Справа № 813/1435/18
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/1435/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

30 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайленко Б.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до керівника апарату Господарського суду Львівської області ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1, позивач) до керівника апарату Господарського суду Львівської області ОСОБА_3 (надалі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Господарського суду Львівської області № 107-к «а» від 26.03.2018 року про притягнення помічника судді Шоробури Святослави Василівни до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Позов мотивований відсутністю правових підстав, визначених чинним законодавством України, яким врегульовані спірні правовідносини для притягнення позивача як помічника судді до дисциплінарної відповідальності та безпідставністю притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, позивач у позовній заяві зазначає, що з вересня 2017 року працює в Господарському суді Львівської області на посаді помічника судді, відповідно до подання судді Пазичева В.М. 26 березня 2018 року керівником апарату Господарського суду Львівської області ОСОБА_3 винесено наказ №107-к «а» про притягнення до дисциплінарної відповідальності помічника судді Шоробури С.В. Даним наказом позивачу оголошено догану. Вказане рішення керівника апарату обґрунтоване тим, що позивач, як помічник судді Пазичева В.М. 23 березня 2018 року не виконала належним чином своїх посадових обовязків та вчасно не передала матеріалів справи №914/4003/15 (скарга на дії ДВС) для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями до визначеного в ухвалі суду часу проведення судового засідання, що призвело до порушення охоронюваних законом прав та інтересів сторін та учасників вищезазначеної справи та строків розгляду справи, внаслідок чого, судове засідання у згаданій справі у визначений строк не відбулося. Позивач зазначає, що 23 березня 2018 року нею подано пояснювальну записку, в якій обґрунтовано її дії як помічника судді. Вказує, що оскаржуваний наказ винесено з порушенням процедури притягнення помічника судді до дисциплінарної відповідальності, зокрема, п.15 розділу ІІ Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого рішенням Ради суддів України № 14 від 25.03.2011 року, у звязку з відсутністю подання судді про накладення дисциплінарного стягнення.

З підстав наведеного позивач просить суд визнати протиправним і скасувати наказ керівника апарату Господарського суду Львівської області від 26 березня 2018 року №107-к «а» про притягнення помічника судді Шоробури Святослави Василівни до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Ухвалою судді від 21.05.2018 відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, у якому вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить суд відмовити позивачу в його задоволенні з наступних підстав. Зазначив, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває скарга ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №914/4003/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м.Київ) до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Західенерго» (м.Львів), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (м.Київ), 2) Публічного акціонерного товариства «Вінницягаз» (м.Вінниця), 3) Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» (м.Івано-Франківськ) про стягнення 213 796 598, 40 грн., яка надійшла, зареєстрована в канцелярії Господарського суду Львівської області 12 березня 2018 року та передана для розгляду належному складу суду (Головуючий суддя Пазичев В.М., судді Коссак С.М., Манюк П.Т.), який виносив рішення у справі. У звязку із закінченням повноважень, як вперше призначеного на посаду судді Коссака С.М. та перебуванням судді Манюка П.Т. на навчанні, відповідно до розпорядження керівника апарату від 12 березня 2018 року №112 здійснено заміну членів колегії суддів. За результатами проведеного автоматизованого розподілу до складу колегії суддів було визначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Однак, у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Бортник О.Ю., згідно з розпорядженням керівника апарату від 16 березня 2018 року №131, суддю Бортник О.Ю. замінено суддею Римом Т.Я.

З врахуванням приписів пункту 14 статті 32 та статті 342 ГПК України відповідач зазначає, що граничний строк розгляду вказаної скарги сплив 26 березня 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16 березня 2018 року розгляд скарги на дії посадової особи органу ДВС у згаданій справі (головуючий суддя Пазичев В.М., судді Рим Т.Я., Фартушок Т.Б.) призначено на 23 березня 2018 року о 10 год. 00 хв. Проте, суддя Пазичев В.М., як головуючий суддя у справі, не міг продовжувати розгляд скарги у звязку з тимчасовою непрацездатністю з 19 березня 2018 року.

Так, відповідач вказує, що о 10 год. 58 хв. 23 березня 2018 року до відповідача звернулася помічник судді Шоробура С.В., про що є її власноручна відмітка, зі службовою запискою про необхідність здійснення повторного автоматизованого розподілу у справі №914/4003/15, засідання у якій було призначене на 23 березня 2018 року о 10 год. 00 хв., після чого відповідач невідкладно вжив заходів щодо забезпечення організації проведення судового засідання, проте, представники сторін уже покинули приміщення суду.

Окрім того, відповідач звертає увагу суду на те, що при прийнятті рішення про проведення повторного авторозподілу ним було враховано, що відповідно до наказу Голови Господарського суду Львівської області від 12 березня 2018 року №74 «к» судді Пазичеву В.М. було надано відпустку з 27 березня 2018 року по 29 березня 2018 року. Наказу про його відкликання з відпустки не було. Заява судді Пазичева В.М. про відкликання його з відпустки до відділу управління персоналом та проходження державної служби, станом на 23 березня 2018 року не надходила.

Вказує, що позивачем не вжито належних заходів щодо вчасного повідомлення керівника апарату або відповідальних посадових осіб Господарського суду Львівської області про необхідність проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів скарги з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду. Внаслідок таких дій позивача судове засідання не відбулося, а право учасників судового процесу на доступ до правосуддя було порушено.

Відповідач стверджує, що усно повідомив суддю Пазичева В.М. про дії його помічника, наслідки таких її дій та про намір притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Суддя Пазичев В.М. подання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності керівнику апарату суду не подав, але і жодних заперечень, зокрема, і в письмовому вигляді від судді Пазичева В.М. до відповідача не надходило.

Відтак, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, яке було оформлене наказом керівника апарату Господарського суду Львівської області № 107-к «а» від 26.03.2018 року про притягнення помічника судді Шоробури Святослави Василівни до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Щодо посилання ОСОБА_1 у позовній заяві про ненадання їй матеріалів дисциплінарного провадження, то відповідач пояснив, що дисциплінарне провадження здійснюється дисциплінарною комісією суду лише щодо державних службовців. Оскільки помічник судді є працівником патронатної служби, то таке провадження щодо позивача не здійснювалось і таких матеріалів існувати не може.

Щодо необхідності вчинення суддею Пазичевим В.М. дій щодо притягнення помічника судді Шоробури С.В. до дисциплінарної відповідальності відповідач зазначає, що в силу приписів п.5 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» жодних додаткових умов щодо накладення дисциплінарного стягнення на помічника судді, як працівника апарату суду, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено.

Ухвалою суду від 27.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У письмових запереченнях проти доводів відповідача від 26.07.2018, позивач покликається на наступне. Зокрема зазначає, що помічник судді несе дисциплінарну відповідальність лише у випадках передбачених п. 26 Положення про помічника судді від 25.03.2011р. № 14, за наявності відповідних підстав, які зводяться до неналежного і несвоєчасного виконання покладених на нього саме суддею обовязків, а не керівника апарату суду. Помічник судді - забезпечує виконання суддею відповідних повноважень та сприяє здійсненню правосуддя (пункт 2 Положення № 14) з питань підготовки справ до розгляду він підзвітний лише відповідному судді. Більше того, відповідно до п. 23 Положення, помічнику судді забороняється вчиняти дії процесуального характеру, а також дії, що можуть потягнути за собою виникнення, зміну або припинення прав та обовязків учасників судового процесу. Помічник судді виконує лише доручення відповідного судді, які визначені п. 21 Положення і до переліку яких не входить обовязок повідомляти про необхідність здійснення повторного автоматизованого розподілу справи. Більше того, відповідно до п.2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу, винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням саме керівника апарату суду. Таким чином, позивач стверджує, що не можуть ставитись у вину помічнику судді дії чи бездіяльність, які не входять до його кола обовязків чи входять до кола обовязків інших осіб.

У додаткових запереченнях проти доводів відповідача від 30.07.2018 позивач покликається на ч. 9 ст. 32 ГПК України, відповідно до якої невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом. Відтак, позивач вважає, що враховуючи, що суддя Пазичев В.М. перебував на листку непрацездатності лише пятий день, а десятиденний строк розгляду спливав аж через три дні, від дати призначення розгляду справи, тобто 26.03.2018, то станом на 23.03.2018 загрози порушення процесуальних прав сторін та строків розгляду заяви не було.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив, запереченнях проти доводів відповідача. Просили позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов та просив суд у позові відмовити повністю у звязку з його безпідставністю.

В судовому засіданні 19.07.2018 року прийнято рішення про виклик в якості свідка суддю Господарського суду Львівської області Пазичева Володимира Миколайовича для зясування обставин повідомлення чи не повідомлення його відповідачем про намір притягнути його помічника до дисциплінарної відповідальності.

Суддя Господарського суду Львівської області Пазичев В.М. в судове засідання не зявився, проте, 26.07.2018 року повідомив суд про неможливість явки в судове засідання у звязку з перебуванням у відпустці.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що наказом в.о. керівника апарату суду від 04.09.2017 року №338-к«а» прийнято на посаду помічника судді Господарського суду Львівської області Шоробуру Святославу Василівну з 05.09.2017 року.

Прийняття на дану посаду було здійснено на умовах строкового трудового договору, відповідно до п.2 ст.23, 26 Кодексу Законів про працю України, ст. 157 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», ст.92 Закону України «Про державну службу», Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, затвердженого рішенням Ради суддів України від 25.03.2011 року №14.

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває скарга ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 914/4003/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м.Київ) до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Західенерго» (м.Львів), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (м.Київ), 2) Публічного акціонерного товариства «Вінницягаз» (м.Вінниця), 3) Публічного акціонерного товариства «Івано-Франківськгаз» (м.Івано-Франківськ) про стягнення 213 796 598, 40 грн.

Скарга ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 914/4003/15 надійшла і зареєстрована в канцелярії Господарського суду Львівської області 12.03.2018 року та передано для розгляду належному складу суду (Головуючий суддя Пазичев В.М., судді Коссак С.М., Манюк П.Т.), який виносив рішення у справі. У звязку із закінченням повноважень, як вперше призначеного на посаду судді Коссака С.М. та перебуванням судді Манюка П.Т. на навчанні, відповідно до розпорядження керівника апарату від 12.03.2018 року № 112 здійснено заміну членів колегії суддів. За результатами проведеного автоматизованого розподілу до складу колегії суддів було визначено ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Однак, у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Бортник О.Ю., згідно з розпорядженням керівника апарату від 16.03.2018 року № 131, суддю Бортник О.Ю. замінено суддею Римом Т.Я.

Як вбачається з ухвали Господарського суду Львівської області від 16.03.2018 року розгляд скарги на дії посадової особи органу ДВС у згаданій справі (головуючий суддя Пазичев В.М., судді Рим Т.Я., Фартушок Т.Б.) відкладено та призначено проведення судового засідання на 23.03.2018 року о 10 год. 00 хв.

У Господарському суді Львівської області здійснюються заходи щодо недопущення безпідставного затягування розгляду справи та недопущення порушення процесуальних строків розгляду справ та матеріалів. З цією метою визначено порядок передачі справ для здійснення повторного автоматизованого розподілу справ у випадку, якщо суддя у справі (головуючий суддя у разі колегіального розгляду справи) не може продовжувати розгляд справи, що може мати наслідком порушення процесуальних строків розгляду справ.

