Справа № 564/1190/18
Суддя: Цвіркун О. С.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1190/18

Рядок статзвіту № 18

08 серпня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Цвіркуна О. С.

за участю секретаря судових засідань Забейди А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Загороднього Максима Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся із позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Загороднього Максима Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 034589 від 11.05.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.05.2018 р. щодо нього відповідачем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №034589. Відповідно до якої, він, ОСОБА_2, будучи посадовою особою, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць м. Костопіль, а саме стан покриття проїжджої частини по вул. Рівненській та вул. Гвардійській має ямковість, окремі ділянки не відповідають вимогам ДСТУ 3587-97, п. 3 ст. 17 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5 ПДР України, п. 11 Єдиних правил ремонту, утримання Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП. У зв'язку з цим, відповідачем 11.05.2018 р. було складено зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення у розмірі 1020 грн.

Зазначену постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова не конкретизує, у чому саме полягає порушення норм утримання дорожнього покриття та не вказує, яким чином дані факти зафіксовані. Окрім того, відповідно до змісту оскаржуваної постанови його притягнуто до відповідальності як посадову особу. У той же час за змістом ст. 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків. Враховуючи зазначену норму у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб постанова, окрім об'єктивної сторони правопорушення з покликанням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особа і які службові обов'язки на неї покладено. Натомість спірна постанова не містить таких відомостей. Матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять жодних доказів, жодних посадових інструкцій, які б визначали його службові обов'язки. Зазначає, що всупереч Додатку 2 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі акт про обстеження вулично-дорожньої мережі складався не у його присутності.

Заначає, що відповідачем при винесенні спірної постанови не було дотримано ст. 280 КУпАП.

Враховуючи викладене просить суд задоволити його позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленому законом порядку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від сторін не надходило.

Враховуючи ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вирішив, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: - на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Встановлено, що 11 травня 2018 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Загороднім М.М. було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 034589 відносно ОСОБА_2, згідно якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 11 травня 2018 року о 15 год. 10 хв., ОСОБА_2, будучи посадовою особою, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць м. Костопіль, а саме стан покриття проїжджої частини по вул. Рівненській та вул. Гвардійській має ямковість, окремі ділянки не відповідають вимогам ДСТУ 3587-97, п. 3 ст. 17 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5 ПДР України, п. 11 Єдиних правил ремонту, утримання Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відзив з викладеними запереченнями проти позову на адресу суду від відповідача не надходив, останній в судове засідання для доказування правомірності свого рішення не з'явився.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем не надано жодного доказу, який би доводив винність позивача у вчиненні правопорушення, вказаного в постанові.

Зокрема, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі(додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:

1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;

2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;

4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;

Зазначені документи, відповідачем на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, суду надані не були.

Окрім того, відповідач не заперечив той факт, що акт про обстеження вулично-дорожньої мережі складався у відсутності ОСОБА_2

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту позовної заяви, судом встановлено, що при винесенні вказаної постанови відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не з'ясовано обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи, зокрема інспектором не було встановлено чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про автомобільні дороги», фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється за рахунок бюджетів міст та інших населених пунктів, а також інших джерел фінансування, визначених законодавством. Розподіл коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться, з метою збереження та розвитку вулично-дорожньої мережі відповідно до пріоритетів, визначених державними програмами та перспективними планами розвитку транспортної системи міст та інших населених пунктів, з урахуванням фактичного стану вулично-дорожньої мережі.

Згідно із ч.1 та ч.2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення при виконанні місцевого бюджету встановлюються рішенням органу місцевого самоврядування про місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно з п. 6 ст. 2 БКУ бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Таким чином, КП «Костопількомунсервіс», директором якого є позивач, може здійснювати ремонт дорожнього покриття виключно у разі наявності відповідного бюджетного фінансування.

Позивач зазначає, що вказані обставини відповідачем при винесенні спірної постанови враховані не були.

Окрім того, суд погоджується з позивачем, що спірна постанова не містить відомостей, яку посаду займає позивач, і які саме службові обов'язки ним було порушено, що призвело до зазначеного в постанові правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності не врахував всіх необхідних обставин справи, передбачених вимог чинного законодавства, результатом чого стало винесення суб'єктом владних повноважень постанови серії ВР № 034589 від 11 травня 2018 року не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може залишатись чинною, оскільки прийнята з порушенням вимог законодавства та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 241, 243, 244, 246, 250, 271, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Загороднього Максима Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 034589 від 11.05.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяО. С. Цвіркун