Справа № 813/1809/18
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/1809/18
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

07 серпня 2018 року м. Львів

11 год. 18 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Мусій С.В., представника відповідача 1 Брильовської О.Р., представника третьої особи Жовніра Ю.М., розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання третьої особи про закриття провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Спектр» до Львівської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп», про визнання протиправними та скасування розпоряджень, зобов'язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

02.05.2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Компанія «Спектр» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Львівської обласної державної адміністрації, Пустомитівської районної держаної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання протиправним та скасування розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 02.07.2014 року № 272/0/5-14; визнання протиправним та скасування розпорядження Львівської обласної державної адміністрації від 06.11.2017 року № 1061/0/5-7 «Про надання в оренду земельної ділянки»; зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Львівській області скасувати в Державному земельному кадастровому реєстрі земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0382.

Підставою звернення до суду є, як зазначає позивач, протиправні розпорядження Львівської обласної державної адміністрації та Пустомитівської районної державної адміністрації, якими надано право ТОВ «Вест Ойл Груп» на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), надано ТОВ «Вест Ойл Груп» в оренду терміном 10 років земельну ділянку, зобов'язано Пустомитівську РДА укласти договір оренди землі на вказану земельну ділянку. Разом з тим на цій земельній ділянці знаходяться об'єкти, що належать позивачеві та зареєстровані у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім вказаного, Головне управління Держгеокадастру внесло в Державний земельний кадастр земельну ділянку за ТОВ «Вест Ойл Груп», що є неправомірним, оскільки на такій знаходиться майно позивача, який вживав усіх належних заходів для належного оформлення користування земельною ділянкою, на якій розташовані його власні об'єкти нерухомого майна. Додатково зауважує, що у провадженні Львівської місцевої прокуратури № 3 перебуває кримінальне провадження щодо незаконного заволодіння ТОВ «Вест Ойл Груп» майном позивача. Вказане свідчить, що відповідачами проігноровано приписи ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, що свідчить про порушення прав позивача у зв'язку з чим, останній звернувся із цим позовом до суду.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову за вх. № 12707 від 02.05.2018.

Ухвалою суду від 04.05.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 04.05.2018 року судом відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 21.05.2018 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

З врахуванням наданої нової редакції позову (додаток до заяви від 16.05.2018 за вх. № 14775), позовні вимоги пред'явлено до Львівської обласної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, та викладено у такій редакції:

1) визнати протиправним та скасувати розпорядження Львівської обласної державної адміністрації № 272/05/5-14 від 02.07.2014;

2) визнати протиправним та скасувати розпорядження Львівської обласної державної адміністрації № 1061/0/5-17 від 06.11.2017;

3) зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області скасувати в Державному земельному кадастровому реєстрі земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0382.

Цією ж ухвалою суду, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп».

Ухвалою суду від 21.05.2018 повторно відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 04.06.2018 втретє відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

11.06.2018 за вх. № 2338ел. від третьої особи надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки цю справу належить розглядати в порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

Представник третьої особи, вказане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Представниця відповідача 1 проти цього клопотання не заперечила, просила таке задовольнити.

Позивач явки уповноваженого представника в підготовче судове засідання 07.08.2018 не забезпечив, про дату, час і місце якого вважається повідомленим належним чином, згідно з приписами ч. 11 ст. 126 КАС України. Надіслана на зазначену у позові поштову адресу позивача кореспонденція суду повернулась із відміткою відділення поштового зв'язку: «За закінченням терміну зберігання».

Відповідач 2 явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подав.

Підстав для відкладення підготовчого засідання, відповідно до ч. 2 ст. 181 КАС України, чи оголошення перерви відповідно до ч. 6 цієї ж статті, не встановлено.

Суд заслухав думку учасників процесу, які з'явилися у судове засідання щодо можливості розгляду цього клопотання за даною явкою, проти чого застережень не висловлено, дослідив письмові докази, що долучені до матеріалів щодо вказаного клопотання та встановив таке.

У 2015 році позивачем придбано цілісний майновий комплекс будівель, споруд та технологічне обладнання за адресою: с. Горішній, Пустомитівського району, Львівської області, вул. Героїв України, 15, відповідно до договорів купівлі-продажу від 30.12.2015 у ТОВ «Омега Консалтинг», що зареєстровані в реєстрі за № 2621 та за № 2619.

Після отримання права власності на об'єкти нерухомого майна позивач почав вживати заходи для реєстрації права користування спірною земельною ділянкою.

Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації № 272/0/5-14 від 02.07.2014 надано дозвіл ТОВ «Вест Ойл Груп» на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування будівель та споруд нафтобази площею 2,3938 га на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району.

