Справа № 818/2380/18
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2018 р. Справа № 818/2380/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Провозіна О.І.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу
за позовом ОСОБА_3
до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області
про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Держеокадастру у Сумській області, викладену в листі від 31.05.2018 № Г-5995-2893/21-18, у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2 та для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області за межами населеного пункту;
- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_3 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області за межами населеного пункту.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.05.2018 позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована та території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області за межами населеного пункту. Листом від 31.05.2018 № Г-5995-2983/21-18 Головне управління Держгеокадастру у Сумський області повідомило, що при розгляді наданих позивачем матеріалів було встановлено, що відповідно до розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 16.03.2012 № 216 позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Враховуючи викладене, Головне управління не має правових підстав для вирішення питання, що порушене у клопотанні позивача.
Позивач зауважує, що зверталась до землевпорядної організації з метою розроблення проекту землеустрою, проте їй було відмовлено у звязку з тим, що розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 16.03.2012 № 216 не може бути підставою для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
За наведених обставин, позивач вважає, що відповідачем було безпідставно відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, посилаючись на те, що у позивача наявне розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою" від 16.03.2012 № 216.
Крім того, на переконання позивача, належним та ефективним способом відновлення порушеного права є зобовязання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні.
06.07.2018 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідно до розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 16.03.2012 № 216 позивачу вже було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, вказане розпорядження є чинним та ніким не скасоване. Отже, відмовляючи у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач діяв у межах чинного законодавства. Також, ГУ Держгеокадастру у Сумській області звернуло увагу суду на те, що відповідно до статей 118 і 121 Земельного Кодексу України, повноваження відповідача щодо прийняття рішень про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою за своєю правовою природою є дискреційними. Отже, задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки призведе до втручання до дискреційних повноважень відповідача.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що пунктом 1 розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства" від 16.03.2012 № 216 ОСОБА_3 надано дозвіл на на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в межах норм безоплатної передачі у власність, для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності (землі запасу), орієнтовною площею 2,00 га, в тому числі ріллі 2,00 га, на території Тернівської селищної ради (а.с. 15).
04.05.2018 ОСОБА_3 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована та території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області за межами населеного пункту (а.с.10).
Листом від 31.05.2018 № Г-5995-2983/21-18 Головне управління Держгеокадастру у Сумський області повідомило, що при розгляді наданих позивачем матеріалів було встановлено, що відповідно до розпорядження голови Недригайлівською районної державної адміністрації від 16.03.2012 року № 216 ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Відповідно до пункту 2,частини 7 ст. 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян субєктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Частиною 9 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Головне управління здійснює повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або у користування для всіх потреб в межах області відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України та Положення про Головне управління. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтею 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, Головне управління не має правових підстав для вирішення питання, що порушене у клопотанні позивача (а.с.11).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим, ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно із п. б) ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
На підставі п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.
Відповідно до п. 7 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент прийняття розпорядження про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання.
У частині 7 статті 118 Земельного кодексу України наведено вичерпний перелік підстав, з огляду на які приймається рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та про надання її у власність приймають органи, визначені в ст. 118 Земельного кодексу України.
Частиною 10 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.
Як встановлено з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського фермерського господарства за рахунок земель державної власності, яка розташована за межами населеного пункту на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області за межами населеного пункту розпорядженням голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 16.03.2012 № 216 прийнято рішення про надання такого дозволу (а.с. 15).
Суд зауважує, що на час прийняття вказаного розпорядження повноваження щодо передачі громадянам земельних ділянок державної власності у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів належали районним державним адміністраціям.
Отже, суд приходить до висновку, що позивачем вже було реалізовано передбачене Земельним кодексом право на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, тому відповідач, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на цій підставі, діяв правомірно.
Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що землевпорядна організація відмовила йому у розробленні проекту землеустрою, зазначивши, що розпорядження голови райдержадміністрації не є підставою для розроблення проекту, оскільки розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 16.03.2012 № 216 є чинним, протиправним не визнавалось та не скасовувалось, а тому може бути підставою для розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Крім того, позивачем не було надано жодних доказів звернення до землевпорядної організації.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідачем доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 07.08.2018.