Справа № 821/698/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 821/698/18

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В. Дата і місце ухвалення: 21.06.2018р., м. Херсон Дата складання повного тексту: 25.06.2018р.
Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лукянчук О.В.

(сторони у судове засідання не з'явилися)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Біозавод» до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Біозавод» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №53-17 від 12.01.2018р., якою позивачу визначено до сплати податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 30 116 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що визначена сума податкових зобов'язань позивача утворилась внаслідок помилкової (подвійної реєстрації) податкових накладних №24012017 порядковий №82 від 24.01.2017р. та №26012017 порядковий №83 від 26.01.2017р. Відповідна помилка виявилась наприкінці 2017 року, яку виправлено чисельними уточнюючими розрахунками податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за січень, лютий 2017 року. Однак, податкова інспекція не прийняла до уваги уточнюючий розрахунок № від 28.12.2017р. та висунула вимогу сплатити штучні, на думку позивача, зобов'язання, що порушує вимоги статей 185, 187, 188 ПК України.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21.06.2018р. позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Херсонській області від 12.01.2018р. №53-17.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення від 21.06.2018р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «Торговий дім «Біозавод».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відповідно до даних інтегрованих карток підприємства, податковий борг виник 01.01.2018р. по ТОВ «Торговий дім «Біозавод» на суму 30116 грн., у зв'язку з несплатою самостійно задекларованих грошових зобов'язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) згідно наданих уточнюючих декларацій. А тому, на підставі п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у Херсонській області правомірно була сформована та направлена на адресу платника податкова вимога від 12.01.2018р. №53-17 на суму 30116 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «Торговий дім «Біозавод» та ФГ «Мельник» укладено договори поставки товарів №82 від 24.01.2017р. та №83 від 26.01.2017р.

За результатами проведеної господарської операції, ТОВ «Торговий дім «Біозавод», як постачальником, складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні №82 від 24.01.2017р., №822 від 26.01.2017р., №83 від 26.01.2017р. та №831 від 26.01.2017р.

З'ясувавши, що податкові накладні №82 та №822, а також №83 та №831 є ідентичними та відображають одну й ту саму господарську операцію, тобто те, що підприємством двічі зареєстровано дві пари податкових накладних, ТОВ «Торговий дім «Біозавод» направило 15.02.2017р. до ЄРПН розрахунки коригування №3 та №1 кількісних і вартісних показників до податкових накладних №82 та №83, якими усунуло в ЄРПН зазначену помилку.

Після цього, ТОВ «Торговий дім «Біозавод» в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку до податкової звітності з ПДВ за січень 2017 року подало уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок, а саме:

- від 08.03.2017р. №, згідно якого збільшено податкові зобов'язання (рядки 1 та 9) на суму ПДВ 36319 грн. та зменшено податковий кредит (рядки 10.1 та 17) на суму ПДВ (-) 7283 грн., в результаті чого відбулося зменшення від'ємного значення (рядки 19 та 21) на суму ПДВ (-) 43902 грн.;

- від 13.12.2017р. №, згідно якого зменшено податкові зобов'язання (рядок 1) на суму ПДВ (-) 74952 грн. та знято коригування податкових зобов'язань (рядок 7) в сумі 74952 грн., в результаті проведеної операції змін показників не відбулося;

- від 28.12.2017р. №, згідно якого збільшено податкові зобов'язання (рядки 1 та 9) на суму ПДВ 74952 грн., в результаті відбулося зменшення від'ємного значення (рядки 19 та 21) на суму ПДВ (-) 41388 грн. та збільшення суми, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 33564 грн., відображено нарахування суми штрафу, що нараховується платником самостійно у зв'язку з самостійно виявленням помилки в сумі ПДВ 1007 грн.

Також, 28.12.2017р. позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість №, згідно якого відбулося зменшення податкового зобов'язання (рядок 7 ) на суму ПДВ (-) 74 952 грн., в результаті відбулося збільшення від'ємного значення на 33 564 грн. (рядок 19 та 21). Отримання зазначеного уточнюючого розрахунку та його прийняття підтверджено квитанцією №2 від 28.12.2017р.

12.01.2018р. ГУ ДФС у Херсонській області складено та направлено на адресу ТОВ «Торговий дім «Біозавод» податкову вимогу №53-17, в якій зазначило, що станом на 11.01.2018р. сума податкового боргу з податку на додану вартість платника податків складає 30 116 грн.

Не погоджуючись з правомірністю вказаної податкової вимоги ТОВ «Торговий дім «Біозавод» звернулося з позовом до суду про її скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги товариства, виходив з того, що позивачем 28.12.2017р. було подано уточнюючий розрахунок №, яким збільшено від'ємне значення зобов'язань з податку на додану вартість на 33 564 грн., який, з незалежних від підприємства причин, податковим органом не прийнятий до уваги. Вказане призвело до помилкового визначення суми податкового боргу ТОВ «Торговий дім «Біозавод». Крім того, суд першої інстанції зазначив, що дані податкової вимоги №53-17 від 12.01.2018р. стосовно суми податкового боргу підприємства - позивача не відповідають дійсності навіть за обставин не врахування змін, внесених уточнюючим розрахунком № від 28.12.2017р.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.14.1.153 п.14.1 ст.14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з пунктами 59.1, 59.3 статті 59 ПК у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Уточнюючий розрахунок у розумінні п. 46.1 ст. 46 ПК України, є різновидом податкової декларації.

