Справа № 826/11990/16
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 липня 2018 року

Київ

справа №826/11990/16

касаційне провадження №К/9901/51496/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.

розглянув матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 в адміністративній справі №826/11990/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент" звернулося у серпні 2016 року до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.07.2016 №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 26330,61грн. з податку на додану вартість.

Окружний адміністративний суд м. Києва рішенням від 26.01.2018 позовні вимоги задовольнив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 25.04.2018 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2018 залишив без змін.

Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулася 23.05.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 26.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального, зокрема підпункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, та процесуального права.

Верховний Суд ухвалою від 14.06.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частин четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на надання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 14.06.2018 скаржником надано суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №826/11990/16 є вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 21.07.2016 №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 26330,61грн. з податку на додану вартість.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимог, виходили з того що, якщо дата складання розрахункового документа (реєстру) збігається з датою його виконання (списання банком коштів за цим документом), то реквізит «Дата надходження» може не заповнюватися. Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення. Ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. Подані позивачем платіжні доручення проведені були того ж дня банками. Отже, позивачем було вжито всіх необхідних заходів для недопущення правопорушення.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається. У касаційній скарзі таких застережень не міститься.

Отже, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018, ухвалена за результатами апеляційного перегляду рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2018 у справі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 21.07.2016 №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 26330,61грн. з податку на додану вартість, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Державній податковій інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 в адміністративній справі №826/11990/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро інвестиційних проектів - проектний менеджмент" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.А.Гончарова