Справа № 1740/2040/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2018 року м. Рівне №1740/2040/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Сисун Н.В.; позивача - ОСОБА_1; представника відповідача - не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Гордійчук (довіреність від 18 грудня 2017 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинення певних дій.

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати бездіяльність протиправною та зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного правління юстиції у Рівненській області за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, винести постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 у справі №817/188/18, за яким позивач є стягувачем, а боржником - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Боржник подав до виконавчого органу заяву про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з виконанням в добровільному порядку рішення Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/188/18 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб», оскільки питання перерахунку пенсій бувшим працівникам міліції врегульовано саме цією Постановою. Як вказує позивач, у рішенні суду від 26.04.2018 зазначено, що Постановою №103 встановлюється порядок виплати перерахованої пенсії, а не підстави для її перерахування, які встановлені законом. Відтак, суд дійшов висновку, що Постанова №103 не впливає на оцінку спірних правовідносин у даній справі. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, позивач встановив факт бездіяльності державного виконавця в частині порушення вимог частини 2 статті 63 та частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», а саме те, що у зв'язку з невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, що зобов'язує боржника виконати певні дії, виконавцем не винесено постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. На підставі викладеного позивач просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.07.2018 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, розгляд справи призначено на 09.08.2018.

Ухвалою суду від 09.08.2018 здійснено заміну неналежного відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, на належного - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, та відкладено розгляд справи на 14.08.2018.

У судове засідання прибув позивач по справі, підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. Подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про безпідставність позовних вимог. Просив провадити розгляд справи за відсутності його представника.

Третя особа подала до суду письмові пояснення по суті спору. Представник третьої особи в судовому засіданні вказав, що головним державним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №817/188/18, а 19.07.2018 головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області надано виконавчому органу інформацію про те, що рішення суду виконано в добровільному порядку - здійснено перерахунок пенсії. Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не було провело доплату за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 з поважних причин, у зв'язку із відсутністю відповідного фінансування із державного бюджету та наявності норм Постанови Кабінету Міністрів України №103. Тож, підстави для застосування штрафу у зв'язку із частковим виконання судового рішення відсутні. На підставі викладеного, представник третьої особи просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не вчинялося.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 у справі №817/188/18, яке набрало законної сили 20.06.2018, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393», Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 24.05.2017 №1/6143 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/73690439).

05 липня 2018 року Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №817/188/18 про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2016 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 24.05.2017 №1/6143 (а.с. 9).

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, на підставі заяви про примусове виконання рішення від 13.07.2018, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2018 ВП №56779702 з виконання виконавчого листа Рівненського окружного адміністративного суду у справі №817/188/18. Встановлено боржнику строк на виконання рішення протягом 10 робочих днів (а.с. 8, 11-12).

До Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшла заява від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.07.2018 про закінчення виконавчого провадження ВП №56779702 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 13-14).

В заяві зазначено, що Головне управління виконало в добровільному порядку рішення суду у справі №817/188/18 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб» та 27.03.2018 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016; доплату пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 та пенсію за квітень 2018 року в сумі 8776 грн. 72 коп. направлено на виплату до банку електронним файлом; згідно з Розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за період з січня 2016 року по грудень 2017 року перераховано пенсію ОСОБА_1 на суму 43765 грн. 77 коп.; оплата за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде проведена відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018; отже, головне управління, в межах повноважень, виконало в добровільному порядку рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі №817/188/18.

Органом виконачої служби визнано поважними причини невиконання боржником рішення суду у повному обсязі у встановлені строки.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу дій (бездіяльності), на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі іменується - Закон України №1404-VIII), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За правилами частини першої статті 13 Закону України №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону України №1404-VIII встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частини п'ятої статті 26 Закону України №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (частина 6 статті 26 Закону України №1404-VIII).

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2018 вбачається, що боржнику надано строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2018 надіслані на адреси позивача - до відома та боржника - для виконання, відповідно до супровідного листа від 16.07.2018 №9110 (а.с. 10).