Згідно абз.1, 2 п.50.1 ст.50 ПК України у разі, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 49.8 статті 49 ПК України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 14.06.2012р. №516 затверджено Методичні рекомендації щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, пунктом п.4.13 яких передбачено, що податкова звітність складається та надсилається до центру обробки електронних звітів (ЦОЕЗ) в електронному вигляді з накладанням електронного цифрового підпису (ЕЦП) засобами телекомунікаційного зв'язку без додання роздрукованих оригіналів на паперових носіях. В разі подання платником податків звітності в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку до ЦОЕЗ останній: формує повідомлення платнику податків про отримання електронного звіту ЦОЕЗ; перевіряє цілісність та відповідність транспортного повідомлення уніфікованому формату; розшифровує електронний звіт; перевіряє чинність та достовірність накладених на звіт ЕЦП; перевіряє відповідність формату (стандарту) електронного звіту; перевіряє заповнення обов'язкових реквізитів електронного звіту, які є обов'язковими для звітів на паперових носіях, що забезпечується відповідними алгоритмами контролю при прийманні звітів через ЦОЕЗ; формує першу квитанцію, завіряє своїм ЕЦП та направляє платникові податків; імпортує дані електронного звіту, за яким відправлено платнику податків першу квитанцію, до бази даних АЗ; завіряє електронний звіт платника податків власним ЕЦП, шифрує та передає до відповідних органів АЗ за місцем обліку підписувача; завіряє власним ЕЦП другу квитанцію, отриману від відповідних органів адресата звітності за місцем обліку платника податків, шифрує та передає її суб'єкту звітності.

Факт приймання звіту в електронній формі адресатом звітності від платника податків підтверджується другою квитанцією, у якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків (назва та код ЄДРПОУ підприємства), дата та час приймання звіту, реєстраційний номер, податковий період, за який подається звіт, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП ЦОЕЗ, здійснюється її шифрування, після чого друга квитанція надсилається платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку.

Згідно п.4.14.3 Методичних рекомендацій №516 інспектори, що здійснюють приймання податкової звітності, попереджають платника податків про виявлені недоліки і право невизнання органом ДПС такої податкової звітності відповідно до норм чинного податкового законодавства (за кодами причин, закріпленими за підрозділами приймання та обробки податкової звітності, додаток 6 до Методичних рекомендацій).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що стадія прийняття податкової декларації контролюючим органом є рівнем податкового контролю, під час якого працівник податкового органу здійснює візуальну перевірку декларації та її аналіз за формальними ознаками. При цьому, факт приймання податкової декларації (уточнюючого розрахунку) в електронній формі контролюючим органом від платника податків підтверджується другою квитанцією.

Податковий орган після одержання уточнюючої звітності зобов'язаний або попередити платника податків про виявлені недоліки і право невизнання органом ДПС такої податкової звітності відповідно до норм чинного податкового законодавства (за кодами причин, закріпленими за підрозділами приймання та обробки податкової звітності, додаток 6 до Методичних рекомендацій) або занести уточнюючий розрахунок до електронної бази податкової звітності у звітний період поточного місяця, який відповідає даті подання звіту.

З матеріалів справи вбачається, що уточнюючий розрахунок № податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний (податковий) період, що уточнюється - лютий 2017 року, подано ТОВ «Торговий дім «Біозавод» до податкового органу 28.12.2017р.

Згідно даних зворотного боку облікової картки ТОВ «Торговий дім «Біозавод» вказаний уточнюючий розрахунок відображено в АС «Податковий блок», проте, збільшення від'ємного значення зобов'язань з податку на додану вартість на 33 564 грн. податковим органом не відображено.

При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, в другій квитанції про прийняття уточнюючого розрахунку з реєстраційним № не зазначено жодних підстав або коду причини, з якої податковий орган не вважає прийняту податкову звітність податковою декларацією, також не вказано попередження про можливість контролюючого органу повідомити про це пізніше.

Ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій ГУ ДФС в Херсонській області не зазначило причин, за яких податковим органом не враховано змін, внесених податковою декларацією № від 28.12.2017р. в електронній базі податкової звітності.

Вказане призвело до помилкового визначення суми податкового боргу ТОВ «Торговий дім «Біозавод».

Більше того, з матеріалів справи вбачається та апелянтом не спростовується, що сума податкового боргу товариства, зазначена в податковій вимозі №53-17 від 12.01.2018р., не відповідає даним зворотного боку облікової картки позивача станом на дату її виготовлення. Зокрема, у спірній податковій вимозі зазначено, що станом на 11.01.2018р. сума податкового боргу з податку на додану вартість ТОВ «Торговий дім «Біозавод» складає 30 116 грн., тоді як згідно даних зворотного боку облікової картки платника податків сума податкового боргу з податку на додану вартість складає 30006,26 грн.

Пояснень щодо вказаних обставин податковим органом не надано.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, відображають зміст відзиву на позовну заяву, а тому підстави для задоволення скарги та скасування рішення суду від 21.06.2018р. - відсутні.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 серпня 2018 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лукянчук