Справа № 826/6974/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 серпня 2018 року № 826/6974/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки»
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання протиправними дій та рішення та зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки» з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі також - відповідач), в якому просило:

«Визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України стосовно відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, нежитлове приміщення 54, ідентифікаційний код юридичної особи - 40192476) у видачі дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва»;

визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 23.03.2018 № 42 на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва»;

зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, нежитлове приміщення 54, ідентифікаційний код юридичної особи - 40192476) дозвіл на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва»;

зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України внести відомості про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, нежитлове приміщення 54, ідентифікаційний код юридичної особи - 40192476) дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва» до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.»

Позовні вимоги було мотивовано тим, що відповідач, на думку позивача безпідставно, відмовив позивачу в наданні дозволу. При цьому позивач стверджує, що проектна документація, надана позивачем відповідачу, відповідала встановленим вимогам та містила підписи та відбитки штампів, про відсутність яких вказано в рішеннях про відмову у видачі дозволу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, через канцелярію відповідачем подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, за наявними матеріалами.

Відповідачем надано відзив на позов, за змістом якого позовні вимоги заперечуються з огляду на відсутність серед документації, поданої позивачем :

- документу, що посвідчує право користування чи власності земельною ділянкою;

- відсутні відомості про учасників проектування;

- відсутні підписи відповідальних виконавців;

- відсутні підписи відповідальних осіб в штампах прив'язки;

- відсутня сторінка підтвердження ГАП (ГІП).

З огляду на клопотання позивача та відповідача, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки» подано до Державної архітектурно - будівельної інспекції України для отримання дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва» заяву вх. № 40-30/1903-16 від 19.03.2018р.

Відповідачем винесено рішення про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 23.03.2018 № 42 .

Підставою відмови визначено наступні обставини.

Так, в оскаржуваному рішенні зазначено, що «не подано в повному обсязі копії документів відповідно до п. 28 та додатку 10 Порядку знання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 13.04.2011 № 466, частини третьої статті 37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме документів, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою»

Також в оскаржуваному рішенні зазначено про встановленням невідповідності поданих документів вимогам законодавства: «проектна документація подана не в повному обсязі, який визначено ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», а саме: архітектурні рішення, розрахунок наслідків, основні техніко-економічні показники, генеральний план, заходи щодо забезпечення енергоефективності, матеріали ОВНС, включаючи дані щодо всіх очікуваних впливів на довкілля (земельні, водні та інші ресурси) їх мінімізація та компенсація;

проектна документація оформлена без врахування вимог ДСТУ Б А.2.4-4:2009 «Основні вимоги до проектної та робочої документації», а саме на сторінці Відомість про учасників проектування відсутні підписи відповідальних виконавців, відсутні підписи відповідних осіб в штампах прив'язки та відсутня сторінка підтвердження ГАП (ГІП)».

До матеріалів справи залучено копію заяви з відбитком штампу відповідача про отримання.

Як вбачається з копії даної заяви, позивачем було додано копію документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на 3 аркушах.

Позивач стверджує, що ним було надано відповідачу витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку №128 з кадастровим номером :90:170:0003 та інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, про право власності позивача на житловий будинок за вказаною адресою.

Зазначені твердження позивача містяться в позовній заяві, проте, відповідачем не було спростовано обставину отримання вищезазначених документів разом з заявою позивача, у зв'язку з чим в суду відсутні будь - які підстави стверджувати про обґрунтованість тверджень відповідача про те, що позивачем не було надано документу, що посвідчує право користування чи власності земельною ділянкою.

Позивач стверджував, що ним була надана відповідачу розроблена та затверджена в установленому порядку проектна документація на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва».

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із наступного.

Згідно з приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" № 687- XIV від 20.05.1999, для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Статтею 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що право на виконання будівельних робіт на об'єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно - будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (ч. 2 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, перелік документів, що додаються до заяви, форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт регламентований зокрема положеннями Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (далі - Порядок № 466).

Так, відповідно до п. 17 Порядку № 466, дозвіл на виконання будівельних робіт (далі - Дозвіл) щодо об'єкта, проект якого затверджено Кабінетом Міністрів України, який розміщено на території кількох регіонів або вплив (відповідно до проектної документації) від діяльності якого після прийняття в експлуатацію буде поширюватися на два і більше регіони (Автономна Республіка Крим, області, міста Київ та Севастополь), видається Держархбудінспекцією, а щодо іншого об'єкта - її територіальним органом за місцезнаходженням об'єкта за формою згідно з додатком 4 на безоплатній основі.

Пунктом 18 Порядку № 466 передбачено, що для отримання дозволу замовник (його уповноважена особа) має право подати особисто або надіслати рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта заяву про отримання дозволу за формою згідно з додатком 5.

До заяви додаються:

- копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

- проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

- копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмова згода його власника на проведення будівельних робіт у разі реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єкта;

- копія ліцензії, яка дає право на виконання будівельних робіт, засвідчена в установленому порядку (подається у разі потреби);

- копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

- копії кваліфікаційних сертифікатів, засвідчені в установленому порядку, подаються з 1 червня 2012 р. (крім сертифікатів інженерів технічного нагляду, які подаються з дня набрання чинності цим Порядком).

Суд звертає увагу на те, що пунктом 18 Порядку № 466 визначений вичерпний перелік вимог, необхідних для отримання дозволу на виконання будівельних робіт та розширенню не підлягає.

Згідно із п. 19 Порядку Інспекція протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову в його видачі.

Відповідно до п. 20 Порядку та ч. 4 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", підставою для відмови у видачі дозволу є: - неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; - невідповідність поданих документів вимогам законодавства; - виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 04.06.2014 № 163 затверджено ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», норми якого встановлюють склад та зміст проектної документації на нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів або їх частин, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури. Також, приписами ДСТУ Б А.2.4-4:2009 «Основні вимоги до проектної документації» встановлено основні вимоги до проектної та робочої документації на будівництво, реконструкцію, модернізацію та ліквідацію (далі - будівництво) будівель і споруд різного призначення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано відповідачу копію проектної документації на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва» та копію експертного звіту від 15.08.2017 № 1376-4301 -17/УЕБ з додатком до нього на 12 - ти аркушах.

Також позивачем було надано відповідачу пояснювальну записку на 24 аркушах, основні креслення на 24 аркушах, копії документів про призначення осіб, які здійснюють авторський та технічний нагляд, відповідальних виконавців робіт.

Позивач стверджував, що вищезазначені документи відповідають встановленим вимогам до проектної документації, посилаючись на експертний звіт щодо розгляду проектної документації від 15.08.2017 № 1376-4301 -17/УЕБ, складений ТОВ «Укрекспертиза в будівництві».

Натомість, відповідачем не було зазначено конкретних підрозділів проектної документації, наявності чи відсутності в них певної інформації, посилань на невідповідність конкретної частини проектної документації, наданої позивачем, встановленим вимогам та нормам.

При цьому, заперечення надані відповідачем, дублюють підстави, зазначені в оспорюваному рішенні.

За таких обставин суд позбавлений можливості стверджувати про наявність порушень у проектній документації, яка була подана відповідачу, з огляду на те, що наявний в матеріалах справи проект будівництва, який міститься в 4 - х томах справи, явно перевищує надану відповідачу проектну документацію, виходячи з кількості поданих аркушів, зазначених в заяві.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем правомірності прийняття оскаржуваного рішення, та доведеності обставини наявності порушень вимог чинних норм в документації, поданій позивачем відповідачу.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що неприйняття відповідачем рішення про видачу дозволу на виконання будівельних робіт для позивача є протиправним, тому вимоги в цій частині є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи вимоги про зобов'язання позивача вчинити дії, суд виходить з наступного.

Визначення поняття «дискреційні повноваження» на нормативному рівні в Україні закріплено у Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, згідно з пунктом 1.6 якої дискреційні повноваження - сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З наведених визначень поняття «дискреційні повноваження» вбачається, що визначальним для віднесення конкретного повноваження органу державної влади до дискреційного є законодавчо встановлена можливість (свобода) вибору органом державної влади серед в рівній мірі правомірних рішень того, яке вбачається більш доцільним самому органу державної влади.

Природа дискреційних повноважень полягає в наданні суб'єкту владних повноважень можливості обирати на власний розсуд приймати рішення, при цьому керуючись суб'єктивними переконаннями щодо необхідності прийняття того чи іншого рішення. Тобто, характерною ознакою дискреційних повноважень владного суб'єкта є можливість застосування суб'єктивного підходу при виборі варіанту рішення, яке приймається таким суб'єктом.

При цьому, не може йти мова про дискреційні повноваження органу державної влади (органу місцевого самоврядування, посадової особи) у тих випадках, коли нормативно закріплені повноваження органу не передбачають можливості вибору одного з кількох можливих рішень. Відсутність права діяти на власний розсуд, виходячи з суб'єктивних міркувань суб'єкта владних повноважень, виключає наявність дискреції в його повноваженнях.

У тих випадках, коли нормативно закріплені повноваження публічного органу мають характер чіткого алгоритму дій, здійснюваних суб'єктом при прийнятті рішення в обов'язковому порядку на безальтернативній основі, такі повноваження владного суб'єкта не можуть бути віднесені до дискреційних, у зв'язку з чим суд доходить висновків про задоволення вимог в цій частині.

З огляду на викладене та керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України стосовно відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, нежитлове приміщення 54, ідентифікаційний код юридичної особи - 40192476) у видачі дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України про відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 23.03.2018 № 42 на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва».

4. Зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, нежитлове приміщення 54, ідентифікаційний код юридичної особи - 40192476) дозвіл на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва».

5. Зобов'язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України внести відомості про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Концепт Груп Позняки» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, 44, нежитлове приміщення 54, ідентифікаційний код юридичної особи - 40192476) дозволу на виконання будівельних робіт на об'єкт будівництва «Реконструкція житлового будинку на вул. Дніпродзержинській, 128 у Дарницькому районі м. Києва» до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян