Справа № 826/28249/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 липня 2018 року № 826/28249/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
до третя особаОболонського районного відділу ГУ Державної міграційної служби України в м. Києві Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації ТОВ "ФК "Вектор Плюс" Приватний нотаріус КМНО Чуловський Володимир Анатолійович РС ГТУЮ у місті Києві Міністерство юстиції України
провизнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві (далі - відповідач-1), Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач-2), треті особи - Служба у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Вектор Плюс», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Міністерства юстиції України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Оболонського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Оболонський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві поновити на реєстраційному обліку ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за адрсеою: АДРЕСА_1.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначила, що зняття з реєстраційного облку її та її неповнолітніх дітей здійснено за відсутності законних на те підстав, зокрема, за відсутності рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою. Також, позивач стверджувала про протиправність оскаржуваних дій з огляду на те, що зняття з реєстраційного обліку неповнолітніх дітей відбулось за відсутності згоди органу опіки і піклування.

В ході судового розгляду даної справи позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Представник Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в наданих письмових запереченнях на позов зазначив, що 30 квітня 2015 року позивачі зняті з реєстрації місця проживання з квартири АДРЕСА_1 як такі, що втратили підстави права користування житлом після відчуження майна новим власником, яким надано відповідачу-1 пакет документів, з якого, на думку відповідача-1, вбачається втрата позивачами права користування права користування житлом.

В наданих суду письмових запереченнях представник відповідача-2 повідомив, що з 04 квітня 2016 року районним в місті Києві державним адміністраціям передані функції щодо проживання/перебування фізичних осіб, здійснення передачі інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру.

Також, представник відповідача-2 зазначив, що є єдиним органом реєстрації та зняття з місця реєстрації в Оболонському районі є Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація, а відповідні повноваження є дискреційні. Крім того, відповідач-2 повідомив, що позивач з питанням реєстрації місця проживання до Оболонської районної і місті Києві державної адміністрації не зверталась, а від Оболонського РВ ДМС України в м. Києві жодних матеріалів стосовно позивача до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації не надходило.

Представник третьої особи в письмових запереченнях зазначив, що позивачі не є членами сім'ї колишнього власника, були зареєстровані вже після укладення договору іпотеки без згоди іпотекодержателя. Домовленості між новим власником ТОВ «ФК «Вектор плюс» та ними стосовно права користування житлом немає, а між іпотекодержателем та ОСОБА_7 як іпотекодавцем була домовленість щодо задоволення вимог іпотекодержателя в разі порушення умов основного зобов'язання, закріплена в договорі іпотеки. Представник третьої особи зазначив, що позивачі по справі втратили право користування житловим приміщенням з моменту як право власності було зареєстровано за ТОВ «ФК «Вектор плюс».

Представники Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представники відповідачів та третьої особи в призначене судове засідання не прибув, про дату, час та розгляду даної справи повідомлений належним чином.

З урахуванням клопотання неявки представників відповідачів та третіх осіб, а також клопотання третіх осіб, зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 26 жовтня 2015 року позивач звернулась до паспортного відділу із заявою щодо надання інформації про перебування її та її неповнолітніх дітей на реєстраційному обліку.

За результатами розгляду вказаної заяви позивачу надано довідку №84 від 26 жовтня 2015 року про те, що вона на її діти зняті з реєстраційної обліку з адреси: АДРЕСА_1 з 30 квітня 2015 року по втраті права користування квартирою.

Незгода позивачів з діями відповідача-1 щодо зняття їх з реєстраційного обліку зумовила звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження регулює Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-VI від 11.12.2003 року (далі - Закон №1382-VI).

Відповідно до абзацу 7 статті 3 Закону №1382-VI орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно з абзацами 11, 13 статті 3 Закону №1382-VI реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Порядок зняття з реєстрації місця проживання врегульовано статтею 7 Закону №1382-VI.

Так, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;

підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;

підстав на право користування житловим приміщенням.

Як зазначив представник відповідача-1, 30 квітня 2015 року до Оболонського районного відділу Головного управління ДМС України у м. Києві звернувся Городенський М.В. як законний представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - власника квартири АДРЕСА_1 із заявою про зняття з реєстрації місця проживання колишніх мешканців - ОСОБА_1 та її трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також ОСОБА_9 та ОСОБА_10. При цьому, заявник надав оригінали наступних документів: іпотечний договір №693-Ф/ІП-1 від 29 вересня 2006 року, договір №1 про внесення змін до іпотечного договору №693-Ф/ІП-1 від 29 вересня 2006 року, договір №2 про внесення змін до іпотечного договору №693-Ф/ІП-1 від 29 вересня 2006 року; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 лютого 2015 року, довіреність ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» від 16 квітня 2015 року та паспорт громадянина України на ім'я Городенського М.В.

Представник відповідача-1 стверджує, що йому надано всі необхідні документи, з яких вбачається втрата позивачами права на користування житлом.

У відповідності до наявної у матеріалах справи копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 04 лютого 2015 року до вказаного реєстру внесено запис №8657316 про право власності ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_1. Запис до реєстру внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 19184790 від 09 лютого 2015 року. Підставою виникнення права власності зазначено виписку договору про відступлення права за іпотечними договорами, серія та номер: 5360, виданий 26 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року, залишеною без змін Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року, у справі №826/8272/16 позовні вимоги задоволено повністю - визнано протиправними дії Державного реєстратора Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Сипчу Крістіни Миколаївни щодо внесення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19184790 від 09.02.2015 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та внесення запису до Державного реєстру про право власності: №8657316; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний 19184790 від 09.02.2015 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та внесення запису до Державного реєстру про право власності: №8657316.

Вказаним рішенням встановлено, що «у договорі іпотеки №693-Ф/ВП-1 ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та позивач зазначили в п.4.2, яким передбачили, що позасудове врегулювання здійснюється наступним способом звернення стягнення на предмет іпотеки: «запропонувати Іпотекодавцю укласти та посвідчити нотаріально окремий договір про позасудове врегулювання, або застосувати інші способи звернення на стягнення на предмет іпотеки, зокрема звернутись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису чи до суду з позовної заявою про звернення на стягнення на предмет іпотеки ». Тобто, сторони за договором дійшли згоди, що право власності на об'єкт заставленого майна виникає лише на підставі окремого договору, або застосувати інші способи звернення на стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що такий договір між ЗАТ «ТАС-Інвестбанк» та/або ТОВ «ФК «Вектор плюс» і позивачем укладався.

Також в судовому рішенні встановлено, що ТОВ «ФК Вектор плюс» не мало права відчужувати квартиру, оскільки вона є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним з метою виконання позивачем умов кредитного договору, тобто споживчого кредиту. Фактор, до якого перейшло право вимоги за валютними кредитами від банку не має права здійснювати операції з валютними коштами, оскільки у останнього відсутня така ліцензія.

Відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У той же час, слід зазначити, що приписами ч. 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року №898-IV, у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №898) передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч.ч. 1 та 2 статті 40 Закону №898).

З аналізу наведеного вбачається, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, що і відбулося у даному випадку, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», за умови не звільнення житлового приміщення його мешканцями у добровільному порядку з метою зняття позивача та її неповнолітніх дітей з реєстрації місця проживання зобов'язане було звернутися до суду з позовною вимогою про примусове виселення останніх.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, що не заперечувалося особами, які беруть участь у справі, такого рішення, як підставу для зняття з реєстрації місця проживання позивачів, відповідачу заявником надано не було.

Відтак, суд дійшов до висновку, що у відповідача-1 були відсутні передбачені приписами Закону №1382 та Порядку №1077 підстави для зняття з реєстрації місця проживання позивачів, з урахуванням обставин даної справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваних дій відповідача-1 щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» повноваження з реєстрації місця проживання громадян передані органу місцевого самоврядування, що підтверджено відповідачем-2. Тобто, єдиним органом реєстрації та зняття з місця реєстрації в Оболонському районі є Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне зобов'язати Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію поновити на реєстраційному обліку ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за адрсеою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем-1 не виконано обов'язок щодо доказування правомірності вчинення оскаржуваних дій.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 263, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Радочінської Алевтини Олегівни Ентіної Віри Іванівни задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Оболонського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати Оболонський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві поновити на реєстраційному обліку ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за адрсеою: АДРЕСА_1.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Оболонського районного відділу Державної міграційної служби України в м. Києві () витрати зі сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук