Справа № 826/1395/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2018 року № 826/1395/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)

до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області (33013,

м. Рівне, вул. Директорії, 3, кв. 1)

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі ОСОБА_1 (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області (надалі - Відповідач), в якому просить суд: визнати дії Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області (ідентифікаційний код юридичної особи 25495818), які виразились у прийнятті та призначенні до розгляду в порядку дисциплінарного провадження відносно нього, адвоката ОСОБА_1, робоче місце: АДРЕСА_2, як такі, що вчинені з порушенням положень ст.92 Конституції України, вимог статті 33 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та зобов'язати Відповідача утриматись від зазначених дій.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі та запропоновано Відповідачу в п'ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідач не наділений правом прийняття та розгляду дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1, оскільки територіально адреса робочого місця останнього зареєстровано у м. Києві. Крім цього, Позивач звернув увагу, що діяльність адвоката в органах адвокатського самоврядування не є адвокатською професійною діяльністю в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому дисциплінарне провадження відносно дій/подій адвоката, які не пов'язані з адвокатською діяльністю є незаконними.

Представник Відповідача надав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки законодавством не встановлено заборони кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону здійснювати дисциплінарні провадження стосовно адвокатів інших регіонів, що в межах компетенції регулюється нормативними актами органів адвокатського самоврядування. Скарга голови Ради адвокатів міста Києва Рябенко П.К. була скерована на адресу Відповідача відповідно до положень законодавства України та є обов'язковою для розгляду КДКА Рівненької області.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

На підставі рішення Київської міської КДКА ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 16.12.2004 року.

Так, на адресу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури надійшла скарга голови Ради адвокатів м. Києва Рябенка П.К. стосовно неправомірності, на його думку, діяльності адвокатів, в тому числі і Позивача.

Листом від 12.12.2017 року вих.№2472 Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури було направлено Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Рівненської області для розгляду скаргу щодо Позивача.

Позивач вважає, що дії Відповідача по прийняття до розгляду скарги поданою голови Ради адвокатів м. Києва Рябенка П.К. є протиправними, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI (надалі - Закон №5076-VI).

Відповідно до ст. 2 Закону №5076-VI, адвокатура України - це недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом.

З метою забезпечення належного здійснення адвокатської діяльності, дотримання гарантій адвокатської діяльності, захисту професійних прав адвокатів, забезпечення високого професійного рівня адвокатів та вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів в Україні діє адвокатське самоврядування.

Відповідно до ст.46 Закону №5076-VI, адвокатське самоврядування здійснюється, зокрема, через діяльність кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя).

У відповідності до ст. 2 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09.06.2017 року, дія цих Правил поширюється на всі види адвокатської діяльності та в частині, визначеній Правилами, - на іншу діяльність (дії) адвоката, яка може вступити в суперечність з його професійними обов'язками або підірвати престиж адвокатської професії.

Дія цих Правил поширюється також на членів органів адвокатського самоврядування, помічників та стажистів адвокатів, працівників адвокатських бюро та об'єднань у частині, яка застосовна до їх діяльності.

Згідно із ст.33 Закону №5076-VI, адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Підстави для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності та види дисциплінарних стягнень і строк їх застосування встановлені ст.ст. 34, 35 Закону №5076-VI.

Відповідно до ст. 36 даного Закону, право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

У відповідності до ст.66 Правил адвокатської етики за порушення Правил адвокатської етики до адвоката можуть бути застосовані заходи дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому чинним законодавством про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також рішеннями З'їзду, актами Ради адвокатів України, Національної асоціації адвокатів України. У разі звернення із скаргами щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил адвокатської етики адвокатів, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, чи якщо скаржниками стосовно порушення цих Правил виступають адвокати, яких обрано до органів адвокатського самоврядування, з метою забезпечення неупередженості та об'єктивності при розгляді зазначених скарг Голова Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури забезпечує перерозподіл та направлення таких заяв (скарг) для розгляду до КДКА іншого регіону, ніж регіон, в якому зазначений адвокат входить до органів адвокатського самоврядування.

Згідно з п.2.3.18 Регламенту Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 04-05.07.2014 року №78 з наступними змінами, голова Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скеровує для розгляду до КДКА скарги, що надійшли стосовно осіб, визначених статтею 66 Правил адвокатської етики, а також у разі, якщо регіональна КДКА не сформована, або у разі відсутності за будь-яких причин кворуму на засіданнях КДКА (палати) регіону.

Відповідно до п.4.4 Регламенту кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури регіону особливості територіальної юрисдикції при вирішенні питань дисциплінарної відповідальності адвокатів, обраних до органів адвокатського самоврядування різних рівнів, визначається Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури. Вирішення питань дисциплінарної відповідальності адвокатів, які не перебувають за адресою робочого місця, зазначеного в Єдиному реєстрі адвокатів України, або адреси робочих місць яких знаходяться у тих регіонах, кваліфікаційно-дисциплінарні комісії яких перебувають у процесі формування чи створення або установчі документи яких (положення) не затверджено та не здійснена їх державна реєстрація, визначається Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури.

Як вбачається з матеріалів справи, передача скарги на розгляд Відповідачу ініційована Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, при цьому дії Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України щодо передачі на розгляд до КДКА Рівненської області скарги Рябенка П.К. Позивачем не оскаржувались.

Законних підстав не розглядати цю скаргу у Відповідача не було, як не було і підстав для направлення скарги до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури для її перерозподілу і направлення для розгляду до КДКА іншого регіону за будь-яких обставин.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що доводи Позивача про відсутність у КДКА Рівненської області повноважень приймати скаргу та призначенні до розгляду, а також про порушення Відповідачем територіальної юрисдикції спростовуються установленими Судом на підставі наявних у справі доказів обставинами та положеннями правових норм, що регулюють спірні правовідносини.

Крім того, Суд звертає увагу, що відповідно до Листа від 07.02.2018 року №70 Відповідачем повідомлено, що протокольним рішенням дисциплінарної палати КДКА Рівненської області від 26.01.2018 року скаргу Рябенка П.К. повернута заявнику у зв'язку з невиконанням вимог ст.52 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09.06.2017 року та п.27 Положення про порядок прийняття та розгляду скарги щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30.08.2014 року із наступними змінами, щодо надання доказів про вжиті заявником заходи щодо мирного врегулювання конфлікту з адвокатами, на дії яких подана скарга.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук