Справа № 826/18556/16
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року м.Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Волощук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Едвін стіл корпорейшн" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Едвін стіл корпорейшн" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Едвін стіл корпорейшн" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 14 листопада 2016 року № , № .

На обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано пеню за порушення терміну розрахунку у сфері ЗЕТ та штраф за порушення строку декларування валютних цінностей, є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки Головне управління ДФС у м. Києві, як контролюючий орган, дізналося про порушення ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», як зазначено в акті, з листів банків ПАТ «КБ «Надра» від 06.05.2015 року № 1-10-1975; AT «ОТП Банк» від 08.06.2015 року № 52-52-1 -2/3833-БТ, від 08.06.2015 року № 52-52-3/3718-БТ, від 07.07.2015 року № 52-52-1-2/4302-БТ, від 08.08.2015 року № 52-52-1/4628-ВТ, від 09.09.2015 року N52-52-3/5124-БТ, то на день прийняття висновків за актом № 957/26-15-14-06-03/38918340 від 21.10.2016 року - строки, передбачені ст.250 Господарського кодексу України, стосовно дебіторських заборгованостей 8910,00 євро за контрактом 02.04.2015 року, 26325.00 євро за контрактом № 24/03-2015 від 24.03.2015 року, 22 304,00 євро за контрактом № 20/05-2015 від 20.05.2015, 27 970,00 євро за контрактом № 21/12-2014 від 21.12.2014 року, 9976,51 євро за контрактом № 16/02-2015 від 16.02.2015 року, та штрафу за порушення резидентами строків декларування валютних цінностей вже сплинули.

Також, Позивач зазначав, що кошти поступили на розподільчий рахунок 10.04.2015 року, а вже на розрахунковий - 14.04.2015 року, тобто відразу після вихідних, а тому порушення строків, передбачених статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контракту № 21/12-2014 від 21.12.2014 року, укладеного з компанією "W Exim Group ОU", ЕСТОНІЯ не відбувалось, а повернення валютних коштів на територію України за вказаним контрактом відбулося у визначені Законом строки, тому застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій є безпідставним.

На думку Позивача, застосування ним положень ст.1,2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме 180 днів при здійсненні розрахунків є правомірною поведінкою, в зв'язку з чим він не може бути притягнутий до адміністративно-господарської відповідальності за дотримання цих строків розрахунків.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 14 листопада 2016 року № в частині застосування до ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1 238, 99 грн.

В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Едвін стіл корпорейшн» відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції частково та прийняти нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати податкових повідомлень - рішень від 14 листопада 2016 року № на суму штрафних санкцій в розмірі 170,00 грн; визнати протиправними та скасувати податкових повідомлень - рішень від 14 листопада 2016 року № в частині застосування до ТОВ "Едвін стіл корпорейшн" пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 96 180, 85 грн.

В апеляційній скарзі Позивач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема апелянт зазначає, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) і пеня є різними поняттями. Таким чином, пеня за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності не є штрафною санкцією. Звідси, на пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності поширюється дія ч.1 ст.250 Господарського кодексу України.

Отже, є помилковим та таким, що не відповідає діючим нормам законодавства твердження суду першої інстанції, що з набранням чинності Податкового кодексу України, положення ч.1 ст.250 ГК України щодо строків застосування адміністративно-господарських санкцій на нарахування штрафних санкцій, а саме пені (не штрафу) за порушення валютного законодавства, в тому числі за нарахування пені за порушення резидентами термінів розрахунків в іноземній валюті у сфері ЗЕД не розповсюджується.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, 21 жовтня 2016 року Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі наказу від 18.09.2016 року № 6129, направлень від 30.09.2016 року № 1784/26-15-14-06-03, проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» (код 38918340) з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за експортними контрактами від 02.04.2015 року № 9 02.04.2015 року, від 24.03.2015 року № 24/03-2015, від 30.01.2015 року № С 14/047, від 03.12.2014 року № С 14/041, від 10.12.2014 року № С 14/043, від 13.01.2015 року № С 14/046, за імпортними контрактами від 20.05.2015 року № 20/05- 2015, від 21.12.2014 року № 21/12-2014, від 16.02.2015 року № 16/02-2015 згідно листів банків ПАТ «КБ «Надра» від 06.05.2015 року № 1-10-10975; AT «ОТП Банк» від 08.06.2015 року № 52-52-1-2/3833- БТ, від 09.09.2015 року № 52-52-3/5124-БТ (згідно акта приймання - передачі від 10.12.2015 б/н).

За результатами вказаної перевірки податковим органом складено акт від 21 жовтня 2016 року № 957/26-15-14-06- 03/38918340, висновками якого встановлено порушення ТОВ «Едвін стіл корпорейшн»:

- вимог ст. 1 Закону України від 23.09.1994 року №185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями, а саме: несвоєчасне надходження валютних коштів в загальній сумі 8410.0 євро (еквів. 217 426, 82 грн.) за експортним контрактом від 02.04.2015 року № 02.04.2015; несвоєчасне надходження валютних коштів в загальній сумі 26325.0 євро (еквів. 5 2580 130 грн.) за експортним контрактом від 24.03.2015 року № 24/03-2015;

- вимог ст.2 Закону України від 23.09.1994 року №1 85/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями, а саме: несвоєчасне повернення валютних коштів в сумі 22 304.0 євро (еквів. 532 925, 77 грн.) за імпортним контрактом від 20.05.2015 року № 20/05-2015 з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія); несвоєчасне повернення валютних коштів в сумі 27 970.0 євро (еквів. 698 167, 37 грн.) за імпортним контрактом від 21.12.2014 року № 21/12-2014 з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія); несвоєчасне повернення валютних коштів в сумі 9976.51 євро (еквів. 237 666, 77 грн.) за імпортним контрактом від 16.02.2015 року № 16/02-2015 з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія);

- п.1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» зі змінами та доповненнями, а саме: порушення строків декларування валютних цінностей та іншого майна станом на 01.07.2015 року.

03 листопада 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Едвін стіл корпорейшн" подано до податкового органу заперечення на акт перевірки № 957/26-15-14-06- 03/38918340 від 21 жовтня 2016 року.

За результатами розгляду вказаних заперечень ГУ ДФС у м. Києві листом від 14 листопада 2016 року № 24131/10/26-15-14-03 залишив заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Едвін стіл корпорейшн" до акта позапланової виїзної перевірки від 21 жовтня 2016 року без задоволення.

14 листопада 2016 року ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким на підставі пп. 54.3.2 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) за порушення ст. 1, 2 Закону України від 23.09.1994 року №185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями до ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 94 419, 84 грн.;

- № , яким на підставі пп. 54.3.2 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями) за порушення ч. 1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» зі змінами та доповненнями до ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 170, 00 грн.

Задовольняючи даний адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що порушення строків, передбачених статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контрактах від 16 лютого 2015 року № 16/02-2015 та від 21 грудня 2014 року № 21/12-2014, укладеного з компанією «W Exim Group ОU" (Естонія) не відбувалось, а повернення валютних коштів на територію України за вказаним контрактом відбулося у визначені Законом строки, а тому застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 238, 99 грн є безпідставним.

Також, враховуючи наявність порушень з боку Позивача щодо надмірного перерахування валюти на користь «W Exim Group ОU» (Естонія), висновок податкового органу про наявність у Позивача обов'язку декларувати зазначені цінності та щодо порушення Позивачем строку виконання такого обов'язку є правомірним, у зв'язку з чим підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 14.11.2016 року, немає.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року № 185/94-ВР (далі - Закон № 185/94-ВР) (в редакції чинній на період виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до статті 2 Закону № 185/94-ВР закріплено принципи свободи зовнішньоекономічного підприємства, що полягає у праві суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно виступати у зовнішньоекономічні зв'язки; права суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснювати її в будь-яких формах, які прямо незаборонені чинними законами України; обов'язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України; виключному праві власності суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності на всі одержані ними результати зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ст.4 Закону № 185/94-ВР, порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Пунктом 3 Постанови Правління Національного банку України від 16.11.2012 року № 475 "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті" (надалі Постанова №475) (в редакції чинній на період виникнення спірних правовідносин), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.11.2012 року за № 1921/22233 визначено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях і та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

При цьому, пунктом 5 Постанови № 475 передбачено, що вимога щодо обов'язкового продажу поширюється на надходження в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 лютого 1998 року № 34 у редакції постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2002 року № 378, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2002 року за № 841/7129 (зі змінами), та у російських рублях.

Уповноважений банк зобов'язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які поширюється вимога щодо обов'язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 (пункт 6 Постанови №475).

Крім того, пунктом 1.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 pоку № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492) передбачено, що клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

За поточними рахунками, що відкриваються банками суб'єктам господарювання в національній валюті, здійснюються всі види розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України (п.5.1 Інструкції №492).

Відповідно до п.5.2 Інструкції № 492 поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб'єкту господарювання для зберігання грошей і проведення розрахунків у межах законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України, для здійснення інвестицій за кордон, розрахунків за купівлю-продаж облігацій зовнішньої державної позики України, для зарахування, використання і погашення кредитів (позик, фінансової допомоги) в іноземній валюті, для надходження іноземних інвестицій в Україну відповідно до законодавства України, а також для проведення операцій, передбачених генеральною ліцензією Національного банку на здійснення валютних операцій

Відповідно до п.5.3 Інструкції № 492 на поточні рахунки в іноземній валюті юридичних осіб-резидентів зараховуються у тому числі кошти через розподільні рахунки перераховані з-за кордону нерезидентами за зовнішньоекономічними контрактами (договорами, угодами).

За таких обставин, юридичні особи мають право відкривати як поточні рахунки в банках в національній валюті, так і рахунки для здійснення зовнішньоекономічної діяльності та зарахування на них коштів в іноземній валюті.

Датою зарахування валютної виручки вважається зарахування її на відповідний валютний рахунок. Подальший рух коштів з валютного на поточний рахунок юридичної особи, у тому числі і з використанням розподільчого рахунку, свідчить про використання коштів вже на території України в перерахунку на національну валюту і не може вважатись первинним надходженням коштів внаслідок виконання зовнішньоекономічних контрактів.

Судом першої інстанції встановлено, що між Компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) та Позивачем укладено контракт від 02.04.2015 року експортний контракт укладений з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) (Покупець) на продаж ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» (Постачальник) пшона шліфованого українського виробництва. Ціна товару 405,0 євро за тонну. Кількість 22 тонни. Загальна сума контракту становить 8910,0 євро. Умови поставки FCA м. Запоріжжя. Умови оплати - 100% оплата на протязі 10 днів з моменту поставки товару. Отримувач товару - компанія "La Food s.r.o. Kvitkovicka 1533 763 61 Napajedla Czech republic» (Чехія).

Відповідно до митної декларації № 112050000/2015/004976 від 03.04.2015 року ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» відвантажило товар на суму 8910,0 євро (еквів. 226 855.55 грн.).

Також, 24 березня 2015 року укладений з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) експортний контракт № 24/03-2015 на продажу пшона шліфованого українського виробництва. Ціна товару 405.0 євро за тонну. Кількість 88 тон. Загальна сума контракту становить 35 640, 00 євро. Умови поставки FCA м. Запоріжжя. Умови оплати - 100% оплата на протязі 10 днів з моменту поставки товару. Отримувач товару - компанія "KUMMEL Co" GmbH (Німеччина).

Згідно з митними деклараціями від 01.04.2015 року № 112050000/2015/004809, від 26.03.2015 року № 112050000/2015/004383, від 27.03.2015 року № 112050000/2015/004314 ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» відвантажило товару на суму 26325,0 євро (еквів. 674 442,72 грн.).

Податковим органом під час перевірки встановлено, що за експортним контрактом від 02.04.2015 року № 02.04.2015 іноземна валюта надійшла на розподільчий рахунок ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» у банку ПАТ «ОТП Банк» 11.08.2015 року в сумі 1410, 00 євро та 09.09.2015 року - 7500, 00 євро, тобто з простроченням надходження валютної виручки на 40 днів та 69 днів.

Разом з цим, за експортним контрактом від 24.03.2015 року № 24/03-2015 іноземна валюта надійшла на розподільчий рахунок ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» у банку ПАТ «ОТП Банк»: 08.07.2015 року в сумі 6232, 00 євро з простроченням надходження валютної виручки на 14 днів (граничний термін повернення 25.06.2015 року, повернуто 08.07.2015 року; 22.07.2015 року в сумі 7500, 00 євро та в сумі 6525, 00 євро, з простроченням надходження валютної виручки на 28 (граничний термін повернення 25.06.2015 року, повернуто 22.07.2015 року) та 27 днів (граничний термін повернення 26.06.2015 року, повернуто 22.07.2015 року); 31.07.2015 року в сумі 2385, 00 євро та в сумі 4215, 00 євро, з простроченням надходження валютної виручки на 36 (граничний термін повернення 26.06.2015 року, повернуто 31.07.2015 року) та 31 день (граничний термін повернення 01.07.2015 року, повернуто 31.07.2015 року); 10.08.2015 року в сумі 4290, 00 євро, з простроченням надходження валютної виручки на 42 дні (граничний термін повернення 01.07.2015 року, повернуто 11.08.2015 року).

Також, Позивачем з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) укладено імпортний контракт від 20.05.2015 року № 20/05-2015 на купівлю олії соєвої рафінованої дезодорованої, виробництва 2014 року. Якість згідно ДОТУ 4534-2006. Ціна товару 600,0 євро за тонну. Кількість 18 тонн. Загальна сума контракту становить 10 800 євро. Умови поставки DAP м. Славянськ. Умови оплати - 100% попередня оплата.

Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за вказаним контрактом встановлено, що на виконання умов даного контракту ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» перераховано валютні кошти нерезиденту в загальній сумі 22303, 00 євро (еквів. 532 925,77 грн.).

При цьому, у зв'язку з невиконанням умов контракту нерезидентом повернута ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» попередня оплата в загальній сумі 22304, 00 євро (еквів. 532 925.77 грн.) з порушенням законодавчо встановленого терміну. Зокрема, на 20 днів (граничний термін повернення 20.08.2015 року, повернуто 08.09.2015 року) та 12 днів (граничний термін повернення 28.08.2015 року, повернуто 08.09.2015 року).

21 грудня 2014 року укладено імпортний контракт № 21/12-2014 на купівлю крупи пшона шліфованого, виробництва 2014 року. Ціна товару 400,0 евро за тонну. Кількість 100 тонн. Загальна сума контракту становить 40 000,0 євро. Умови поставки DAP м. Славянськ. Умови оплати - 100% попередня оплата.

Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за вказаним контрактом встановлено, що на виконання умов даного контракту ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» перераховано валютні кошти нерезиденту в загальній сумі 27970, 00 євро (еквів. 521 214,11 грн.).

У той же час, у зв'язку з невиконанням умов контракту нерезидентом повернута ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» попередня оплата в загальній сумі 27970, 00 євро (еквів. 521 214,11 грн.) з порушенням законодавчо встановленого терміну. Зокрема, на 2 дні (граничний термін повернення 13.04.2015 року, повернуто 14.04.2015 року).

Також, 16 лютого 2015 року укладено імпортний контракт № 16/02-2015 з компанією "VV Exim Group OU" (Естонія) в особі члена Правління ОСОБА_2 на купівлю крупи пшона шліфованого, виробництва 2015 року. Ціна товару 400,0 євро за тонну. Кількість 100 тонн. Загальна сума контракту становить 40 000,0 євро. Умови поставки DAP м.Славянськ. Умови оплати - 100% попередня оплата.

Перевіркою проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності за вказаним контрактом встановлено, що на виконання умов даного контракту ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» перераховано валютні кошти нерезиденту в загальній сумі 9976,51 євро (еквів. 310384,28 грн.).

У зв'язку з невиконанням умов контракту нерезидентом повернута ТОВ «Едвін Стіл Корпорейшн» попередня оплата в загальній сумі 9976,51 євро (еквів. 237666,77 грн.) з порушенням законодавчо встановленого терміну. Зокрема, на 1 день (граничний термін повернення 21.05.2015 року, повернуто 21.05.2015 року).

Наведені обставини стали підставою для нарахування Позивачу штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, відповідно до ст.1, 2 Закону України від 23.09.1994 року № 185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями.

Зокрема, як було встановлено матеріалами справи, пеня до Відповідача була застосована за недодержання ним 90-денного строку повернення валютної виручки.

Щодо посилання апелянта на неправомірне застосування граничних термінів розрахунку за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачених постановою Правління Національного банку України від № 354 колегія суддів зазначає таке.

