Справа № 807/152/18
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 рокуЛьвів№ 876/3222/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Носа С.П., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Костюк Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі № 807/152/18 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

суддя в 1-й інстанції - Маєцька Н.Д.,

час ухвалення рішення - 22.03.2018 року, 11:05 год,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 26.03.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач), в особі представника ОСОБА_2, звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Закарпатській області (далі - ГУ ДФС в Закарпатській області, відповідач) якою просить: 1) Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 05 квітня 2017 року, прийняте Головним управління ДФС у Закарпатській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 128045 грн. та нараховано штрафну(фінансову) санкцію в розмірі 32011,25 грн.; 2) Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 26 квітня 2017 року, прийняте Головним управління ДФС у Закарпатській області, яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 78518 грн. та нараховано штрафну(фінансову) санкцію в розмірі 39259 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що ГУ ДФС у Закарпатській області складено податкові повідомлення-рішення № від 05 квітня 2017 року та № від 26 квітня 2017 року якими позивачу зменшено суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та нараховано штрафні санкції. Підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість стали висновки податкового органу про відсутність у нього права на включення до податкового кредиту ПДВ, сплаченого при придбанні транспортних засобів, зареєстрованих за ним як на фізичну особу. Такий висновок вважає помилковим, оскільки визначальним фактором для формування податкового кредиту фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані як платники ПДВ при придбанні транспортних засобів, є подальше їх використання у власній господарській діяльності.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі № 807/152/18 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт покликається на неповне з'ясування судом та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт свою апеляційну скаргу мотивує тим, що контролюючим органом встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 п. 200.1, абз. "б" п. 200.4 ст. 200 ПК України, а саме: завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за січень 2017 року в розмірі ПДВ 78518,00 грн. та за грудень 2016 року - 128045,00 грн.

Відповідно до норм Податкового кодексу України обов'язковими умовами щодо віднесення сум до податкового кредиту є доведення та підтвердження факту придбання та використання в господарській діяльності основних фондів.

Просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі № 807/152/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, в період з 06 березня 2017 року по 20 березня 2017 року ГУ ДФС у Закарпатській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів та виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 27 березня 2017 року за № 128/07-16-13-03/НОМЕР_3.

Вказаною перевіркою встановлено, зокрема порушення п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, пп. "б" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення задекларованої суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню на рахунок банку за грудень 2016 року в сумі 128045,00 грн.

За наслідками проведеної перевірки та на підставі акту перевірки, ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення рішення форми "В1" від 05 квітня 2017 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмір 128045,00 грн. та нараховано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 32011,25 грн.

Крім того, з 04 березня 2017 року по 10 березня 2017 року ГУ ДФС у Закарпатській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань достовірності декларування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за січень 2017 року.

За результатами перевірки складено акт від 18 квітня 2017 року за № 260/07-16-13-03/НОМЕР_3.

Вказаною перевіркою встановлено, зокрема порушення п. 198.3 ст. 198, пп. "б" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення задекларованої суми податку на додану вартість , що підлягає відшкодуванню на рахунок банку за січень 2017 року в сумі 78518,00 грн. та порушення п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, пп. "б" п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за січень 2017 року в сумі 402164,00 грн.

За наслідками проведеної перевірки та на підставі акту перевірки, ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкове повідомлення рішення форми "В1" від 26 квітня 2017 року № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 78518,00 грн. та нараховано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 39259,00 грн.

ОСОБА_1 є фізичною особою, яка здійснює діяльність віднесену законодавством до підприємницької та відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців та видом господарської діяльності позивача є вантажний автомобільний транспорт (КВЕД 49.41).

Судом встановлено, що 09 серпня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" укладено договір купівлі-продажу № 2016/0005/UA, згідно якого ФОП ОСОБА_1 було придбано трьохколісний напівпричіп зі зсувним тентом Schmitz Cargobull, тип SCB*S3T, модель SCS 24/L-13.62 E B, виробництва команії "Schmitz Cargobull", вартістю 23330,00 євро.

В грудні 2016 року ФОП ОСОБА_1 відповідно до ВМД № 305090004/2016/010895 від 02 грудня 2016 року ввезено транспортний засіб "Напівпричіп платформа тентовий, шторка, з повно розмірними задніми дверима, марки "Schmitz Cargobull", тип SCB*S3T, модель SCS 24/L-13.62 E B, ідент. № шасі - НОМЕР_6 загальною вартістю 640225,39 грн., сума податку на додану вартість 128045,00 грн.