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України №1404-VIII, сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Так, на виконання даної норми, до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшла заява від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 19.07.2018 про закінчення виконавчого провадження ВП №56779702 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», в якій зазначалося про виконання рішення суду. Головне управління вказало, що виконало в добровільному порядку рішення суду у справі №817/188/18 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категорій осіб» та 27.03.2018 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016; доплату пенсії за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 та пенсію за квітень 2018 року в сумі 8776 грн. 72 коп. направлено на виплату до банку електронним файлом; згідно з Розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за період з січня 2016 року по грудень 2017 року перераховано пенсію ОСОБА_1 на суму 43765 грн. 77 коп.; оплата за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде проведена відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018; отже, боржник, в межах повноважень, виконав в добровільному порядку рішення Рівненського окружного адміністративного суду Рівненської області по справі №817/188/18.

Позивач вказує, що відповідач допустив протиправну бездіяльність у межах виконавчого провадження №56779702, оскільки не виніс постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду у строк, наданий для добровільного виконання. Позивач вказує, що посилання пенсійного органу на норми Постанови Кабінету Міністрів України №103, як на підставу ніби виконання рішення суду, є безпідставними, а відтак відповідач був зобов'язаний винести постанову про накладення штрафу на боржника.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 16 частини третьої статті 18 Закону України №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Тобто, дана норма визначає загальне правило щодо права державного виконавця накладати стягнення у вигляді штрафу. При цьому, накладення штрафу є правом, а не обов'язком державного виконавця; а випадки, при яких державний виконавець може накласти штраф, повинні визначатися законом.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону України №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону України №1404-VIII).

За правилами частини першої статті 75 Закону України №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що реалізація права щодо винесення державним виконавцем постанови про накладення на боржника штрафу можлива лише у разі невиконання боржником без поважних причин, зокрема, рішення суду. Якщо ж боржник повідомив державного виконавця про неможливість виконання рішення суду з певних причин, то державний виконавець може визнати (оцінити) такі причини як поважні та не накладати штраф.

Судом встановлено, що відповідачем визнано поважними причини неможливості виконання рішення суду боржником у повному обсязі, що відображено в листі від 07.08.2018 №9516 «Про встановлення поважних причин невиконання рішення» (а.с. 40). Такий лист надіслано також і на адресу позивача. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, та не заперечується учасниками справи, що рішення суду частково виконано боржником.

Також, суд враховує те, що боржник неодноразово звертався до Пенсійного фонду України з листами від 22.05.2018 №5323/04, від 08.06.2018 №5813/09, від 13.06.2018 №6064/09 «Про виділення коштів на виконання судових рішень» (а.с. 31-33), в яких звертав увагу на необхідність виділення коштів з метою їх виплати стягувачам.

Пенсійним фондом України надано відповіді від 14.06.2018 №20011/06-10 та від 16.07.2018, в яких зазначено, що Верховний Суд в ухвалі від 02.05.2018 у справі №818/1076/18 висловив позицію, що Постанова №103 не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій колишнім працівникам міліції на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій. Також, Пенсійний фонд України вказав, що ним сформовано потребу в бюджетних коштах, необхідних для проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та направив її до Міністерства соціальної політики України, як до головного розпорядника бюджетних коштів; таким чином Пенсійний фонд України вчинив усі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованих пенсій (а.с. 34-36).

Відтак, часткове невиконання боржником рішення суду з незалежних від нього причин є поважною причиною в розумінні статей 63 та 75 Закону України №1404-VIII; такі причини визнані відповідачем поважними; а відтак, підстав для застосування штрафу до боржника не було.

Суд також звертає увагу на те, що відповідачем не приймалася постанова про закінчення виконавчого провадження в порядку пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України №1404-VIII.

За приписами частини п'ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а (провадження №К/9901/1598/18) міститься висновок про те, що невиконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно не накладено штраф на боржника, оскільки невиконання рішення суду у повному обсязі відбувається з причин, що не залежать від боржника, такі причини є поважними, а відтак останній не повинен нести відповідальності у вигляді штрафу. Питання щодо накладення штрафу на боржника в межах виконавчого провадження не є належним способом захисту чи відновлення прав позивача.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Тобто, вимога про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії є наслідком встановлення факту протиправної бездіяльності.

Зважаючи на попередній висновок суду про відсутність з боку відповідача протиправної бездіяльності, позовні вимога про зобов'язання вчинити певні дії - винести постанову про накладення на боржника штрафу, не підлягає задоволенню.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. Доказів понесення інших судових витрат суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Замкова, 29; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинення певних дій - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 14 серпня 2018 року.

Суддя Недашківська К.М.