Розпорядженням Львівської обласної державної адміністрації № 1061/0/5-17 від 06.11.2017 „Про надання в оренду земельної ділянки" затверджено ТОВ «Вест Ойл Груп» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,3938 га (кадастровий номер - :04:000:0382, КВЦПЗ - 11.02), розташованої за межами населеного пункту на території Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, для обслуговування будівель та споруд нафтобази; надано ТОВ «Вест Ойл Груп» в оренду терміном 10 років земельну ділянку, зазначену у п. 1 цього розпорядження; зобов'язано Пустомитівську районну адміністрацію укласти договір оренди землі на вказану земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства; зобов'язано ТОВ «Вест Ойл Груп» зареєструвати договір оренди землі в установленому порядку.

Позивач вважаючи вказані розпорядження протиправними та такими, що порушують його права звернувся до суду із цим позовом.

31.05.2018 Львівською обласною державною адміністрацією та ТОВ «Вест Ойл Груп» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст. 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб'єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов'язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб'єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями статей 2, 4, 19 чинного КАС, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб'єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Як слідує із позовної заяви, спір між сторонами існує щодо правомірності Розпоряджень Львівської обласної державної адміністрації № 272/0/5-14 від 02.07.2014 року та № 1061/5/5-17 від 06.11.2017 року, а також скасування реєстрації земельної ділянки за кадастровим № :04:000:0382.

Позивач вважає протиправним надання Львівською обласною державною адміністрацією третій особі ТОВ «Вест Ойл Груп», в оренду земельної ділянки, а також затвердження їй технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки стверджує про можливість перешкод в користуванні його майном - об'єктами нерухомого майна, які розташовані на земельній ділянці за адресою: с. Горішній, Пустомитівського району, Львівської області, вул. Героїв України, 15, яка, однак, не зареєстрована за позивачем.

Таким чином, станом на момент розгляду справи у суді, між ТОВ «Вест Ойл Груп» та відповідачем 1 укладено договір оренди земельної ділянки від 31.05.2018, цей спір не є публічно-правовим, оскільки випливає з договірних відносин.

Оскільки відносини, що склалися між сторонами, становлять собою перевірку правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, а тому вони не підлягають розгляду за правилами КАС України.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Таким чином, подальше оспорювання права оренди на спірну земельну ділянку не має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей встановлювати (визнавати) належність права користування земельними ділянками.

Згідно зі с. 5 Земельного кодексу України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

З моменту укладення між землекористувачем та адміністрацією договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб'єктами, та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки не притаманні адміністративним правовідносинам, натомість - притаманні цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб'єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

Оскільки позивач, оскаржуючи розпорядження відповідача 1, переслідує мету захистити свої майнові інтереси, зокрема право користування земельною ділянкою, щодо якої виникли спірні правовідносини та вже укладено договір оренди, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не забезпечує їх реального захисту, даний спір носить приватно-правовий характер та не містить ознак публічно-правового, тому не може бути розглянутий в порядку адміністративного судочинства, а підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

При вирішенні цього клопотання судом враховано правову позицію Великої палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладеної у постановах від 18.04.2018 у справі № 820/950/17-а (провадження № 11-107апп18) та від 06.06.2018 у справі № 826/631/15 (провадження № 11-488апп18).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 239 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, в тому числі, про закриття провадження у справі.

На виконання ч. 1 ст.239 КАС України суд роз'яснює позивачу, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Враховуючи, що спір не підлягає розгляду адміністративним судом, позивач має право звернутися з відповідним позовом до господарського суду, визначеного за правилами підсудності згідно положень Господарського процесуального кодексу України.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Крім вказаного, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У зв'язку з викладеним, позивачу слід повернути сплачений відповідно до платіжного доручення № 249 від 02.05.2018 судовий збір у сумі 5286,00 грн.

Керуючись ст.ст. 132, 183, 238, 241, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

у х в а л и в:

1. Клопотання третьої особи - задовольнити.

2. Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Спектр" до Львівської обласної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: товариство з обмеженою відповідальністю "Вест Ойл Груп", про визнання протиправними та скасування розпоряджень, зобов'язання вчинити дії, - закрити.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Спектр» (79025, м. Львів, вул. Левандівська, 3, ідентифікаційний код 40183194) сплачений судовий збір у сумі 5286 (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення № 249 від 02.05.2018.

4. Роз'яснити позивачу, що з огляду на суб'єктний склад учасників справи розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарських судів та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Ухвала про закриття провадження у справі може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.08.2018 року.

Суддя Качур Р.П.