Сплата суми податку на додану вартість в розмірі 128045,00 грн. підтверджується ВМД № 30509000/2016/010895 від 02 грудня 2016 року та платіжним дорученням № 3449 від 01 грудня 2016 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 03 грудня 2016 року вказаний напівпричіп н/пр-бортовий-тентований, державний номер НОМЕР_4, був зареєстрований за ОСОБА_1

Відповідно до наказу № 10 від 05 грудня 2016 року напівпричіп платформа тентовий марки: Schmitz Cargobull, модель SCS 24/L-13.62 E B, шасі № - НОМЕР_6, загальною вартістю 768270,47 грн., державний номер НОМЕР_4 був покладений на баланс ПП ОСОБА_1 в якості основного засобу з метою використання в господарській діяльності.

Також судом встановлено, що 26 вересня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Сканія Кредіт Україна" було укладено договір фінансового лізингу № 89-01638, згідно якого ФОП ОСОБА_1 було придбано сідельний тягач Scania R450 LA4X2MLA, № шасі НОМЕР_8, вартістю 2876857, 50грн., в тому числі ПДВ 479476,25 грн.

На виконання умов договору, в січні 2017 року вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України, відповідно до ВМД № 125130014/2017/470606.

30 січня 2017 року ТОВ "Сканія Кредіт Україна" було виписано видаткову накладну № 194 на суму 2876857,50 грн., в т.ч. ПДВ 479476,25 грн. та між ТОВ "Сканія Кредіт Україна" і ФОП ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі предмету лізингу від 30 січня 2017 року за Договором фінансового лізингу № 89-01638 від 26 вересня 2016 року, згідно з яким ФОП ОСОБА_1 як покупець прийняв придбаний ним сідельний тягач Scania R450 LA4X2MLA, № шасі НОМЕР_8.

Продавцем виписано податкову накладну від 30 січня 2017 року № 18 на загальну суму 2876857,50, в т.ч. ПДВ - 479476,25 грн. та податкову накладну від 24 січня 2017 року № 12 на суму 7232,17 грн. в т.ч. ПДВ 1205,36 грн., що були включені позивачем до складу податкового кредиту за січень 2017 року.

На виконання умов договору позивач здійснив оплату за товар кількома траншами, що підтверджується платіжними дорученнями від 11 жовтня 2016 року на суму 143302,50 грн.; від 12 січня 2017 року - 430500,00 грн.; від 23 січня 2017 року - 33375,00 грн.; від 23 січня - 7232,17; від 24 січня 2017 року - 57,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 26 січня 2017 року вказаний вантажний сідельний тягач-Е, № шасі НОМЕР_8, державний номер НОМЕР_5, був зареєстрований за ОСОБА_1

Відповідно до наказу № 1 від 31 січня 2017 року сідельний тягач Scania R450 LA4X2MLA, № шасі НОМЕР_8, загальною вартістю 2876857,50 грн. державний номер НОМЕР_5 був покладений на баланс ПП ОСОБА_1 в якості основного засобу з метою використання в господарській діяльності.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у відповідності з нормами податкового законодавства віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, які сплачені в ціні придбаних автотранспортних засобі, що використовуються в його господарській діяльності.

Суд першої інстанції вважає, що позивачем дотримано вимог чинного законодавства щодо визначення в грудні 2016 року та в січні 2017 року суми податкового кредиту за операцією з придбання транспортних засобів: сідельний тягач Scania R450 LA4X2MLA та напівпричепу зі зсувним боковим тентом Schmitz Cargobull та їх подальше використання в межах господарської діяльності. У зв'язку з цим, суд прийшов до висновку про протиправність оскаржених податкових повідомлень-рішень, оскільки вони не відповідають положенням законодавства України, що регулює спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Ч.2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У відповідності до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У розумінні підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, для формування податкового кредиту фізичними особами - суб'єктами господарювання, зареєстрованими платниками ПДВ, при придбані транспортних засобів, інших основних фондів та товарів, як і для платників ПДВ - юридичних осіб, необхідним є наявність належного документального оформлення та підтвердження відповідних витрат з відображенням їх у бухгалтерському та податковому обліку та подальше використання таких товарів в оподатковуваних операціях у межах їх господарської діяльності.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 09 серпня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Шмітц Каргобул Україна" укладено договір купівлі-продажу № 2016/0005/UA, згідно якого ФОП ОСОБА_1 було придбано трьохколісний напівпричіп зі зсувним тентом Schmitz Cargobull, тип SCB*S3T, модель SCS 24/L-13.62 E B, виробництва команії "Schmitz Cargobull", вартістю 23330,00 євро.

В грудні 2016 року ФОП ОСОБА_1 відповідно до ВМД № 305090004/2016/010895 від 02 грудня 2016 року ввезено транспортний засіб "Напівпричіп платформа тентовий, шторка, з повно розмірними задніми дверима, марки "Schmitz Cargobull", тип SCB*S3T, модель SCS 24/L-13.62 E B, ідент. № шасі - НОМЕР_6 загальною вартістю 640225,39 грн., сума податку на додану вартість 128045,00 грн.

Сплата суми податку на додану вартість в розмірі 128045,00 грн. підтверджується ВМД № 30509000/2016/010895 від 02 грудня 2016 року та платіжним дорученням № 3449 від 01 грудня 2016 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 03 грудня 2016 року вказаний напівпричіп н/пр-бортовий-тентований, державний номер НОМЕР_4, був зареєстрований за ОСОБА_1

Відповідно до наказу № 10 від 05 грудня 2016 року напівпричіп платформа тентовий марки: Schmitz Cargobull, модель SCS 24/L-13.62 E B, шасі № - НОМЕР_6, загальною вартістю 768270,47 грн., державний номер НОМЕР_4 був покладений на баланс ПП ОСОБА_1 в якості основного засобу з метою використання в господарській діяльності.

Також судом встановлено, що 26 вересня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Сканія Кредіт Україна" було укладено договір фінансового лізингу № 89-01638, згідно якого ФОП ОСОБА_1 було придбано сідельний тягач Scania R450 LA4X2MLA, № шасі НОМЕР_8, вартістю 2876857, 50грн., в тому числі ПДВ 479476,25 грн.

На виконання умов договору, в січні 2017 року вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України, відповідно до ВМД № 125130014/2017/470606.

30 січня 2017 року ТОВ "Сканія Кредіт Україна" було виписано видаткову накладну № 194 на суму 2876857,50 грн., в т.ч. ПДВ 479476,25 грн. та між ТОВ "Сканія Кредіт Україна" і ФОП ОСОБА_1 підписано акт приймання-передачі предмету лізингу від 30 січня 2017 року за Договором фінансового лізингу № 89-01638 від 26 вересня 2016 року, згідно з яким ФОП ОСОБА_1 як покупець прийняв придбаний ним сідельний тягач Scania R450 LA4X2MLA, № шасі НОМЕР_8.

Продавцем виписано податкову накладну від 30 січня 2017 року № 18 на загальну суму 2876857,50, в т.ч. ПДВ - 479476,25 грн. та податкову накладну від 24 січня 2017 року № 12 на суму 7232,17 грн. в т.ч. ПДВ 1205,36 грн., що були включені позивачем до складу податкового кредиту за січень 2017 року.

На виконання умов договору позивач здійснив оплату за товар кількома траншами, що підтверджується платіжними дорученнями від 11 жовтня 2016 року на суму 143302,50 грн.; від 12 січня 2017 року - 430500,00 грн.; від 23 січня 2017 року - 33375,00 грн.; від 23 січня - 7232,17; від 24 січня 2017 року - 57,00 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 26 січня 2017 року вказаний вантажний сідельний тягач-Е, № шасі НОМЕР_8, державний номер НОМЕР_5, був зареєстрований за ОСОБА_1

Відповідно до наказу № 1 від 31 січня 2017 року сідельний тягач Scania R450 LA4X2MLA, № шасі НОМЕР_8, загальною вартістю 2876857,50 грн. державний номер НОМЕР_5 був покладений на баланс ПП ОСОБА_1 в якості основного засобу з метою використання в господарській діяльності.

Проаналізувавши вищенаведене, колегія звертає увагу на те, що договір купівлі-продажу від 09.08.2016 року та договір фінансового лізингу від 26.09.2016 року були укладені з ФОП ОСОБА_1, а не фізичною особою. Кріт того колегія суддів наголошує, що наказами № 10 від 05.12.2016 року та №1 від 31.01.2017 року напівпричіп платформа тентовий марки:Schmitz Cargobull, модель SCS 24/L-13.62 E B, шасі № - НОМЕР_6, загальною вартістю 768270,47 грн., державний номер НОМЕР_4 та сідельний тягач Scania R450 LA4X2MLA, № шасі НОМЕР_8, загальною вартістю 2876857,50 грн. державний номер НОМЕР_5 були покладені на баланс ПП ОСОБА_1 в якості основного засобу з метою використання в господарській діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані всі обставини справи, їм надано правильну юридичну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду, не встановлено. Рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

А відтак, аргументи апеляційної скарги жодним чином не спростовують обставин встановлених судом, не містять підстав, які свідчили б про неправильне застосування судом першої інстанції матеріального або процесуального права та заперечуються матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду вважає, що даний адміністративний позов є підставним, обґрунтованим і підлягає до задоволення.

На підставі наведеного колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при вирішенні оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області - залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 березня 2018 року у справі № 807/152/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді С. П. Нос
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 15.08.2018 року