З протоколу наради працівників апарату господарського суду від 28.01.2014 року (а.с.149) вбачається, що керівник апарату згаданий порядок довів до працівників апарату суду. А саме: доручено помічникам суддів, як працівників патронатної служби судді, на час повноважень якого вони призначені та до службових обовязків яких віднесено контроль за підготовкою справ до розгляду, звертатись до керівника апарату суду або до відділу організаційного забезпечення роботи суду зі службовою запискою про доцільність здійснення повторного автоматизованого розподілу судових справ та матеріалів, у випадку, якщо суддя у справі не може продовжувати розгляд справи.

Звертатись зі службовою запискою зазначено до початку призначеного у справі судового засідання з врахуванням часу на опрацювання такого звернення та здійснення самого повторного автоматизованого розподілу.

Також наголошувалось на необхідності вчасної передачі справ у наведених випадках на загальних зборах працівників апарату Господарського суду Львівської області 28.09.2017 року (а.с. 151-152).

Помічники суддів та відповідальні працівника апарату Господарського суду Львівської області, починаючи з січня 2014 року дотримувались згаданого порядку передачі справ, що підтверджується службовими записками помічників суддів у період 2014-2018 рр., копії яких долучені до матеріалів справи (а.с. 121-126).

Позивача також поставлено до відома про необхідність звернення до керівника апарату у згаданих вище випадках і дотримуватись визначеного порядку передачі судових справ та матеріалів для здійснення повторного автоматизованого розподілу, що підтверджується службовою запискою ОСОБА_1 від 14.11.2017 року про необхідність здійснення розподілу для визначення іншого складу суду у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Пазичева В.М., для розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у господарській справі № 914/4132/15 з метою недопущення порушення процесуальних строків розгляду (а.с. 144).

23.03.2018 року о 10 год. 58 хв. до відповідача звернулася помічник судді Шоробура С.В. зі службовою запискою про необхідність здійснення повторного автоматизованого розподілу у справі № 914/4003/15 з метою дотримання процесуальних строків розгляду скарги.

Як вбачається з листка непрацездатності серії АДП № 254876, виданого 19.03.2018 року ОСОБА_6, суддя не міг здійснювати повноваження у звязку з тимчасовою непрацездатністю з 19.03.2018 року по 23.03.2018 року.

Зважаючи на те, що судове засідання з розгляду скарги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на рішення та дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 914/4003/15 ухвалою суду від 16.03.2018 року було призначено на 23.03.2018 року о 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 витребував у позивача письмові пояснення щодо причин несвоєчасного повідомлення про необхідність здійснення перерозподілу справи.

Письмові пояснення були надані позивачем в той же день, 23.03.2018 року, в яких вона пояснила несвоєчасне звернення відсутністю керівника апарату в робочому кабінеті о 9 год. 50 хв. та неможливість належним чином оформити матеріали справи для її передачі, а саме, засвідчити підписом заступника голови суду опис справи, а також, тим, що їй не було відомо про вихід судді Пазичева В.М. на роботу чи про його відсутність у звязку з тимчасовою непрацездатністю (а.с.11).

З відзиву на адміністративний позов вбачається, що відповідачем вчинялися організаційні заходи щодо проведення судового засідання у справі № 914/4003/15 попри те, що час, на який було таке призначене, сплив. Керівником апарату ОСОБА_3 було доручено судовому розпоряднику розшукати у приміщенні суду представників учасників судового процесу, а також, дано розпорядження працівникам відділу організаційного забезпечення роботи суду та суддівського самоврядування витребувати у помічника судді Шоробури С.В. матеріали судової справи № 914/4003/15 для вчинення необхідних дій з метою здійснення повторного автоматизованого розподілу справи.

В подальшому, згадана справа була передана до відділу організаційного забезпечення суду та суддівського самоврядування після 12 години дня.

Однак, на той час представники сторін покинули приміщення Господарського суду Львівської області.

Відповідно до вимог статті 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Пунктом 14 статті 32 ГПК України передбачено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Таким чином, строк розгляду скарги на дії посадової осіб органу ДВС у справі № 914/4003/15, з врахуванням положень статей 32 та 342 ГПК України, спливав 26.03.2018 року.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30, а саме п. 2.3.50. - винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов'язки), що додається до матеріалів справи.

