Справа № 826/1060/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2018 року № 826/1060/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Неопол-Ваші Меблі"
до третя особаФонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіна Марина Анатоліївна, Товарна біржа «Українська енергетична біржа», Товарна біржа «Перспектива-Коммодіті»
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії ,

На підставі ч. 9 ст. 205 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Неопол-Ваші Меблі» (надалі - позивач) з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач), за участю третіх осіб - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіна Марина Анатоліївна (далі - третя особа-1), Товарної біржі «Українська енергетична біржа» (далі - третя особа-2), Товарної біржі «Перспектива-Коммодіті» (далі - третя особа-3), в якому (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог) просить суд:

- визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, направлені на продаж на відкритих торгах права вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Неопол-Ваші Меблі»;

- скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №699 від 23 лютого 2017 року в частині визначення активів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», а саме - права вимоги за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року такими, що підлягають продажу на відкритих торгах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було безпідставно та неправомірно прийнято рішення про визначення активів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», а саме - права вимоги за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року такими, що підлягають продажу на відкритих торгах. На думку позивача, дії відповідача, що направлені на продаж на відкритих торгах є такими, що порушують права позивача, оскільки уповноваженими особами банку вже було вжито передбачених Законом заходів щодо збереження майна та активів банку, шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на нерухоме майно, яке перебувало в іпотеці.

Представник позивача стверджує, що вимоги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року є повністю задоволеними, а зобов'язання позивача за вказаним договором припинилися, що встановлено ухвалою господарського суду м. Києва від 28 вересня 2016 року по справі №910/19285/13, у відповідача були відсутні підстави відновити право вимоги за таким договором до активу банку. Також, позивач вказує на невідповідність розміру заборгованості, наведеного в публічному паспорті активу, що виставляється на продаж, розміру заборгованості, встановленому рішенням господарському суду по справі №910/19285/13 про стягнення заборгованості. Крім того, позивач зазначає, в оскаржуваному рішенні Фонду право вимоги за кредитним договором №277від 31 травня 2010 року об'єднано в одному лоті та становить одиницю активу банку з правами вимоги за кредитними договорами №76 від 18 серпня 2008 року, №106 від 07 червня 2007 року та №32 від 19 березня 2008 року, які укладені з третіми особами.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в наданих письмових запереченнях зазначив, що у ТОВ «Неопол-Ваші Меблі» відсутні підстави для звернення до суду, оскільки продаж права вимоги за кредитним договором не порушує прав позичальника і відбувається на виконання вимог статей 46, 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дотриманням приписів статей 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, що на думку представника відповідача не може бути підставою для скасування відкритих торгів з продажу права вимоги за кредитним договором.

Додатково представник відповідача стверджує, що рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 грудня 2016 року №2660 «Про затвердження умов продажу активів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», яким затверджено умови продажу активів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» безпосередньо стосується здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», за наслідком прийняття якого не було порушено суб'єктивних прав позивача у сфері публічно-правових відносин. Крім того, відповідач стверджує, що на момент розгляду даної справи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб взагалі не здійснює реалізацію зазначеного активу, оскільки рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 квітня 2017 року №1655 «Про зняття з торгів лоту та внесення змін в рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування від 23 лютого 2017 року №699» лот знято з торгів.

На думку позивача, спірне рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 грудня 2016 року №2660 «Про затвердження умов продажу активів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, та безпосередньо на виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Представник третьої особи-2 в письмових поясненнях зазначив, що вирішення позовних вимог по суті залишає на розсуд суду. При цьому, представник третьої особи-2 просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

В призначені судові засідання представники третіх осіб не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи неявку представників третіх осіб, зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

При цьому, суд враховує вимоги пункту 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі в редакції Закону України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Неопол-Ваші Меблі» було укладено кредитний договір №277, у відповідності до умов якого з урахуванням подальших змін та доповнень банком надано ТОВ «Неопол-Ваші Меблі» кредит у розмірі 6 346 270,46 грн. зі сплатою 24 % річних, а з 10 березня 2011 року - 21 % річних, з кінцевим терміном повернення 30 вересня 2013 року.

Також, 31 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Неопол-Ваші Меблі» (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, зареєстрований приватним нотаріусом у реєстрі за №3261, відповідно до п.1.1 якого, з урахуванням договору про внесення змін №2 від 17 серпня 2012 року, іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме: приміщення по виробництву меблів, додатковий цех по виробництву меблів та добудова складського приміщення А, загальною площею 2788 кв.м., котельня Б загальною площею 99,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Бишівська, 10.

Відповідно до вимог пп. 7.6.1 п. 7.6 даного іпотечного договору за рішенням іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватися в позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до наведених нижче умов. У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець цим договором іпотеки підтверджує свою згоду на передачу у власність іпотекодержателю предмета іпотеки. При цьому, ціною придбання у власність предмета іпотеки є сума заборгованості позичальника перед іпотекодержателем за кредмтним договором на дату прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про придбання предмета іпотеки у власність. Іпотекодержатель також має право на свій розсуд вказати у своєму односторонньому рішенні про придбання предмета іпотеки у власність вартість предмета іпотеки, визначену на підставі здійсненої на його замовлення експертної оцінки предмета іпотеки та/або на підставі зафіксованої в цьому договорі оцінки предмета іпотеки сторонами та/або на підставі балансової вартості предмета іпотеки, що значиться в балансі іпотекодавця. Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на прийняття іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотежодержателя (придбання предмету іпотеки у власність) у випадку виникнення у іпотекодержателя права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України. Іпотекодавець підписанням цього договору також засвідчує, що наявності будь-яких інших документів, окрім цього договору та письмового рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Цей договір та письмове рішення іпотекодержателя про придбання предмета іпотеки у власність мають силу правовстановлюючих документів та засвідчують перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя. Право власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодержателя з дати прийняття ним письмового рішення про придбання предмета іпотеки у власність.

Пунктом 7.6.4 даного договору визначено, що після завершення процедури позасудового врегулювання шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя або шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки, будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем зобов'язань по кредитному договору є недійсними.

З матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (Іпотекодержатель) та громадянкою Хайдук О.О. (Іпотекодавець) був укладений іпотечний договір, відповідно до якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору № 277, укладеного 31 травня 2010 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Неопол-Ваші меблі», передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 74,80 кв.м, за адресою м.Кнїв, пр. Перемоги, 19, кв.53.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Неопол-Ваші меблі», внаслідок несприятливої економічної ситуації та поглиблення фінансової кризи, не змогло виконувати належним чином та в повному обсязі свої зобов'язання за договором кредиту №277.

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до господарського суду міста Києва з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Неопол - Ваші меблі», Приватного підприємства «Етралюкс», Приватного підприємства «Мегабайт», Приватного підприємства «Неопол», Приватного підприємства «Плиткомм», Приватного підприємства «А.К.М.» про стягнення заборгованості в розмірі 5244900.26 грн. за кредитним договором № 277 від 31 травня 2010 року. Вказані товариства були поручителями за договором кредиту №277 від 31 травня 2010 року.

Ухвалою Господарського сулу міста Києва від 07 жовтня 2013 року порушено провадження у справі №910/19285/13.

Судом вбачається, що у процесі розгляду справи господарським судом було встановлено, що ТОВ «Неопол-Ваші Меблі» своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі не виконало, у зв'язку з чим станом на 11 грудня 2013 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем по кредиту складає 4 313 461,51 грн., що підтверджується матеріалами господарської справи.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 18 грудня 2013 року по справі № 910/19285/13 було частково задоволено позовні вимоги банку, а саме вирішено: стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Неопол - Ваші меблі», Приватного підприємства «Етралюкс», Приватного підприємства «Мегабайт», Приватного підприємства «Неопол», Приватного підприємства «Плиткомм», Приватного підприємства «А.К.М.», на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року по простроченому кредиту в розмірі 4 313 461 (чотири мільйони триста тринадцять тисяч чотириста шістдесят одну) грн. 51 коп., заборгованість по простроченим процентам в розмірі 99 135 (дев'яносто дев'ять тисяч сто тридцять п'ять) грн. 00 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 129 003 (сто двадцять дев'ять тисяч три) грн. 34 коп., пеню за несвоєчасну сплату процентів за кредитом в розмірі 7170 (сім тисяч сто сімдесят) грн. 91 коп., заборгованість по 3% річних в сумі 32 601 (тридцять дві тисячі шістсот одну) грн. 93 коп., штрафні санкції в розмірі 5% від суми кредиту за порушення умов договору в розмірі 634 270 (шістсот тридцять чотири тисячі двісті сімдесят) гри. 05 коп., інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту - 22 441 (двадцять дві тисячі чотириста сорок одну) грн. 09 коп., 68 820 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп. - судового збору».

З матеріалів справи вбачається, що за результатами перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 18 грудня 2013 року по справі №910/19285/13 в апеляційній та касаційній інстанціях, вказане рішення було залишено без змін, а на виконання рішення господарського суду міста Києва від 18 грудня 2013 року було видано наказ господарського суду міста Києва №910/19285/13 від 17 грудня 2014 року.

В подальшому, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» листом № 31/2-11866 від 12 серпня 2014 року повідомив ТОВ «Неопол-Ваші меблі» про те, то станом на 11 березня 2014 року загальна заборгованість позичальника ТОВ «Неопол-Ваші меблі» перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року становила 5237503, 18 гривень, а також те, що у зв'язку із незадоволенням вимоги банку та непогашенням заборгованості ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» реалізовано право позасудового звернення на предмет іпотеки та до банку в порядку ст. ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку» в рахунок погашення заборгованості перейшло право власності на об'єкти нерухомого майна, а саме приміщення по виробництву меблів, додаткового цеху по виробництву меблів та добудови складського приміщення, А, загальною площею 2788 кв. м.; котельня, Б, загальною площею 99,6 кв. м., що знаходиться за адресою Київська область, м. Фастів, вул. Бишівська, 10.

ТОВ «Неопол-Ваші меблі» вважаючи, що вартості майна, яке було звернуто на користь банку достатньо для покриття заборгованості, звернулось до господарського суду із заявою про визнання наказу господарського суду міста Києва №910/19285/13 від 17 грудня 2014 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30 вересня 2015 року по справі №910/19285/13 було призначено експертизу для вирішення питання щодо ринкової вартості об'єкта нерухомого майна, а саме приміщення по виробництву меблів, додаткового цеху та добудови складського приміщення за адресою Київська область, м. Фастів, вул. Бишівська. 10. - станом на 08 липня 2014 року.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 01 липня 2016 року №23451/15-42 було встановлено, що ринкова вартість об'єкта нерухомого майна (за адресою Київська область, м.Фастів, вул. Бишівська. 10) - станом на 08 липня 2014 року становила 8 732 102,00 грн.

Так, ухвалою господарського суду м. Києва від 28 вересня 2016 року визнано такими, що не підлягають виконанню, накази господарського суду м. Києва від 17 грудня 2014 року №910/19285/13.

Вказаною ухвалою, яка набрала законної сили 11 листопада 2016 року, встановлено, що зобов'язання ТОВ «Неопол-Ваші меблі» за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року припинились, а вимоги ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за вказаним кредитним договором є повністю задоволеними.

Судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 03 жовтня 2014 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» віднесено до категорії проблемних.

Постановою Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року №733 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 листопада 2014 року №123 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

У подальшому, постановою Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №188 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідування ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». На виконання постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року №188, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіну Марину Анатоліївну.

При цьому, ТОВ «Неопол-Ваші меблі» отримало інформацію про те. що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про продаж на відкритих торгах права вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 р.

Матеріалами справи підтверджується, що 13 грудня 2016 року на офіційному сайті Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснено публікацію щодо проведення аукціону з реалізації активів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на електронному торговому майданчику ТБ «Українська енергетична біржа».

Незгода позивача із діями відповідача та рішенням №277 від 31 травня 2010 року зумовила його звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору по суті, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

Відповідно до ч. 3 статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, включеного до ліквідаційної маси, у разі потреби організовує консолідований продаж майна кількох банків, що одночасно перебувають у процедурі ліквідації.

Згідно з ч. 6 статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб:

1) на відкритих торгах (аукціоні);

2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Частиною 7 статті 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про: 1) затвердження переліку майна банку, що не підлягає продажу; 2) об'єднання майна банку або кількох банків у пули та/або продаж окремих інвентарних об'єктів; 3)строки та заходи передпродажної підготовки майна; 4) затвердження умов відкритих торгів (у тому числі аукціонів, що проводяться за методами підвищення та/або зниження ціни і без обмеження мінімальної ціни продажу майна), зокрема розмірів гарантійного внеску, лота та кроку аукціону, порядку зниження ціни, встановлення або відмови від встановлення мінімальної ціни продажу; 5) обмеження загальної кількості відкритих торгів, на яких пропонуються до продажу одні й ті самі об'єкти або пули активів; 6) проведення відкритих торгів (аукціонів) уповноваженою особою фонду або торговельним посередником, біржею тощо, у тому числі у разі продажу пулів активів, сформованих за рахунок майна кількох банків.

Інформація про вибраний спосіб та порядок продажу (умови, строки, порядок оплати, місце, початкова ціна тощо) майна банку або кількох банків оприлюднюється на офіційному веб-сайті Фонду та веб-сайті банку, майно якого продається.

Згідно з п. 1 розділу VI Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24 березня 2016 року №388 (далі - Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються) на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлене обмеження; дебіторська заборгованість; права вимоги.

Інші види активів (майна) можуть продаватися у спосіб, визначений законодавством.

З системного аналізу викладеного вбачається, що відповідачі наділені повноваженням щодо реалізації майна (активів) банку в тому числі на відкритих торгах (аукціоні).

Проте, як зазначено вище, сума заборгованості за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року стягнута рішенням господарського суду м. Києва від 18 грудня 2013 року по справі №910/19285/13, тобто є погашеною, оскільки в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифіковану Верховною Радою України Законом України від 17 липня 1997 року №475-97/ВР, визнається майном банку.

Водночас, при розгляді даної справи судом враховано, що частиною національного законодавства України згідно з частиною першою статті 9 Конституції України визначено Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифіковану Верховною Радою України Законом України від 17 липня 1997 року №475-97/ВР. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосується тлумачення та застосування даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 листопада 1994 року «Грецькі нафтопереробні заводи «Стрен» та Стратіс Андреадіс проти Греції» визначив, що поняттям «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції, охоплюються, наприклад, кошти/присуджені суми, належні до виплати заявникам на підставі остаточного і обов'язкового до виконання арбітражного рішення.

Також, у статті 124 Конституції України закріплено принцип обов'язковості до виконання на всій території України судових рішень, які ухвалюються судами іменем України.

При цьому, майнове право, зокрема право вимоги за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року, яке вже реалізовано банком шляхом звернення до суду та стягнення суми заборгованості в повному обсязі, не може повторно розглядатись як актив банку, що підлягає продажу на відкритих торгах.

Суд погоджується з доводами позивача, що продаж права вимоги за кредитним договором тягне за собою заміну кредитора в зобов'язанні, що в свою чергу, призведе до повторного стягнення з позивача заборгованості за одним кредитним договором різними кредиторами та порушення прав позивача.

Отже, рішення про виставлення на продаж право вимоги за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року є протиправним, оскільки фактично вказаний кредитний договір є погашеним, а відтак суд вбачає наявними підстави для задоволення позову повністю.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 73 КАС України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами ст. 76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Під час розгляду справи відповідач, як суб'єкт владних повноважень, покладений на нього обов'язок доказування не виконав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Неопол-Ваші Меблі» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, направлені на продаж на відкритих торгах права вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Неопол-Ваші Меблі».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №699 від 23 лютого 2017 року в частині визначення активів ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», а саме - права вимоги за кредитним договором №277 від 31 травня 2010 року такими, що підлягають продажу на відкритих торгах.

4. Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Неопол-Ваші Меблі» () понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ().

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук