Справа № 820/4357/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 серпня 2018 р. № 820/4357/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" (61052,Харківська область, м. Харків, вул. Маліновського, буд. 3) до Одеської митниці ДФС (65078, Одеська область, м. Одесса, вул. Гайдара, буд. 21, корп. А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-а) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та, з урахуванням уточнень вх. від 25.07.2018 р., просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №11А500060/2017/000142/2 від 05.12.2017р.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №11А500060/2017/00893 від 01.12.2017 року;

зобов'язати Одеську митницю ДФС визнати дійсною митну вартість товарів, заявлену позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення про коригування митної вартості товарів №11А500060/2017/000142/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №11А500060/2017/00893 від 01.12.2017 року Одеської митниці ДФС є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник позивача у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Згідно наданого до матеріалів справи відзиву просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову та справу просив розглядати за відсутності уповноваженого представника відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що 05.09.2017 р. між ТОВ «ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН» (в якості покупця) та FORMOSAPLASTICSCORPORATION (Taiwan) (в якості продавця) укладено контракт №FPC-WH-52 (а.с.22-24).

Відповідно до п. 1.1 контракту, продавець продає, а позивач купує на умовах і в терміни товари, які зазначені в додатках, які є невід'ємною частиною цього Контракту.

Пунктом 2.1. 4.2 контракту встановлено, що ціни на товар приймаються на умовах FOBKaoshiung, Тайвань, згідно з «Інкотермс 2010» якщо інше не обумовлено в додатках на поставку конкретної партії товару, які є невід'ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог контракту, сторони уклали додаток №1 від 05.09.2017 року та додаткову угоду №1 від 03.10.2017 року у яких визначили якість, кількість, характеристику, ціну, умови поставки та оплати за товар.

Додатком №1 від 05.09.2017 року до контракту в редакції додаткової угоди №1 від 03.10.2017 р. сторони додатково узгодили поставку ACETALCOPOLYMER(РОМ)FORMOCONFM090 / Поліформальдегід, Поліоксіметілен (АцетальСополімер), марка: FORMOCONFM090 у кількості 20 т., вартістю 840,00 дол. США за тонну (20x840=16 800,00 дол. США).

На виконання умов додатку №1 (п.1.4.) до контракту позивачем платіжним дорученням №38 від 18.10.2017 року було перераховано 100% попередньої оплати за товар в сумі 16 800,00 доларів США на рахунок продавця (а.с.28).

Судом встановлено, що між ПП «РОЯЛ ТРЕЙД ІМПЕКС» (в якості декларанта) та ТОВ «ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН» (в якості довірителя) 03.10.2017 р. укладено договір доручення №Р/ВЮ03102017 про надання брокерських послуг(а.с.37-38).

Відповідно до п. 1.1 договору довіритель доручає, а декларант приймає на себе зобов'язання з надання послуг із здійснення в межах своєї компетенції декларування вантажів довірителя, що через кордон України згідно з діючим Митним кодексом України.

Для митного оформлення товару ПП «РОЯЛ ТРЕЙД ІМПЕКС» було надано митному органу митну декларацію №UA500060/2017/024614(а.с.29).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися відповідно до умов контракту №FPC-WH-52 декларантом також було подано:

Контракт укладений з FORMOSAPLASTICSCORPORATION (Taiwan) №FPC-WH-52 від 05.09.2017 р., додаток №1, додаткова угода до контракту №FPC-WH-52, рахунок -фактура (інвойс) від 24.10.2017 р. на суму 16800,0 доларів США, платіжне доручення №38 від 18.10.2017 р., коносамент №4410-0177-710.011 від 31.10.2017 р., рахунок фактури №12010429 від 29.11.2017 р., довідка №008 від 29.11.2017 р.

З метою підтвердження заявленої митної вартості товарів та на виконання листа-запиту Одеської митниці ДФС також були надані: виписка по рахунку №032 від 18.10.2017 р., звіт про оцінку майна №А/04/12/17/07 від 04.12.2017 р., прейскурант (прайс-лист) виробника №б/н від 04.09.2017 р. та переклад митної декларації країни відправлення від 01.12.2017 р.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №11А500060/2017/000142/2 від 05.12.2017 р. та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №11А500060/2017/00893 від 01.12.2017 року.

Не погодившись із прийнятими рішенням і карткою відмови позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Пунктами 23, 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Частиною 1 ст. 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як вказує ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;в) на основі віднімання вартості;г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 05.12.2017 р., митним органом зазначено:

у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 01.12.2017 зазначені умови поставка - FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця;

надане до митного оформлення платіжне доручення від 18.10.2017 №38 не містить відмітки банку. Тобто, платіжне доручення не підтверджує виконання умов оплати за товар, що зазначені в рахунку-фактурі (інвойсі) від 24.10.2017;

наданий до митного оформлення прайс-лист від 01.09.2017 б/н не містить терміну дії.

У зв'язку з чим, митним органом було запропоновано позивачу надати додаткові документи.

За результатами дослідження наданих документів митний орган прийшов до висновку про неможливість визнання заявленої митної вартості товарів, з огляду на те, що:

в виписці по рахунку від 18.10.2017 р. №032, серед іншого, зазначено номер зовнішньоекономічного контракту та додатку до нього, а також суму, яка не стосується спірної поставки;

наданий прайс-лист не є адресований необмеженому колу заінтересованих покупців та орієнтований безпосередньо ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН", він не може розглядатися як документ, що підтверджує заявлену митну вартість;

наданий звіт про оцінку майна від 04.12.2017 р. не містить джерел інформації згідно з якими була визначена вартість товарів.

Посилання відповідача на відсутність у митній декларації країни відправлення №BC06A06F8417 від 01.12.2017 інформації щодо географічного пункту переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця є некоректним, адже в розділі 8 митної декларації країни відправлення зазначено порт завантаження та розвантаження товару - Kaohsiung, Taiwan, та Одеса, Україна відповідно.

При цьому, поставка товару та момент переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на їх транспортування були узгоджені сторонами на умовах FOB (Kaohsiung, Taiwan) згідно «ІНКОТЕРМС 2010», що й відображено у Контракті № FPC- WH-52 від 05.09.2017 р., додатку № 1 до нього від 05.09.2017 та додатковій угоді №1 до нього від 03.10.2017, інвойсі №1PF7A232Z/1 від 24.10.2017. Інші умови поставки, переходу відповідальності або розподілу витрат між сторонами вищезазначеного Контракту не узгоджувались.

Відносно неможливості підтвердження оплати за контрактом № FPC-WH-52 від 05.09.2017 на підставі рахунку-фактури (інвойсу) № 1PF7A232Z/1 від 24.10.2017 через відсутність відмітки банку на платіжному дорученні №38 від 18.10.2017 р., суд зазначає, що надані документи під час митного оформлення товару повинні оцінюватися у всій сукупності. Разом із платіжним дорученням в іноземній валюті №38 від 18.10.2017 р. декларантом було подано виписку по рахунку №032 від 18.10.2017 р., яка підтверджує здійснення банком перерахування суми попередньої оплати за товар згідно контакту № FPC-WH-52 від 05.09.2017.

При цьому, наявність реквізитів інших зовнішньоекономічних договорів, а також сум, які не стосуються поставки за контрактом № FPC-WH-52 від 05.09.2017 р., у виписці по рахунку №032 від 18.10.2017 р. жодним чином не впливає на стан розрахунків з FORMOSAPLASTICSCORPORATION.

Згідно наданих позивачем пояснень, за один банківський день ТОВ «Віндхенд Юкрейн» проводить оплату за декількома контрактами на рахунки різних контрагентів, у виписці по рахунку №032, що її було надано декларантом, була присутня інформація щодо розрахунків з іншим продавцем.

Також в матеріалах справи наявна копія виписки, згідно змісту якої, грошові зобов'язання позивача перед постачальником виконані в повному обсязі(а.с.56).

Відносно прайс-листа наданого ТОВ "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" до митниці, суд вказує наступне.

Суд зазначає, що прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю.

Чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прас-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прас-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну з обов'язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Тобто, прайс-лист це список, що не може вважатися первинним документом і слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар, у зв'язку із чим, може оформлюватись у довільній формі та на власний розсуд.

Судом встановлено, що згідно листа (FORMOSAPLASTICSCORPORATION) № 2017596РР від 27.12.2017 р. останній формує ціни для кожного з клієнтів окремо. Ціна на продукцію залежить від багатьох факторів, які включає ситуацію на ринку, строки поставки та оплати товарів, обсяг замовлень, ритм замовлень, ділову репутацію та історію відносин з клієнтом.

Крім того, митним органом не обґрунтовано, яким чином відсутність у прас - листі терміну дії може вплинути на числові складові митної вартості товару.

Слід вказати, що декларантом також було надано копію звіту про оцінку майна №А-04/12/17/07 від 04.12.2017 року, підготовленого ПП «Агентство майна та землі», що підтверджує заявлену вартість товару та який видано уповноваженим суб'єктом оціночної діяльності і складено належним чином відповідно до вимог чинного законодавства. Більше того, порядок та форма надання висновків щодо неякісності чи необ'єктивності оцінки майна викладеної у звіті про його оцінку чітко встановлено діючим законодавством.

Згідно ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» надання такого роду висновків є формою проведення професійної оціночної діяльності, що здійснюється суб'єктами оціночної діяльності - оцінювачами, що мають чинне відповідне кваліфікаційне свідоцтво оцінювача з певного напрямку та є членами саморегулівної організації, або які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України (ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Згідно постанови КМУ від 10 вересня 2003 р. N1440 Про затвердження Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" чітко встановлені вимоги до порядку та форми проведення рецензування звіту про оцінку майна, які в даному випадку не були дотримані.

З огляду на вказане, судження відповідача про необ'єктивність оцінки чи висновків про вартість є необґрунтованими.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем додатково було зроблено запит від 09.02.2018 року №09/02-2018/08 до ДП «УКРПРОМЗВНІШЕКСПЕРТИЗА» щодо проведення аналізу відповідних цінових умов контракту №FPC-WH-52 від 05.09.2017року.

Листом від 16.02.2018 року №364 ДП «УКРПРОМЗВНІШЕКСПЕРТИЗА» повідомило, що згідно з ціновою інформацією виробників та постачальників відповідної та подібної продукції, можна вважати, що рівень ціни на поліформальдегід поліоксиметилен (ацетальсополімер) марки FORMOCONFM090, а саме 840,00 дол. США/т., на умовах поставки FOB- Kaoshiung, Тайвань, що імпортується згідно з Комерційним Інвойсом №1PF7A232Z/1 від 24.10.2017 року до контракту №FPC-WH-52 від 05.09.2017року, відповідає кон'юнктурі ринку.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи, та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №11А500060/2017/000142/2 від 05.12.2017р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №11А500060/2017/00893 від 01.12.2017 р.

Щодо частини позовних вимог про зобов'язання відповідача визнати дійсною митну вартість товарів, заявлену позивачем, суд вказує наступне.

Позивачем у позовній заяві жодним чином не обґрунтована заявлена позовна вимога та не вказано, яким чином на час прийняття рішення судом зазначена вимога відновить порушене право позивача.

Приписами ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правих відносні від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до правової позиції палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.01.2006 року, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, за яких рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №11А500060/2017/000142/2 від 05.12.2017р. та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №11А500060/2017/00893 від 01.12.2017 р. є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, належним способом захисту порушених прав позивача є саме скасування рішення та картки, відтак у задоволенні частини позовних вимог про зобов'язання відповідача визнати дійсною митну вартість товарів, заявлену позивачем слід відмовити.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" (61052,Харківська область, м. Харків, вул. Маліновського, буд. 3) до Одеської митниці ДФС (65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Гайдара, буд. 21, корп. А), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-а) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №11А500060/2017/000142/2 від 05.12.2017 р.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №11А500060/2017/00893 від 01.12.2017 р.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДХЕНД ЮКРЕЙН" () суму сплаченого судового збору у розмірі 5286.0 грн. (п'ять тисяч двісті вісімдесят шість гривень).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09 серпня 2018 р.

Суддя Сагайдак В.В.