Так, постановами Правління Національного банку України від 16.11.2012 року № 475, від 14.05.2013 року № 163, від 14.11.2013 року № 453, від 12.05.2014 року № 270, від 20.08.2014 року № 515, від 20.11.2014 року № 734, від 01.12.2014 року № 758, від 03.03.2015 року № 160, від 03.06.2015 року № 354, від 03.09.2015 року № 581, від 04.12.2015 року № 863 встановлено, що розрахунок за операціями з експорту та імпорту товарів, які передбачені ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Статтею 44 Закону України «Про Національний банк України» від 20 травня 1999 року № 679-XIV передбачено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю належить видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій.

До таких нормативно-правових актів належать, зокрема, постанови Правління Національного банку України від 16.11.2012 року № 475, від 14.05.2013 року № 163, від 14.11.2013 року № 453, від 12.05.2014 року № 270, від 20.08.2014 року № 515, від 20.11.2014 року № 734, від 01.12.2014 року № 758, від 03.03.2015 року № 160, від 03.06.2015 року № 354, від 03.09.2015 року № 581, від 04.12.2015 року № 863.

Системний аналіз наведених нормативно-правових актів дозволяє дійти висновку, що вказані постанови прийняті у межах повноважень Національного банку України та підлягає застосуванню при правовому регулюванні відносин щодо контролю за додержанням експортерами строків зарахування валютної виручки.

Таким чином, враховуючи викладене, законодавчо встановлений термін для розрахунків по розглянутим даною перевіркою операціям за період з 21.12.2014 року по 20.05.2015 року виключно складає 90 календарних днів.

Отже, оскільки факт, з настанням якого законодавець пов'язує початок відліку строку розрахунків згідно з п.1 та п.2 ст.3 Закону №185 мали місце під час дії відповідних постанов НБУ, то контролюючим органом правомірно було застосовано 90-денний строк здійснення розрахунків за експортними та імпортними операціями.

У той же час, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» передбачено умови, за яких резидент не несе відповідальності за порушення термінів виконання умов зовнішньоекономічного контракту нерезидентом.

Зокрема, частинами 3 та 4 статті 4 Закону встановлено, що у разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

З наведеного вбачається, що нарахування пені за порушення термінів розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності припиняється за умови звернення резидента до суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду або Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України, а в разі задоволення вимог щодо стягнення коштів з нерезидента пеня не нараховується.

Проте, Позивачем не надано доказів до суду, які б свідчили про зміни дії строку договору, або матеріалів, які б свідчили про звернення його в відповідний судовий орган щодо стягнення заборгованості у нерезидента за експортними контрактами від 02.04.2015 року № 02.04.2015 та від 24.03.2015 року № 24/03-2015, а також за імпортним контрактом від 20.05.2015 року № 20/05-2015.

Також, Позивачем не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції жодного належного доказу в обґрунтування невірного нарахування йому пені за експортними контрактами від 02.04.2015 року № 02.04.2015 та від 24.03.2015 року №24/03-2015, а також за імпортним контрактом від 20.05.2015 року № 20/05-2015.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що Позивачем як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі, так і в ході розгляду справи жодним чином не заперечувались та не визнавалися безпосередньо обставини порушення граничних строків поставки товару за вказаними вище контрактами.

Крім того, колегія суддів в ході розгляду справи не встановила невідповідності та неточності проведених податковим органом розрахунків строків порушення, а також сум нарахованої пені.

Отже, нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, відповідно до ст. 1, 2 Закону України від 23.09.1994 року № 185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями у розмірі 96 180, 85 є правомірним.

Щодо нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, відповідно до ст. 1, 2 Закону України від 23.09.1994 року № 185/94 - ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями у розмірі 1 238, 99 грн., колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до імпортного контракту від 16.02.2015 року № 16/02-2015, у зв'язку з невиконанням його умов "W Exim Group ОU" (Естонія) граничний строк повернення попередньої оплати в загальній сумі 9976,51 євро (еквів. 237666,77 грн.) припадав на 21.05.2015 року.

При цьому, у вказану дату, як було встановлено контролюючим органом, дані кошти було повернуто, а тому висновки Відповідача щодо порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті на один день, не відповідає дійсності.

Також, суд зазначає, що до умов імпортного контракту від 21.12.2014 року № 21/12-2014, у зв'язку з невиконанням його умов компанією "W Exim Group ОU" (Естонія) граничний строк повернення попередньої оплати в загальній сумі 27970, 00 євро (еквів. 521 214,11 грн.) припадав на 13.04.2015 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 11.04.2015 року по 13.04.2015 року були вихідними та святковими днями.

За приписами пункту 3.2. Інструкції "Про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями" затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24 березня 1999 року № 136, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28 травня 1999 року за № 338/3631 відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня здійснення операцій.

За таких обставин, початком відліку законодавчо встановленого терміну розрахунків в іноземній валюті при здійсненні резидентами України імпортних операцій є наступний календарний день після дати здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг).

Частинами 5 статті 254 Цивільного кодексу України передбачено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Судом першої інстанції встановлено, що компанією «W Exim Group ОU» (Естонія) здійснено повернення валютних коштів Позивачу в сумі 27970, 00 євро (еквів. 521 214,11 грн.) здійснено 14.04.2015 року, тобто в є перший за вихідним (святковим) робочий день,

Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що порушення строків, передбачених статтею 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" по контрактах від 16.02.2015 року № 16/02-2015 та від 21.12.2014 року № 21/12-2014, укладеного з компанією «W Exim Group ОU» (Естонія) не відбувалось, а повернення валютних коштів на територію України за вказаним контрактом відбулося у визначені Законом строки, а тому застосування до Позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 238, 99 грн. є безпідставним.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м.Києві від 14.11.2016 року № в частині застосування до ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1 238, 99 грн.; в іншій частині податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.11.2016 року № залишити без змін.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними та скасування податкового повідомлень - рішень Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 14 листопада 2016 року № , яким за порушення ч. 1 ст.9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» (далі - Декрет №15-93) до ТОВ «Едвін стіл корпорейшн» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 170, 00 грн., колегія суддів зазначає таке.

Як зазначено в акті перевірки, у Позивача за контрактом від 24.03.2015 року № 24/03-2015 з компанією "W Exim Group ОU" (Естонія), станом на 01.07.2015 року існувала прострочена дебіторська заборгованість у розмірі 26 325,0 євро (еквів. 618 709, 63.), яка підлягає обов'язковому декларуванню.

Податковий орган вважає, що станом на 01.07.2015 року вказане порушення виникло у зв'язку з тим, що Позивач не відобразив у декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України та знаходяться за її межами.

У преамбулі Декрета № 15-93 визначено, що цей Декрет установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Вказаним Декретом також однозначно вирішено питання щодо компетентного органу, який має право застосовувати санкції за порушення приписів Декрета, а саме - повноважним органом є Національний банк України.

Саме цим нормативно-правовим актом врегульовані відносини, з приводу правомірності яких виник спір у цій справі.

Статтею 9 Декрету № 15-93 передбачено, що валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Відповідно до статті 16 Декрету № 15-93 передбачено, що за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України.

Положення Указа Президента України "Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства" від 27.06.1999 № 734/99, яким органи державної податкової служби наділено повноваженнями застосовувати до резидентів і нерезидентів України санкції, передбачені пунктом 2 статті 16 Декрета № 15-93, не підлягають застосуванню, оскільки, врегульовуючи по-іншому питання, які були врегульовані законом (Декретом, виданим у межах повноважень, наданих Законом України "Про тимчасове делегування Кабінету Міністрів України повноважень видавати декрети в сфері законодавчого регулювання" від 18.11.1992 № 2796-XII), Указ суперечить обмеженням, встановленим пунктом 4 Перехідних положень Конституції України та необґрунтовано створює протиріччя в правовому регулюванні відносин.

Таким чином, санкції, передбачені статтею 9 Декрета № 15-93 застосовуються лише Національним банком України та підпорядкованими йому особами, до яких ДПІ не відноситься.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 липня 2018 року у справі № 826/8901/13-а (№ К/9901/437/18)

За таких обставин у Відповідача не було повноважень для застосування до товариства фінансових санкцій та прийняття податкового повідомлення-рішення № від 14 листопада 2016 року.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в цій частині.

Положеннями ст.242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню часткового, а рішення суду - скасуванню в частині відмови у визнанні протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 14 листопада 2016 року.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Едвін стіл корпорейшн" - задовольнити частково, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року в частині відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "Едвін стіл корпорейшн" у визнанні протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 14 листопада 2016 року - скасувати та в цій частині прийняти нове рішення.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 14 листопада 2016 року № на суму штрафних санкцій в розмірі 170,00 грн. (сто сімдесят гривень 00 копійок).

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 09.08.2018 року.