Справа № 2340/3147/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 серпня 2018 року справа № 2340/3147/18

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просить скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу від 10.07.2018 за виконавчим листом №823/966/18 (ВП №56540020).

Подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України і підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 5 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору.

В адміністративному позові позивач просить звільнити його від сплати судового збору з огляду на відсутність фінансового забезпечення. Судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суддя вважає клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Наведена норма кореспондується з ч.ч 1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", згідно яких, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведених положень норм чинного законодавства вбачається, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Таким чином, фактично єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан позивача.

Обмежене фінансування бюджетної установи, суб'єкта владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, незабезпечення державою достатнього фінансування органу державної влади, що діє в її інтересах, не може бути визнано достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, по-перше, позивачем до адміністративного позову не додано належних доказів, які б свідчили про його майновий стан, а, по-друге, позивачем не надано доказів стосовно вжиття відповідних заходів щодо виділення з Державного бюджету України коштів на витрати, що пов'язані зі сплатою судового збору.

Враховуючи вищевказане, слід зазначити про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, та про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

В позовній заяві позивач також зазначає, що згідно пункту 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід’ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Згідно з частиною 2 статті 74 Закону України “Про виконавче провадження” №1404-VІІІ від 02.06.2016 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Разом з цим, згідно частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України, позов пред?являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

В той же час, згідно частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Таким чином, оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу здійснюється шляхом подання до адміністративного суду позовної заяви, а не скарги.

Відтак, при зверненні до суду учасника виконавчого провадження з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір” від 08.07.2011 №3674-VI за подання до суду позову майнового характеру, який подано суб?єктом владних повноважень, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” від 07.12.2017 №2246-VIII прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2018 рік становить 1762 грн.

Позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області містить вимогу про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу в сумі 5100 грн.

Отже, за позовну вимогу про скасування постанови позивачу необхідно сплатити 1762 грн. судового збору. Розрахунок: 5100 грн 00 коп (ціна позову) х 1,5 % (ставка судового збору) = 76 грн 50 коп, однак не менше 1762 грн (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу, залишити без руху.

2. Надати позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків шляхом подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору в сумі 1762 грн. за реквізитами: отримувач коштів УК у м.Черкасах/Черкаси/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача МФО 899998, рахунок отримувача 4028, код класифікації доходів бюджету 22030101 та призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

3. Копію ухвали направити позивачеві.

Роз’яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Тимошенко