Справа № 0340/1424/18
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження процесуального строку

10 серпня 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1424/18
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Плахтій Н.Б., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління ДФС у Волинській області про продовження процесуального строку у справі за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення фінансових санкцій в розмірі 3500,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.07.2018 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а саме: не надано суду доказів сплати судового збору (оригіналу платіжного доручення чи іншого платіжного документа) та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

09.08.2018 року представник позивача звернулася до суду із клопотанням про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, встановленого ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 30.07.2018 року, оскільки Головне управління ДФС у Волинській області не може вчасно здійснити сплату судового збору так, як рахунки останнього з яких можлива сплата судового збору заблоковані. Просить відстрочити сплату судового збору та надати більш тривалий строк для усунення недоліків позовної заяви.

Клопотання про продовження процесуального строку підлягає до задоволення частково, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

В рішенні «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини» (рішення від 12 липня 2001 року п. 44) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою.

01.09.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким виключено органи державної влади з переліку осіб, звільнених від сплати судового збору.

Пунктом 2 Прикінцевих положень вказаного закону доручено Кабінету Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Таким чином, прийнятим законом встановлено механізм забезпечення органів державної влади, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору, відповідним державним фінансуванням на здійснення таких видатків, а відтак обовязок сплати судового збору, встановлений для державних органів не є таким, що позбавляє їх можливості доступу до суду.

Крім того, відповідно до частини першої статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

За приписами частини другої статті 8 Закону №3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, оскільки чинним законодавством України не передбачена можливість відстрочення сплати судового збору органів ДФС у справах щодо стягнення фінансових санкцій, тому відсутні правові підстави для задоволення клопотання в частині відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника позивача в частині відстрочення сплати судового збору.

Водночас суд приходить до висновку про можливість продовження позивачу строку на усунення недоліків.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно з правилами статті 119 КАС України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Так, частинами другою, третьою статті 121 КАС України процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Таким чином, оскільки вимога ухвали про залишення позовної заяви без руху від 30.07.2018 року станом на 09.08.2018 року не виконана, враховуючи поважність наведених позивачем причин пропущення процесуального строку, встановленого ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 30.07.2018 року, слід дійти висновку про продовження вказаного строку.

Керуючись статтями 102, 165 КАС України,

УХВАЛИВ:

У клопотанні Головного управління ДФС у Волинській області в частині відстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити Головному управлінню ДФС у Волинській області термін для усунення недоліків позовної заяви на десять календарних днів з моменту отримання ухвали про продовження терміну для усунення недоліків.

Розяснити позивачеві, що у випадку невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя Н.Б.Плахтій