Справа № 826/7823/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 серпня 2018 року

Київ

справа №826/7823/17

адміністративне провадження №К/9901/48027/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Гончарової І.А., перевіривши матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі №826/7823/17 за позовом Приватного акціонерного товариства "Лекс Холдинг" до Офісу великих платників податків ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2018 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України та надано відповідачу 10-денний строк з моменту отримання вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом долучення до касаційної скарги документу про сплату судового збору.

Копію ухвали від 18 квітня 2018 року відповідачем отримано 25 квітня 2018 року.

Ухвалами Верховного Суду від 11 травня 2018 року (отримана скаржником 17.05.2018), 04 червня 2018 року (отримана скаржником 11.06.2018) та 25 червня 2018 року (отримана скаржником 05.07.2018) Офісу великих платників податків ДФС продовжувався строк на усунення недоліків касаційної скарги.

16 липня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про усунення недоліків касаційної скарги, в якій скаржник просить зарахувати сплачений ним судовий збір за подання касаційних скарг у справі № 826/27035/15 в розмірі 286 302, 66 грн. згідно платіжного доручення від 988 від 29.03.2018 та у справі №826/7584/16 у розмірі 246 549, 30 згідно платіжного доручення від 29.03.2018 №972 в рахунок судового збору за подання касаційної скарги в даній справі.

В обґрунтування вимог заяви, податковий орган посилається на те, що ухвалою Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №826/27035/15 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018, а ухвалою від 26.06.2018 у справі №826/7581/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 та просить зарахувати сплачений за подання вищезазначених касаційних скарг судовий збір у справах №826/27035/15 та № 826/7581/16 в рахунок сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, при цьому не посилається на жодну норму КАС України, якою це передбачено .

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір»

Пунктом 3 частини 1 статті 7 зазначеного Закону встановлено, що cплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

З огляду на вищевикладене, суд касаційної інстанції зазначає, що податковий орган, у відповідності до вимог законодавства, наділений правом звернутися в установленому законом порядку з відповідними заявами про повернення сум судового збору, сплачених за подання касаційних скарг у справах №826/27035/15 та № 826/7581/16.

Крім того, Положенням про Державну казначейську службу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України встановлено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Пунктом 2 частини 4 зазначеного Положення встановлено, що Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює, у тому числі здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників та одержувачів бюджетних коштів; платежі за дорученнями розпорядників та одержувачів бюджетних коштів відповідно до законодавства, в тому числі платежі, пов’язані з виконанням зобов’язань, взятих під державні та місцеві гарантії.

Суд звертає увагу на те, що скаржнику неодноразово продовжувався строк для усунення недоліків касаційної скарги, останньому було надано достатньо часу для сплати судового збору та усунення її недоліків.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту б частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.20117) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Враховуючи, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено можливості зарахування раніше сплаченого судового збору за подання касаційної скарги в одній справі в рахунок сплати судового збору в іншій справі, а також те, що суди не наділені повноваженнями здійснювати таке зарахування, суд не вбачає підстав для задоволення такої заяви.

Крім того, сума судового збору у розмірі 200 859 грн. 57 коп., яку скаржник просить повернути не є сумою надмірно сплаченого судового збору, оскільки була сплачена за подання касаційних скарг в інших справах та підлягає поверненню у вастановлений Законом спосіб, шляхом подання заяв з доданими до них платіжними дорученнями по відповідним справам.

Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Оскільки відповідачем не усунуто недоліків касаційної скарги, остання, у відповідності до приписів статті 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись статтями 169, 332 та пунктом 12 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ :

Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби у задоволенні заяви.

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.12.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі №826/7823/17 повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Гончарова