Справа № 133/2021/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 133/2021/17

Головуючий у 1-й інстанції: Сєчко В.Л.

Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.

14 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж. М.

суддів: Сторчака В. Ю. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2018 року (головуючий суддя Сєчко В.Л., повне судове рішення складено 27.03.2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Козятинської міської ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправним та скасувати п.1 рішення 19 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області №800-VII від 06 жовтня 2017 року "Про впорядкування вуличної торгівлі".

Позовні вимоги мотивовані відсутністю у відповідача передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування" повноважень на прийняття рішень стосовно заборони вуличної торгівлі. Також позивач зазначає про порушення відповідачем положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" оскільки оскаржуване рішення Козятинської міської ради, як регуляторний акт, не пройшло процедуру його підготовки, обговорення та прийняття.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2018 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущенні судом порушення норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та порушення його конституційних прав на справедливий, об'єктивний та неупереджений розгляд справи, просив рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області скасувати, ухваливши нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції, обгрунтовуючи власні висновки, так і не зазначив жодного нормативного акту, яким надано відповідачу повноваження на заборону здійснювати торгівлю в тій чи іншій місцевості чи населеному пункті. Також, позивач зазначає про порушення положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", які мали місце при прийнятті оскаржуваного рішення міської ради.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилався на відсутність будь-якого дозвільного документу, яким би надався дозвіл на здійснення торгівельної діяльності по вулиці В.Земляка в м. Козятині, оскільки існуючий дозвіл був скасований Козятинською міською радою відповідним рішенням датованим 26.05.2006 року, що також виключає факт порушення відповідачем права позивача на здійснення ним роздрібної торгівлі по вул. В.Земляка у м. Козятині. До того ж, відповідач відзначає відсутність у рішенні 19 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області №800-VII від 06 жовтня 2017 року "Про впорядкування вуличної торгівлі" ознак регуляторного акту, оскільки останній не спрямований на правове регулювання господарських та адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, позивач - ОСОБА_2, зареєстрований як фізична особа-підприємець Козятинською районною державною адміністрацією Вінницької області 03.06.1997 року за № , взятий на податковий облік, вид діяльності : роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

Рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради №307 від 31.10.2002 року "Про відведення місця торгівлі по вул. К.Цеткін (нині В. Земляка)" (а.с. 98) в зв'язку зі збільшенням масового завозу товару продовольчої та не продовольчої груп для кращого задоволення потреб жителів міста вирішено відвести місця для торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами по вул. К Цеткін (нині В.Земляка) від вул. Грушевського до вул. Р.Люксембург.

Рішенням 2 сесії 5 скликання Козятинської міської ради №83-V від 26.05.2006 року вищевказане рішення виконавчого комітету №307 від 31.10.2002 року скасовано через невідповідність останнього механізму сплати ринкового збору та порушенням в ході реалізації продуктів харчування санітарних норм, вимог з безпеки здоров'я і життя людей.

Рішенням 19 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області №800-VII від 06.10.2017 року "Про впорядкування вуличної торгівлі", зокрема пунктом 1, було вирішено підтримати заборону вуличної торгівлі на вул. В.Земляка». (а.с.10) .

Вважаючи прийняте рішення відповідача, зокрема п. 1 останнього, протиправним, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що 19 сесія 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області при прийнятті п.1 рішення №800-VII від 06.10.2017 «Про впорядкування вуличної торгівлі» діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Колегія суддів погоджується з такими висновками міськрайонного суду, виходячи з наступного.

Наведені в апеляційній скарзі доводи скаржника зводяться виключно до того, що відповідач не наділений певним обсягом повноважень стосовно вирішення питань про заборону здійснення вуличної торгівлі. Водночас, скаржник зазначає, що будучи регуляторним органом Козятинська міська рада допустила порушення положень Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" не дотримавши процедури підготовки, обговорення та прийняття в ході ухвалення оскаржуваного в межах даної справи рішення.

Судова колегія звертає увагу, що зазначені аргументи повністю дублюють позицію позивача, викладену в обгрунтуваннях позовної заяви, та в даному випадку були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції.

Зокрема, з матеріалів справи встановлено, що станом на момент ухвалення 19 сесією 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області рішення №800-VII від 06.10.2017 «Про впорядкування вуличної торгівлі» дозвіл на здійснення торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на прилеглих до міського ринку ТОВ "Хлібодар" вулицях Грушевського, К.Цеткін (нині В.Земляка) та Р.Люксембург було скасовано рішенням Козятинської міської ради №83-V від 26.05.2006 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Наведене в повній мірі спростовує твердження апелянта, зазначені ним у відповіді на наданий Козятинською міською радою відзив на апеляційну скаргу, стосовно чинності рішення виконавчого комітету Козятинської міської ради №307 від 31.10.2002 року "Про відведення місця торгівлі по вул. К.Цеткін (нині В. Земляка)", яким надавався дозвіл на здійснення торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на прилеглих до міського ринку ТОВ "Хлібодар" вулицях Грушевського, К.Цеткін (нині В.Земляка) та Р.Люксембург.

Стосовно наявності повноважень у Козятинської міської ради в галузі вирішення питань вуличної торгівлі, то судова колегія зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування" та ст. 19 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються ними у своїй діяльності, а також актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими в межах їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 25 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, окрім іншого питання щодо скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень (п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування").

Окрім того, п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено право сільської, селищної, міської ради встановлювати відповідно до законодавства правила з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи підставою для скасування відповідачем в 2006 році дозволу на здійснення торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на прилеглих до міського ринку ТОВ "Хлібодар" вулицях Грушевського, К.Цеткін (нині В.Земляка) та Р.Люксембург слугував факт порушення санітарних норм, вимог з безпеки здоров'я і життя людей. Крім того, встановлено, що рішення про надання вказаного дозволу не відповідало механізму сплати ринкового збору, встановленого відповідно до Указу Президента України №761/99 від 28.06.1999 року, та п. 4 рішення №92/04-МР 16 сесії міської ради 4 скликання "Про звіт міського голови про діяльність виконавчих органів ради з січня 2003 року по квітень 2004 року", яким було заборонено торгівлю по вул. Комсомольська та К.Цеткін (нині В.Земляка).

В подальшому, ухвалюючи рішення №800-VII від 06.10.2017 року «Про впорядкування вуличної торгівлі», Козятинська міська рада Вінницької області жодного нового по змісту рішення стосовно здійснення торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на прилеглих до міського ринку ТОВ "Хлібодар" вулицях Грушевського, К.Цеткін (нині В.Земляка) та Р.Люксембург не приймала, відповідне рішення вже має місце та є чинним.

Визначення поняття "регуляторного акта" надано у статті 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Зокрема, регуляторний акт - це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

п. 2.2 Порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та включення їх до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2002 N 102/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2002 за N 915/7203 визначено, що нормативно-правовий акт - це офіційний письмовий документ, прийнятий чи виданий уповноваженим на це суб'єктом нормотворення у визначеній законодавством формі та за встановленою законодавством процедурою, який спрямований на регулювання суспільних відносин, містить нормативні приписи (має неперсоніфікований характер, розрахований на багаторазове застосування і дія не вичерпується одноразовим виконанням).

В даному випадку, наведені вище обставини справи та проаналізовані судовою колегією наявні у справі докази не дають підстав вважати, що оскаржуване в межах даної справи рішення Козятинської міської ради є регуляторним актом, оскільки останній має персоніфікований характер (стосується приватних підприємців), не розрахований на багаторазове застосування, оскільки його положеннями чітко окреслено строки дії і виконання останніх.

Що ж стосується оскаржуваного позивачем п. 1 рішення 19 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області №800-VII від 06.10.2017 року «Про впорядкування вуличної торгівлі», то судова колегія встановила, що останній не носить жодної регуляторної правової спрямованості господарських чи адміністративних відносин, оскільки питання заборони здійснення торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами на прилеглих до міського ринку ТОВ "Хлібодар" вулицях Грушевського, К.Цеткін (нині В.Земляка) та Р.Люксембург вирішено рішенням 2 сесії 5 скликання Козятинської міської ради №83-V від 26.05.2006 року, яке є чинним на даний час.

Надаючи оцінку іншим доводам апелянта, як то відсутність вказівки в оскаржуваному рішенні органу місцевого самоврядування щодо населеного пункту в якому є вулиця В.Земляка, де підтримується заборона вуличної торгівлі та відсутність вказівки відповідної норми закону, якою керувалася Козятинська міська рада під час прийняття рішення, то судова колегія враховує висновки суду першої інстанції щодо перевірки оскаржуваного рішення відповідача відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Крім того, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 року (справа №127/3429/16-ц).

З огляду на вказані положення законодавства та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що пункт 1 рішення 19 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області №800-VII від 06 жовтня 2017 року жодним чином не порушує право позивача на здійснення роздрібної торгівлі як фізичної особи та не є перешкодою у здійсненні ним підприємницької діяльності щодо роздрібної торгівлі. Тобто в даному випадку, позивачем не доведено факт порушення відповідачем статті 43 Конституції України та відповідно його права на працю.

Згідно із частиною другою ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження в суді першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження. На виконання вимог статті 71 КАС України позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтувались вимоги його апеляційної скарги, разом з цим відповідач надав належні докази правомірності прийнятих ним рішень.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та скасування п. 1 рішення 19 сесії 7 скликання Козятинської міської ради Вінницької області при прийнятті п.1 рішення №800-VII від 06.10.2017 «Про впорядкування вуличної торгівлі» .

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову. Натомість оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, з врахуванням всіх фактичних обставини справи, в межах наданих суду повноважень, з вірним застосуванням судом як норми процесуального так і матеріального права, при повному з'ясуванні обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору та надані належної оцінки всім доказам.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 14 серпня 2018 року.

Головуючий Мельник-Томенко Ж. М.

Судді Сторчак В. Ю. Ватаманюк Р.В.