Справа № 760/19267/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Кузьменка В.В., Шурка О.І.

Секретар судового засідання: Кузик М.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.18р. у справі №760/19267/17 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

у с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

визнати протиправними дії Відповідачів щодо не призначення Позивачу одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» та ст.ст. 16, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

стягнути з Міністерства оборони України, Адміністрації Державної прикордонної служби України солідарно на користь Позивача одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №975 та Закону ст.ст. 16, 16-3 Закону № 2011-XII у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності у сумі 693 146 грн.;

зобов`язати Відповідачів призначити та виплатити Позивачу одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №975 та Закону №2011-XII у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.18р. адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;

зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення за результатами розгляду питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» з урахуванням висновків, викладених у цій постанові.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням у частині позовних вимог у задоволенні яких судом відмовлено, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду доповнивши його резолютивну частину наступним змістом: зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити Позивачу одноразову грошову допомогу у разі настання інвалідності ІІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №975 та Закону №2011-XII у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності, що становить 217 500 грн.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом обрано неефективний спосіб відновлення порушеного права Позивача.

Дану справу судом першої інстанції розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим та відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження. З цих підстав апеляційним судом відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача-3 про апеляційний розгляд справи у судовому засіданні в порядку статті 310 КАС.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та установлено судом першої інстанції, Позивач проходив строкову військову службу з 06.05.83р. по 13.06.85р., та був звільнений зі служби.

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 1503 від 06 квітня 2016 року) поранення, контузія і захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА№ 441751 від 08.11.16р. Позивачу вперше за наслідками огляду встановлено ІІІ групу інвалідності з 06 жовтня 2016 року (поранення, контузія), причина інвалідності захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Позивач звертався із заявами до Міністра оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності.

Звернення Позивача були розглянуті у порядку Закону України «Про звернення громадян». Рішення по суті поставленого питання уповноваженим на те органом не приймалось.

Не погоджуючись з такими діями, Позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем-1 допущено протиправну бездіяльність в частині не розгляду згідно вимог Закону №2011-XII та постанови Уряду №975 питання призначення та виплати Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, а тому належним способом захисту порушених прав Позивача є зобов`язання Відповідача-1 прийняти рішення за результатами розгляду порушеного Позивачем у заявах питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судове рішення в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується.

Як зазначалось вище, апелянт просить апеляційний суд змінити рішення суду першої інстанції.

Так, відповідно до частини 4 статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Перевіривши рішення суду першої інстанції на предмет його законності та обґрунтованості в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

За змістом статті 16 Закону України від 20.12.91р. № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IІI групи.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.15р. №975.

Відповідно до п. 3 Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності ІІІ групи.

Аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що право на отримання одноразової грошової допомоги набувається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності та не ставиться у залежність від первинного чи вторинного встановлення такої інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач має травму пов`язану із виконанням обов`язків військової служби, у зв`язку з чим йому було встановлено ІІІ групу інвалідності з 06.10.16р., що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА №441751 (а.с. 55).

Отже, днем виникнення права Позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб, є 06.10.16р.

Пунктом 12 Порядку передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно п. 13 вказаного Порядку, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Як свідчать обставини справи та вірно установлено судом першої інстанції, Позивач звертався до Луганського ОВК та Міністра оброни України з заявами від 25.04.17р. та від 27.06.17р. про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, втім питання щодо призначення та виплати Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності на розгляд Комісії не виносилось та по суті Відповідачем-1 не розглядалось.

За змістом статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Із наведеного випливає, що в адміністративному судочинстві підлягають захисту тільки порушені права, свободи та інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, а тому адміністративний суд не може визнати протиправними дії/бездіяльність або зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчиняти дії з питань, які ним фактично не вирішувались.

Так, у постановах від 18 березня 2014 року (справа № 21-11а14) та від 22 квітня 2014 року (справа № 21-484а13) Верховний Суд України зазначив, що підставою для повідомлення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте з цього питання. Оскільки відповідач відповідного рішення не приймав, то суд повинен зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.

Враховуючи встановлені вище обставини, а також те, що Відповідачем-1 фактично не вирішувалось питання призначення та виплати Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності у передбаченому законом порядку, судом першої інстанції вірно обрано спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути таке питання та прийняти за результатами його розгляду відповідне рішення з урахуванням висновків суду, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апелянта.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.18р. у справі №760/19267/17 - залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.18р. у справі №760/19267/17 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Кузьменко В.В.

Шурко О.І.