих на вирішення до адміністративного суду публічно-правових відносинах; володіння позивачем у цих відносинах певним обсягом прав; здійснення неправомірного зазіхання державою на ці права позивача у спірних правовідносинах, внаслідок чого належні позивачеві права мають бути порушеними.

Таким чином, особа може одержати захист своїх прав в судовому порядку лише в тому випадку, якщо ця особа є учасником відповідних відносин, спір в яких переданий на вирішення суду, і в цих відносинах певним чином були порушені права цієї особи. В іншому випадку особа не є носієм порушеного права, а отже, не є суб'єктом права на судовий захист.

З огляду на наведене, суд рахує, що відмовою відповідача у призначенні пільгової пенсії на підставі п."б" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", було порушено права позивача, які підлягають судовому захисту .

Як вже зазначалось та встановлено судом, згідно записів трудової книжки загальний стаж ОСОБА_1 станом на 02.06.2017р. (дату звернення позивача з заявою до відповідача про призначення пенсії) становить 26 років 6 місяців, що дає право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.2,5,6, 10,11,77,132,139, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.13, 62 Законом України «Про пенсійне забезпечення», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області ро визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Костопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, які полягають у відмові ОСОБА_1 зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи із 21.02.1984 року по 25.01.1989 року і призначити пільгову пенсію за віком починаючи із 02.06.2017 року.

Зобов'язати Костопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи із 02.06.2017 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 період із 21.10. 1980 по 07.12.1981, з 21.02.1984 по 25.01.1989, з 26.01.1989 по 01.04.1992 та за Списком №1 з 09.04.1993 по 09.09.1995.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або за умови розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Повне рішення суду складено 09 липня 2018 року.

СуддяЛ. А. Грипіч