Електронний примірник такого розпорядження вноситься до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня, що настає після його підписання.

Відповідно до п.9 ст.32 ГПК України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідач вказує, що при прийнятті рішення про проведення повторного авторозподілу було враховано, що відповідно до наказу Голови Господарського суду Львівської області від 12.03.2018 року № 74 «к» судді Пазичеву В.М. було надано відпустку з 27.03.2018 року по 29.03.2018 року. Наказу про його відкликання з відпустки не було. Заява судді Пазичева В.М. про відкликання його з відпустки до відділу управління персоналом та проходження державної служби, станом на 23.03.2018 року, не надходила. Датою виходу судді на роботу після відпустки було 02.04.2018 року.

Зважаючи, що головуючий суддя у звязку з тимчасовою непрацездатністю перебував на лікарняному з 19.03.2018 року по 23.03.2018 року та не мав наміру відкликатись з відпустки, він не міг продовжити розгляд справи у належний строк.

Відтак, необхідність здійснення повторного автоматизованого розподілу матеріалів скарги була очевидною, оскільки, колегія суддів не змогла би фізично за один день призначити інше судове засідання, оформивши таке рішення процесуальним документом, повідомити учасників судового процесу про місце, час та дату такого судового засідання, провести таке судове засідання і завершити розгляд скарги. А сторони у справі не змогли б забезпечити явку своїх повноважних представників.

Повторний автоматизований розподіл матеріалів скарги на дії посадових осіб ДВС у справі № 914/4003/15 було здійснено о 12 год. 26 хв., про що зазначено в ухвалі суду від 23.03.2018 року у цій же справі (головуючий суддя Крупник Р.В., судді Рим Т.Я., Фартушок Т.Б.). Крім того, згаданою ухвалою суду констатовано, що судове засідання, призначене на 23.03.2018 року о 10 год. 00 хв. не відбулося.

Судом взято до уваги, що згідно з ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Статтею 148 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

У відповідності до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

26.03.2018 року відповідачем підписано наказ № 107-к «а» від 26.03.2018 року про притягнення помічника судді Шоробури Святослави Василівни до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Відповідно до п.1.4. Посадової інструкції помічника судді Господарського суду Львівської області, затвердженої наказом керівника апарату суду № 30 від 18.12.2017 року, помічник судді у своїй роботі зобовязаний керуватись Конституцією України, Господарським процесуальним кодексом України, Законами України «Про судоустрій і статус суддів», «Про державну службу», іншими законами та нормативно-правовими актами України, Правилами поведінки працівника суду, Положенням про помічника судді суду загальної юрисдикції, Положенням про апарат господарського суду Львівської області, Інструкцією з діловодства в господарських судах України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, Інструкцією про порядок ведення судової статистики місцевими господарськими судами України, іншими внутрішніми документами суду тощо.

Відповідно до норм статті 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату. Положення про апарат суду розробляється на підставі типового положення про апарат суду та затверджується зборами суддів відповідного суду.

Згідно з п.9 Положення про апарат господарського суду Львівської області, затвердженого рішенням зборів суддів господарського суду Львівської області від 30.01.2015 року № 2 та погодженого начальником ТУ ДСА в Львівській області однією з основних функцій апарату суду є забезпечення організації та проведення судових засідань.

Відповідно до п.1.2. Посадової інструкції помічника судді господарського суду Львівської області, затвердженої наказом керівника апарату господарського суду Львівської області від 18.12.2017 року № 3 помічник судді є посадовою особою апарату суду, яка перебуває на патронатній службі.

Згідно з п.3.1.6. помічник судді здійснює контроль за підготовкою судових засідань, які проводяться під головуванням судді, контролює своєчасність повідомлення про день та час проведення судового засідання осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала Господарського суду Львівської області є одним з видів судового рішення, а отже, відповідно до п.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обовязковою до виконання не тільки учасниками судового процесу, але й самим судом, його посадовими та службовими особами.

Отже, у своїй діяльності помічник судді повинен керуватись не лише виключно нормами посадової інструкції та Положення про помічника судді суду загальної юрисдикції, але й іншими нормативно-правовими актами. Зокрема, як працівник апарату суду Положенням про апарат суду, а як працівник публічної служби Конституцією України, Господарським процесуальним кодексом України, Законами України «Про судоустрій і статус суддів», «Про державну службу» та здійснювати усі необхідні заходи щодо належної організації судового процесу та не допускати порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників судового процесу.

Крім того, як працівник судової системи, помічник судді, зобовязаний у своїй діяльності вживати заходів щодо підвищення довіри суспільства до судової системи і не допускати дій чи бездіяльності, які можуть зашкодити авторитету судової влади.

Представники сторін у справі №914/4003/15, які виконали вимоги ухвали суду від 16.03.2018 року та прибули до Господарського суду Львівської області, в тому числі, і з інших регіонів України, для участі в судовому засіданні мали гарантоване законодавством право бути присутніми в судовому засіданні для відстоювання своїх прав та законних інтересів. Також учасники процесу мали право отримати процесуальне рішення щодо розгляду згаданої скарги, ухвалене повноважним складом суду про відкладення розгляду скарги з вказанням місця, часу та дати наступного судового засідання або на кінцеве рішення про задоволення/відмову в задоволенні скарги.

Однак, учасники судового процесу, внаслідок дій позивача, були позбавлені такого права, а Господарський суд Львівської області не зміг належно виконати свого обовязку.

Позивач у адміністративному позові стверджує, що суддя Пазичев В.М., помічником якого є позивач, не знав про намір керівника апарату ОСОБА_3 притягнути її дисциплінарної відповідальності, а дізнався про факт накладення дисциплінарного стягнення від неї після підписання відповідачем оскаржуваного наказу.

Відповідач у своєму відзиві вказує, що ним було повідомлено суддю Пазичева В.М. усно у понеділок 26.03.2018 року.

Позивач, обґрунтовуючи власну позицію стверджує, що при накладенні на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани керівником апарату господарського суду Львівської області ОСОБА_3 не було дотримано порядку призначення такого дисциплінарного стягнення, а саме не дотримано вимог Положенням про помічника судді, за яким дисциплінарне стягнення до помічника судді здійснюється керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Проте, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов протилежних висновків, з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» керівник апарату суду призначає на посаду та звільняє з посади працівників апарату суду, застосовує до них заохочення та накладає дисциплінарні стягнення.

Згідно з Положенням про помічника судді суду загальної юрисдикції (затверджене РСУ в редакції 2011р., діючої на момент призначення дисциплінарного стягнення), на яку покликається позивач як на підставу для задоволення позову, застосування заходів заохочення та дисциплінарного стягнення до помічника судді здійснюється керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

З аналізу двох зазначених норм вбачається, що вищу юридичну силу має норма закону.

Положення є підзаконним нормативно-правовим актом, не може суперечити нормам закону, змінювати їх чи тлумачити деталізуючи, при цьому виходячи за межі встановлені цими нормами.

Так, згідно з загально-теоретичними правничими підходами підзаконний нормативно-правовий акт - нормативний акт, виданий на основі закону, відповідно до закону і спрямований на його виконання шляхом конкретизації законодавчих приписів або встановлення первинних норм.

Слово «підзаконний» не означає меншу юридичну обов'язковість цього акта порівняно з нормативно-правовим актом. Підзаконний акт володіє необхідною юридичною силою, проте, його юридична сила не має такої ж загальності і верховенства, як це властиво закону. Ознаками підзаконного нормативно-правового акта є: містить вторинні (похідні) норми, що приймаються на основі закону, відповідають йому; розвиває, конкретизує, деталізує первинні норми, вміщені в законах з метою їх реалізації, або регулює забезпечувальні чи допоміжні суспільні відносини; приймається як колегіальним органом держави, так і уповноваженими особами; залежно від виду має свою процедуру прийняття, яка не настільки сувора і деталізована, як при прийнятті законів; порівняно із законами кількість їх більша, оскільки суб'єктами їх прийняття виступають органи влади як виконавчі (згори донизу), так і представницькі (органи місцевого самоврядування та їх посадові особи тощо).

Підзаконність нормативно-правового акта означає його відповідність не лише законам, а й іншим актам, що мають більш високу юридичну силу. Акт нижчої державної інстанції має перебувати не лише «під законами», а й «під» нормативними актами усіх вищих державних органів, яким він покликаний відповідати.

Суд в даному випадку не досліджує відповідність одного нормативного акта іншому, не надає оцінку правовій техніці складання підзаконних нормативно-правових актів та особам (органам), що їх приймають і затверджують, а лише зясувує правильность застосування керівником певної норми права у конкретних правовідносинах.

Отже, беручи до уваги усе зазначене, суд дійшов таких висновків щодо оскаржуваного наказу.

При підписанні оскаржуваного наказу керівник апарату господарського суду Львівської області ОСОБА_3 дотримано приписів ч.5 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», який має вищу юридичну силу над Положенням про помічника судді суду загальної юрисдикції.

Припис ч.5 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не містить вказівок чи умов, за яких керівник апарату суду повинен призначати дисциплінарне стягнення до будь-якого працівника апарату суду, але разом з тим дана норма закону не має у своєму складі відсилкових позицій, тобто не вказує на недостатню урегульованість чи вибірковість не застосування її до певної категорії працівників апарату суду, а саме, працівників патронатної служби апарату суду.

Позивач прийнята на роботу помічником судді та зарахована до штату суду, відтак є працівником апарату суду, на яку розповсюджуються приписи ч.5 ст. 155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» безперечно. Покликання позивача в даному випадку на норми Положення про помічника судді до уваги не беруться, оскільки Положення і його норми є похідними від закону.

На думку суду, в даних правовідносинах дискреційними повноваженнями керівника апарату були саме його дії (реагування) на бездіяльність помічника судді як працівника апарату суду, обовязком якого є організація роботи безпосереднього судді у його судових справах та судового процесу.

На переконання суду, в даному випадку мало місце недотримання помічником судді Шоробурою С.В. своїх безпосередніх обовязків, а саме несвоєчасне повідомлення керівника апарату суду (через відповідні служби суду) та сторін у засіданні (через секретаря судового засідання) про хворобу судді, що спричинило до зриву судового засідання.

Окремо суд відзначає, що твердження позивача про нібито безпідставний розподіл чи заміну судді у справі судом не приймаються, оскільки по-перше: це не є предметом оскарження, а по-друге матеріали справи містять службову записку помічника судді Шоробури С. на імя керівника апарату ОСОБА_3 про здійснення такого повторного розподілу заяви/справи, яка і доводить, що саме помічник судді не своєчасно (після часу відведеного для судового засідання у справі) повідомила керівника апарату суду про хворобу судді, необхідність його заміни та те, що сторін, які прибули на розгляд справи про це ніхто не повідомив.

Слід зауважити, що оскаржуваний наказ, а відтак і дисциплінарне стягнення, були винесені не як оцінка роботи помічника судді, як підлеглого судді щодо виконання чи невиконання його вказівок, а за недбале відношення помічника судді, як працівника апарату суду до організації забезпечення судового процесу саме в суді, тобто до організації її трудової дисципліни в цій установі.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У силу ч.4 ст.242 КАС України, судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 72 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися й позиції, висловленої у рішенні Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач представив суду достатні та допустимі докази на спростування вищенаведених у позові обставин, у звязку з чим суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.08.2018.

Суддя В.М. Сакалош