Справа № 823/2519/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси

31 липня 2018 року справа № 823/2519/18

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дорошенко Л.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

представника відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Старт» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Старт» (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №15 від 30.05.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №16 від 30.05.2018 до податкової накладної №32/2 від 17.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №17 від 30.05.2018 до податкової накладної №48/2 від 24.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №18 від 30.05.2018 до податкової накладної №57/2 від 30.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №19 від 30.05.2018 до податкової накладної №12/2 від 07.11.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №20 від 30.05.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №2 від 05.06.2018 до податкової накладної №34/2 від 19.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №3 від 05.06.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №4 від 05.06.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013;

- визнати прийнятим та зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №15 від 30.05.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №16 від 30.05.2018 до податкової накладної №32/2 від 17.10.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №17 від 30.05.2018 до податкової накладної №48/2 від 24.10.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №18 від 30.05.2018 до податкової накладної №57/2 від 30.10.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №19 від 30.05.2018 до податкової накладної №12/2 від 07.11.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №20 від 30.05.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №2 від 05.06.2018 до податкової накладної №34/2 від 19.09.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №3 від 05.06.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №4 від 05.06.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у звязку із настанням умов для повернення суми попередньої оплати на користь ТОВ «ОСОБА_3 Мілінг Україна», позивачем надіслано до відповідача розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №15 від 30.05.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №16 від 30.05.2018 до податкової накладної №32/2 від 17.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №17 від 30.05.2018 до податкової накладної №48/2 від 24.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №18 від 30.05.2018 до податкової накладної №57/2 від 30.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №19 від 30.05.2018 до податкової накладної №12/2 від 07.11.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №20 від 30.05.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №2 від 05.06.2018 до податкової накладної №34/2 від 19.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №3 від 05.06.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №4 від 05.06.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013, для подальшої їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, позивачем отримано квитанції №1 в яких зазначено, що розрахунки коригування не прийнятті, підставо чого слугувало порушення вимоги ст. 102 Податкового кодексу України та п. 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 № 1246, а саме: дата складання податкової накладної не може бути меншою ніж 1095 календарних днів від дати складання розрахунку коригування.

Позивач вважає зазначенні дії протиправними, оскільки податкові накладні до яких складені спірні розрахунки коригування, є зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних ще у момент їх складання. У звязку з чим посилання відповідача у квитанціях №1 до розрахунків коригування на вказаний пункт зазначеного порядку, як на підставу для відмови у реєстрації розрахунків-коригування є протиправним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити у повному обсязі в т.ч. з посиланням на судову практику розгляду аналогічного спору.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, надала до суду у визначений строк відзив на адміністративний позов, який вмотивований тим, що позивачу надіслано квитанції №1 з тих підстав, що строк на складання розрахунків коригування до них та відповідно реєстрацію таких розрахунків у Єдиному реєстрі податкових накладних, визначений Податковим кодексом України, минув.

Таким чином, в спірних правовідносинах відповідач діяв виключно в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Крім того вимога позивача щодо зобовязання реєстрації розрахунків-коригування є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Заслухавши пояснення учасників страви, дослідивши наявні письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Черкаської області від 13.03.2014 у справі №925/125/14 задоволено позовні вимоги ТОВ «ОСОБА_3 Мілінг Україна» та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 - Старт» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Мілінг Україна» 2899996 грн. заборгованості з повернення суми попередньої оплати, 78299 грн. 89 коп. пені та 59565 грн. 92 коп. судового збору.

Рішення господарського суду Черкаської області від 13.03.2014 у справі №925/125/14 набрало законної сили 29 жовтня 2014 року.

Позивачем зазначено, що у зв'язку із поверненням суми попередньої оплати товару, в порядку примусового виконання судового рішення, в подальшому проведено коригування сум податкових зобов'язань, чим виконано обов'язок платника здійснити коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту за наслідками податкового періоду, у якому відбулося зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг.

Судом встановлено, що 07.06.2018 та 12.06.2018 відповідач отримав від позивача розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: а саме №15 від 30.05.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №16 від 30.05.2018 до податкової накладної №32/2 від 17.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №17 від 30.05.2018 до податкової накладної №48/2 від 24.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №18 від 30.05.2018 до податкової накладної №57/2 від 30.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №19 від 30.05.2018 до податкової накладної №12/2 від 07.11.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №20 від 30.05.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №2 від 05.06.2018 до податкової накладної №34/2 від 19.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №3 від 05.06.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №4 від 05.06.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013.

Всі вищевказані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що не заперечується сторонами та підтверджено наявними матеріалами справи.

Разом з тим, відповідачем зазначені розрахунки коригування не прийняті, а позивачу надіслані квитанції №1, в яких зазначено, що підставою для не прийняття є порушення вимоги ст. 102 Податкового кодексу України та п. 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2010 № 1246, а саме: дата складання податкової накладної не може бути меншою ніж 1095 календарних днів від дати складання розрахунку коригування.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України встановлено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з абзацом 6 п. 192.1 статті 192 Податкового кодексу України розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не повязаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відповідно до пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобовязань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно з п. 192.3 ст. 192 Податкового кодексу України результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Суд враховує, що господарські операції між позивачем та ТОВ «ОСОБА_3 Мілінг Україна» частково виконані, проте не в повному обємі, а саме: позивач не передав ТОВ «ОСОБА_3 Мілінг Україна» товар у встановлений договором строк, що підтвердження судовим рішенням та призвело до примусового повернення позивачем сум попередньої оплати.

Отже, в даному випадку змінився обєкт оподаткування і в результаті чого позивачем складені розрахунки коригування до податкових накладних та як результат, направлення їх до Державної фіскальної служби України на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; отримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

З викладеного вбачається, що норма Податкового кодексу України щодо строків давності та їх застосування, при реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних не поширюється.

Крім того, стаття 192 Податкового кодексу України, яка визначає порядок та випадки складання розрахунків коригування, не містить будь-яких строків чи обмежень на здійснення реєстрації таких розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 6 Порядку №1246 Розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

Відповідно до п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відмовляючи у реєстрації розрахунків-коригування, відповідач безпідставно посилався на п. 6 зазначеного Порядку, так як податкові накладні до яких складені спірні розрахунки коригування були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних ще в момент їх складання.

Відповідно до абз. 1 п. 201-1.1. ст. 201-1 Податкового кодексу України система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, після реєстрації розрахунків коригування: №15 від 30.05.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, №16 від 30.05.2018 до податкової накладної №32/2 від 17.10.2013, №17 від 30.05.2018 до податкової накладної №48/2 від 24.10.2013, №18 від 30.05.2018 до податкової накладної №57/2 від 30.10.2013, №19 від 30.05.2018 до податкової накладної №12/2 від 07.11.2013, №20 від 30.05.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013, №2 від 05.06.2018 до податкової накладної №34/2 від 19.09.2013, №3 від 05.06.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, №4 від 05.06.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013 відповідні суми повинні бути відображені в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Щодо зауваження представника відповідач відносно вимоги позивача зобовязального характеру, та в разі її задоволення судом матиме місце втручанням у дискреційні повноваження фіскального органу, суд зазначає, що в силу ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Як зазначено вище, відповідно до п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, при цьому зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування відбувається на першій стадії розгляду матеріалів та їх перевірки.

Суду не доведено, що після надходження розрахунків коригування позивача до ДФС в автоматизованому режимі виявлені будь-які недоліки, а тому враховуючи встановлену судом протиправну відмову в реєстрації розрахунків коригування позивача, право прийняття іншого з цих підстав рішення, окрім як зареєструвати розрахунки коригування позивача, відповідач не наділений. Тому посилання представника відповідача у втручання в право діяти на власний розсуд не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням викладеного, враховуючи недоведеність відповідачем обґрунтованості відмови у реєстрації спірних розрахунків-коригування, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Старт» до Державної фіскальної служби України підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується платіжним дорученням №354 від 21.06.2018, позивач за подання адміністративного позову сплатив 15858 грн.

Отже, суд присуджує стягнення на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України у розмірі 15858 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №15 від 30.05.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №16 від 30.05.2018 до податкової накладної №32/2 від 17.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №17 від 30.05.2018 до податкової накладної №48/2 від 24.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №18 від 30.05.2018 до податкової накладної №57/2 від 30.10.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №19 від 30.05.2018 до податкової накладної №12/2 від 07.11.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №20 від 30.05.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №2 від 05.06.2018 до податкової накладної №34/2 від 19.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №3 від 05.06.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунку коригування до кількісних та вартісних показників №4 від 05.06.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013.

Зобовязати Державну фіскальну служби України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №15 від 30.05.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №16 від 30.05.2018 до податкової накладної №32/2 від 17.10.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №17 від 30.05.2018 до податкової накладної №48/2 від 24.10.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №18 від 30.05.2018 до податкової накладної №57/2 від 30.10.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №19 від 30.05.2018 до податкової накладної №12/2 від 07.11.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №20 від 30.05.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №2 від 05.06.2018 до податкової накладної №34/2 від 19.09.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №3 від 05.06.2018 до податкової накладної №46/2 від 26.09.2013, розрахунок коригування до кількісних та вартісних показників №4 від 05.06.2018 до податкової накладної №21/2 від 12.11.2013.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська пл. 8, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Старт» (19640, Черкаська область, Черкаський район, с. Леськи, вул. Жовтнева, 52, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 15858 (п'ятнадцять тисяч вісімсот пятдесят вісім) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 09.08.2018.

Суддя В.В. Гаращенко