Справа № 638/11923/16
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 р. м. ХарківСправа № 638/11923/16
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Бенедик А.П.

суддів: Донець Л.О. , Лях О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя 1 інстанції Біленський О.О.) від 20.06.2018р. . (повний текст ухвали складено 20.06.2018 р.) по справі № 638/11923/16 за заявою ОСОБА_1 в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій просив окремою ухвалою зобов'язати Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова перерахувати з 01.03.2016 року заробіток для обчислення пенсії за вислугу років відповідно до підпункту в) пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, а також перерахувати з 01.03.2016 року розмір пенсії за вислугу років з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування заяви вказує, що відповідачем протиправно при виконанні рішення суду при переведенні з 18.12.2015р. з пенсії за віком на пенсію за вислугу років при обчисленні заробітку для обчислення пенсії не збільшив його щорічно - 01 березня (на коефіцієнти зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік: 01 березня 2016- к=1,20527; 01 березня 2017року-к=1,23555; 01 березня 2018року-к=1.37070).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року заяву залишено без задоволення.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 року та направити справу для продовження розгляду заяви до суду першої інстанції - Дзержинського районного суду м.Харкова.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на неправильність висновків суду.

Відповідач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

На підставі положень ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в переході з призначеної пенсії за віком на пенсію за вислугу років.

Зобов'язано Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Харкова зарахувати ОСОБА_1 час роботи парашутистом-рятівником парашутно-десантної групи в період з 05.02.1982 року до 23.10.2003 року до спеціального стажу та перевести ОСОБА_1 з 18.12.2015 року з пенсії за віком на пенсію за вислугу років як працівнику льотного складу з здійсненням перерахунку пенсії відповідно до ч.3 ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.02.2000 року №264 з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 551,20 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова повернуто заявнику.

Заявник вказує, що 15.05.2018 року він отримав довідку за № 3709-06/49 про щомісячні розміри пенсії за період з червня 2015р. по травень 2018р., з якої він дізнався про те, що перерахунок мого заробітку та розмір пенсії відповідно до підпункту «в» пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсій працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації» щорічно (01 березня: 01 березня 2016р. на коефіцієнт к = 1,20527; 01 березня 2017 - к = 1,23555; 01 березня 2018р. - к = 1.37070),- не проведено. Протиправність дій відповідача при виконанні Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 року полягає в тому, що відповідача було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.02.2000р. № 264, якою на виконання Закону України від 17.11.1999р. № 1222-ХІУ установлено, що особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і борт операторам, які виконують спеціальні роботи в польотах, заробіток для обчислення пенсії визначається згідно з пунктом 7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації», затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992р. № 418. В абзаці 3 пункту «а» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» установлено, що перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно - випробному складу затверджується в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ від 09.08.2005р. №713 внесено зміни до підпункту «в» вищезазначеного пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації», виклавши його в такій редакції: У разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 01 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії.

На думку заявника, відповідач протиправно при виконанні рішення суду при переведенні з 18.12.2015р. з пенсії за віком на пенсію за вислугу років при обчисленні заробітку для обчислення пенсії не збільшив його щорічно - 01 березня (на коефіцієнти зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік: 01 березня 2016- к=1,20527; 01 березня 2017року-к=1,23555; 01 березня 2018року-к=1.37070).

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковим до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Колегія суддів зазначає, що Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов'язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, зокрема, Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, судове рішення, в якому чітко вказано спосіб та порядок виконання, в даному випадку - постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 року по справі №628/11923/16-а повинна бути виконано саме у встановлений судом спосіб та не в який інший.

Згідно ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Під час розгляду справи встановлено, що підставою для звернення із заявою в порядку ст.383 КАС України, слугувало те, що на думку заявника, відповідач протиправно при виконанні рішення суду при переведенні з 18.12.2015р. з пенсії за віком на пенсію за вислугу років при обчисленні заробітку для обчислення пенсії не збільшив його щорічно - 01 березня (на коефіцієнти зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік: 01 березня 2016- к=1,20527; 01 березня 2017року-к=1,23555; 01 березня 2018року-к=1.37070).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з адміністративним позовом, позивач просив визнати протиправними дії відповідача при обчисленні вислуги років та при відмові йому в переході з 18.12.2015 року з пенсії за віком на пенсію за вислугу років, як працівнику льотного складу та зобов'язати відповідача зарахувати час роботи парашутистом-рятівником парашутно - дисантної групи в період з 05.02.1982 року до 23.10.2003 року до спеціального стажу, перевести з 18.12.2015 року з пенсії за віком на пенсію за вислугу років як працівника льотного складу, та здійснити перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і до Постанови КМУ від 10.02.2000 року № 264 з урахуванням раніше виплачених сум, які і були задоволені судом.

З листа Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова№6946-02-1/49 від 07.05.2018 року вбачається, що відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та матеріалів його пенсійної справи (згідно трудової книжки), до стажу вислуги років зараховані періоди роботи з 09.06.2004 року по 27.01.2008 року у Харківському аероклубі ім. В. С. Гризодубової на посаді інструктора ПДП, з 20.06.2008 по 29.11.2015 на посаді інструктора парашутиста у ТОВ"АВІА -СОЮЗ". Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 по справі № 638/11923/16а до стажу вислуги років зараховано час роботи парашутистом - рятівником парашутно-десатної групи в Харківському аероклубі ім. В.С. Гризодубової, з 05.02.1982 по 23.10.2003. Розрахунок середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії проведено згідно довідок про заробітну плату, наявними в матеріалах пенсійної справи. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії розраховано за період роботи з 01.10.1984 по 31.10.1989 року та з 01.07.2000 по 29.11.2015 року, складає 2324,86 грн. (за матеріалами пенсійної справи), тобто дії на виконання постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2016 року по справі №638/11923/16-а вчинено.

В свою чергу, вказані у заяві вимоги не стосувались визначення заробітку для обчислення пенсій працівникам льотно-випробного складу, судом досліджувалось виключно факт того, що посада, яку обіймав позивач у Харківському обласному авіаційно-спортивному клубі ДТСААФ та Харківському аероклубі ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння оборони України є підставою для зарахування періоду роботи з 05.02.1982 р. по 23.10.2003 р. до вислуги років, як особі льотного складу, відповідно до статті 54 Закону "Про пенсійне забезпечення".

Тобто, в межах позовних вимог, заявлених позивачем, рішення суду у справі виконано.

Колегія суддів зазначає, що вимоги заяви не були предметом судового розгляду, а тому фактично є вимогами про збільшення позовних вимог, що виходить за рамки розгляду даної справи.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2018р. по справі №638/11923/16 за заявою ОСОБА_1 в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець О.П. Лях