Справа № 2540/2547/18
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року м. Чернігів Справа № 2540/2547/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шашери М.О.,

представника позивача Образкової Г.В.,

представника відповідача Бисикало Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" до Головного управління ДФС у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Чернігівський завод радіоприладів" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області та просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.03.2018 № , винесене Головним управлінням ДФС у Чернігівській області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 825/1521/16 від 21 вересня 2016 року, яке набуло законної сили, з позивача було стягнуто 3848147 грн. 98 коп. боргу по податку на додану вартість.

Ухвалою того ж суду від 21 вересня 2016 року сплату стягнутої суми боргу було розстрочено на 60 місяців.

Позивач, сумлінно виконуючи умови розстрочення боргу, своєчасно виконував боргові зобов'язання.

За таких підстав позивач вважає, що застосування до нього штрафних санкцій та пені є неправомірним.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Головним управлінням ДФС у Чернігівській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податку на додану вартість ПАТ «ЧеЗаРа», за результатами якої складено акт від 12.03.2018 № 377/25-01-12-04-39 та встановлено порушення вимог п. 57.1 от. 57, п. 203.2 от. 203 Податкового кодексу України.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що в порушення п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України платником податку на додану вартість несвоєчасно сплачено

податок на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість за березень

2017 року № від 19.04.2017, зі строком затримки більшою ніж 30 календарних днів.

Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 1 от. 126 Податкового кодексу

України - у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Розрахунок порушення строків сплати податку на додану вартість наведений в акті перевірки, який долучений до матеріалів справи.

Пунктом 57.1 ст.57 ПК України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 цієї статті у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення- рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до ч. 1 п. 87.9 ст.89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу органи державної податкової служби зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Щодо аргументів, зазначених в позові суд зазначає наступне.

До функцій контролюючих органів згідно з п.п.19/1.1.2 п.19/1.1 ст. 19/1 ПК України віднесено контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Статтею 109 Кодексу визначено, що «податковими правопорушеннями» є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платникам податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 111.2 ст.11 Кодексу передбачено, що фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Таким чином, в межах визначених функцій та повноважень, наданих Податковим кодексом України, відповідачем застосовані штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на додану вартість по декларації за березень 2017 року.

Крім того, нормою п.87.9 ст.87 ПК України законодавець чітко встановив черговість спрямування коштів, сплачених платником податків, у разі наявності податкового боргу.

Отже, у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов'язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов'язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному п.87.9 ст.87 ПК України та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст.126 ПК України у залежності від терміну затримки.

При цьому, санкція норми ст.126 ПК України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов'язання безвідносно до підстав її виникнення.

Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм пункту 87.9 ст.87 ПК України, стаття 126 не містить.

Крім того, об'єктом застосування штрафу є погашена сума податкового боргу, спосіб такого погашення значення не має (є це самостійна сплата чи примусове стягнення). Погашення податкового боргу за положеннями п.п.14.1.152 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України,' зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Отже, за наявності у позивача податкового боргу, на погашення якого були направлені кошти, сплачені позивачем в рахунок поточних податкових зобов'язань, Головним управління ЦФС у Чернігівській області було правомірно нараховано штраф за несвоєчасну сплату податкових зобов'язань на підставі ст.12б ПК України.

Незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов'язання, такий платник після фактичного погашення податкового боргу повинен сплатити пеню (штраф) у розмірі, який залежить від періоду прострочення.

Податковий кодекс не містить винятків для застосування пені (штрафу) за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в залежності від того, як платник податку її сплати - добровільно чи на підставі рішення суму, в тому числі і у випадку розстрочення його виконання.

При цьому, санкція ст.12б Податкового кодексу України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов'язання безвідносно до підстав її виникнення.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд, у своїх рішеннях, від 13.02.2018 по справі № К/9901/3879/17, від 04.04.2018 по справі № К/9901/3770/17, від 17.04.2018 по справі № К/9901/716/18.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте правомірно, на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства і скасуванню не підлягає.

Таким чином, в задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Чернігівський завод радіоприладів" необхідно відмовити. Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексуадміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 серпня 2018 року.

Суддя С.Л. Клопот