Справа № 826/2786/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2018 року № 826/2786/17

Окружний адміністративний суд м.Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1
до третя особафакультета №2-підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 національної академії внутрішніх справ, Ктіторова М.О. - начальника факультету №2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту №3 Національної академії внутрішніх справ України
про визнання протиправним та скасування рішення ,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Факультету Ктіторова М.О. від 13.02.2017 року № 24 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є протиправним, а відтак підлягає скасуванню. Зокрема, відповідач не надав жодних належних доказів вчинення ним дисциплінарного проступку, а висновки службового розслідування є необґрунтованими і суперечливими.

Відповідач подав письмове заперечення на адміністративний позов, в якому зазначає, що оскаржуваний наказ прийнято у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для його скасування та задоволення позовних вимог. Зокрема, відповідач зазначає, що факт особистої недисциплінованості і неналежного виконання позивачем своїх функціональних обов'язав, що призвело до зриву навчальних занять, був встановлений належним чином в ході службового розслідування. Також відповідач наголошує, що при вирішенні питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності і визначенні виду стягнення були враховані ставлення позивача до скоєного, його попередня поведінка, два непогашених дисциплінарних стягнення і неодноразові бесіди керівництва щодо поведінки і виконання позивачем його функціональних обов'язків.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд вирішив продовжити розгляд справи без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, зазначає наступне.

Наказом начальника Факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ від 13.02.2017 року № 24 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Вважаючи вищезазначений наказ протиправним, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства з приводу даного спору, а ознайомившись із доводами позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Як вбачається із змісту оскаржуваного наказу, відповідач вважає дисциплінарним проступком ОСОБА_1 факт зриву заняття з особовим складом курсу № 3 з дисципліни «Історія війн та воєнного мистецтва» 20.01.2017 року через свідоме невиконання функціональних обов'язків та обману командира (начальника), а дисциплінарне стягнення накладене за систематичне порушення вимог статей 11, 12, 13 та 16 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-XIV, безвідповідальне ставлення до виконання функціональних обов'язків та обман командира (начальника), а також з врахуванням дисциплінарних стягнень, які були накладені на позивача раніше, але не відіграли виховного впливу.

Відповідно до норм зазначених статей «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов'язаннями України покладає на військовослужбовців, зокрема, такі обов'язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов'язок; бути дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов'язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов'язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов'язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Військовослужбовець зобов'язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров'я звичок

Кожний військовослужбовець зобов'язаний виконувати службові обов'язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов'язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Сутність військової дисципліни, обов'язки військовослужбовців, а також військовозобов'язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає «Дисциплінарний статуту Збройних Сил України», затверджений Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV.

Так, відповідно до п. п. 1-4 цього Статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов'язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом, зокрема: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов'язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов'язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців.

Військова дисципліна зобов'язує кожного військовослужбовця, зокрема: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Як встановив суд з наданих сторонами пояснень та письмових доказів, зокрема, матеріалів службового розслідування, проведеного за фактом зриву заняття з особовим складом курсу № 3 з дисципліни «Історія війн та воєнного мистецтва» 20.01.2017 року, за результатами проведення якого був складений висновок, затверджениq 10.02.2017 року начальником Факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ, суд встановив наступне.

У вказаному висновку стверджується, що викладач кафедри тактичної підготовки військ майор ОСОБА_1 був заздалегідь попереджений та знав про заплановане на 20.01.2017 року заняття з курсом № 3 з навчальної дисципліни «Історія війн та воєнного мистецтва», однак не був підготовлений до нього, чим свідомо не виконав вимог нормативно-правових актів. Зокрема, ОСОБА_1 не здійснив комплекс заходів для якісної підготовки заняття, а саме: не підготував і не затвердив у встановленому порядку методичне забезпечення заняття; не затвердив план лекційного заняття; не отримав навчальної літератури на заняття; не подав заявку на отримання мультимедійної апаратури. Під час перевірки він сказав, що не знає про заняття і не був попереджений про нього. Даний факт офіцер, який проводив службове розслідування, розцінив як обман стосовно т.в.о. заступника начальника факультету з навчально-методичної та наукової роботи ОСОБА_3 Крім того, в акті зазначено, що під час перевірки, яка здійснювалась ОСОБА_3, ОСОБА_1 поводив себе не етично і не тактовно, а саме в присутності курсантів жував жувальну гумку та зухвало спілкувався з перевіряючою. Також зазначено, що позивач характеризується негативно, має два непогашених дисциплінарних стягнення і з ним неодноразові бесіди керівництва щодо поведінки і виконання функціональних обов'язків, які не дали виховного результату і не вплинули на його поведінку.

Оцінюючи зазначені обставин, надані сторонами пояснення та письмові докази, які є в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді викладача кафедри тактичної підготовки військ факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ, має звання майора Національної Гвардії України, тобто є військовослужбовцем і на нього поширюється Дисциплінарний статут Збройних Сил раїни, є кандидатом юридичних наук.

Сторони не заперечують і це зафіксовано в акті службового розслідування, що 20.01.2017 року ОСОБА_1 перебував близько 08:00 год. перебував у приміщенні навчального корпусу Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ в коридорі біля навчальної аудиторії № 5.1. в цей день, як зазначено вище, він згідно із розкладом занять повинен був провести заняття з курсом № 3 з навчальної дисципліни «Історія війн та воєнного мистецтва», яке мало розпочатись о 08:00 год. Перед початком заняття начальник курсу доповів йому про готовність групи.

Відповідач стверджує, що на запитання ОСОБА_3 позивач відповів, що не знає про зазначену лекцію, але готовий її провести. В свою чергу позивач вказує, що говорив не про те, що йому не відомо про дане заняття, а про те, що не був повідомлений про перевірку методичного забезпечення лекційного заняття.

При цьому, суд зауважує, що розклад лекційних занять розробляється, затверджується і доводиться до відома викладачів на певний навчальний період, а не на кожен навчальний день окремо.

Враховуючи, що відповідач не надав жодних доказів ствердження необізнаності ОСОБА_1 з розкладом занять на 20.01.2017 року, суд вважає необґрунтованим таке зазначене вище відповідача, а відповідно і про неналежне знання позивачем своїх обов'язків і графіка роботи.

Також суд встановив, що після того, як позивач зайшов у навчальну аудиторію, туди прибула ОСОБА_3 і, як зазначено в акті службового розслідування, затребувала для перевірки методичне забезпечення лекційного заняття.

Суд в даному випадку вважає суттєвими і обґрунтованими і бере до уваги доводи позивача про те, що проведення ОСОБА_3 такої перевірки після початку лекційного заняття є неправомірним і недоречним, оскільки, по-перше, відповідач не надав жодних пояснень та доказів щодо причин та підстав проведення перевірки саме під час заняття, а по-друге, така перевірки порушує навчальний процес (читання лекції), виконання викладачем його функцій, а також права курсантів щодо отримання відповідних знань.

Щодо доводів відповідача про те, що ОСОБА_1 не здійснив комплекс заходів для якісної підготовки заняття, а саме: не підготував і не затвердив у встановленому порядку методичне забезпечення заняття; не затвердив план лекційного заняття; не отримав навчальної літератури на заняття; не подав заявку на отримання мультимедійної апаратури, суд зазначає таке.

Відповідач не надав жодних пояснень, якими нормативно-правовими чи внутрішніми актами передбачено обов'язок викладача вчиняти такі дії щодо кожного конкретного заняття, враховуючи, що навчальний план та розклад занять затверджується, як вже зазначалося, на певний навчальний період, а не окремо на кожен навчальний день. Також відповідач не пояснив, яку саме літературу повинен був отримати позивача на вказане заняття і в зв'язку з чим була необхідність отримання на це заняття мультимедійної апаратури.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 правомірно відмовився від здійснення перевірки методичного забезпечення лекційного заняття під час проведення самого заняття і надання ОСОБА_3 відповідних пояснень та матеріалів.

Також відповідач не надав належних пояснень того, яким нормативний чи внутрішнім актом передбачено обов'язок викладача подавати на затвердження начальнику кафедри навчально-методичних матеріалів лекційного заняття, а посилання лише на надані під час службового розслідування пояснення т.в.о. завідувача кафедри тактичної підготовки військ ОСОБА_4 не є належним доказом.

Щодо тверджень відповідача про те, що дії і поведінка ОСОБА_1 спричинили «зрив» лекційного заняття з курсом № 3 з навчальної дисципліни «Історія війн та воєнного мистецтва» 20.01.2017 року, суд зазначає таке.

Відповідно до загальноприйнятого вживання слова «зрив» у переносному значенні, словосполучення «зрив чогось (певної події)» тлумачиться так, що подія не відбулась з чиєїсь вини.

Як вказує відповідач, т.в.о. заступника начальника факультету з навчально-методичної та наукової роботи ОСОБА_3 надала вказівку т.в.о. начальника кафедри тактичної підготовки військ ОСОБА_4 зняти із зазначеного заняття ОСОБА_1 і провести заміну викладача. Таким чином, як встановив суд, саме заняття відбулось, що свідчить про безпідставність доводів відповідача про «зрив заняття».

При цьому, суд зазначає, що згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Щодо причин не проведення позивачем зазначеного заняття, суд враховує наступне. ОСОБА_1 стверджує, що 20.01.2017 року він прийшов на службу з високою температурою та поганим самопочуттям. Цього ж дня він з відома керівника - начальника кафедри тактичної підготовки військ ОСОБА_5, звернувся до медичного закладу і йому було відкрито листок тимчасової непрацездатності (лікарняний). Посилання відповідача на звернення позивача а медичною допомогою і відкриття лікарняного після того, як його було відсторонено від проведення заняття, на думку суду, не спростовує факту його поганого стану здоров'я і самопочуття перед запланованим часом проведення заняття.

Також суд вважає безпідставним твердження відповідача щодо неетичної поведінки ОСОБА_1, а саме жування жувальної гумки та зухвале спілкування з ОСОБА_3 в присутності курсантів, оскільки ці обставини зазначені в акті перевірки лише зі слів останньої і не підтверджені жодними доказами.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що відповідач ні в ході службового розслідування, ні під час судового розгляду справи не довів належними та достатніми доказами факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, безвідповідального ставлення до виконання функціональних обов'язків, обману начальника, вимог інших нормативних актів, а також зриву занять з особовим складом.

Також суд звертає увагу, що відповідно до п. 86 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України» якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

На думку суду, при винесенні оскаржуваного наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, відповідач протиправно не врахував зазначених обставин, а саме: відсутності належних, достатніх і переконливих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 службової дисципліни та неналежного виконання функціональних обов'язків; відсутність будь-яких негативних наслідків; особу позивача, який має статус учасника антитерористичної операції за сході України; тривалість військової служби позивача; його рівень знань, а саме звання кандидата юридичних наук; факт звернення ним 20.01.2017 року до медичного закладу і відкриття лікарняного. Наведені обставини, на думку суду, свідчать про необґрунтованість,а, отже, і протиправність оскарженого наказу.

Щодо посилання відповідача на наявність у ОСОБА_1 непогашених дисциплінарних стягнень, суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 року, яка набрала законної сили, було визнано протиправним та скасовано п. 7 наказу начальника факультету підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ України «Про підсумки науково-дослідної роботи на факультеті у І кварталі 2016 року» від 09.06.2016 року №113 в частині оголошення догани майору ОСОБА_1

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження понесення сторонами судових витрат, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат та компенсації судових витрат за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, відсутні.

Керуючись ст. 77, 139, 242, 243, 251, 255 КАС України,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Факультету № 2 - підготовки фахівців для Національної гвардії України Навчально-наукового інституту № 3 Національної академії внутрішніх справ (код ЄДРПОУ 121, місцезнаходження: поштовий індекс 02121, місто Київ, вулиця Колекторна, 4) від 13 лютого 2017 року № 24 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким на ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, місце проживання: поштовий індекс 02088, АДРЕСА_1) було накладене дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська