Справа № 826/1821/18
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 серпня 2018 року № 826/1821/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянув у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаМіністерства освіти і науки України Державне підприємство Міністерства освіти і науки України «Інформаційно-іміджевий центр»
провизнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Міністерства освіти і науки України, третя особа: Державне підприємство Міністерства освіти і науки України «Інформаційно-іміджевий центр», в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України (управління міжнародного співробітництва та європейської інтеграції Міністерства освіти і науки України (відділ визнання іноземних освітніх документів Державного підприємства «Інформаційно-іміджевий центр»)) в частині неприйняття рішення або визнання або про відмову у визнанні документа про середню освіту, виданого навчальним закладом «Аль-Мадіна Аль-Мунаура», на ім'я громадянина республіки Ірак-ОСОБА_1.

2. Зобов'язати Міністерство освіти і науки України прийняти рішення про визнання або про відмову у визнанні документа про середню освіту, виданого навчальним закладом «Аль-Мадіна Аль-Мунаура» на ім'я громадянина Республіки Ірак - ОСОБА_1, у найкоротші строки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 13.02.2018 р. відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що полягає у неприйнятті рішення про визнання або про відмову у визнанні документа про середню освіту, виданого навчальним закладом «Аль-Мадіна Аль-Мунаура», на ім'я громадянина республіки Ірак-ОСОБА_1.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, з огляду на передчасність позовних вимог. Відповідачем прийнято рішення, яким відмовлено позивачу у визнанні його освітнього документа.

Представником третьої особи у встановлені судом строки не було надано письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10.10.2017 р. випускник освітнього закладу «Аль Мадіна Аль-Мунаура» (Республіка Ємен) громадянин Республіки Ірак - ОСОБА_1, керуючись положеннями «Порядку визнання в Україні документів про середню, середню професійну, професійну освіту, виданих навчальними закладами інших держав», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 05.05.2015 р. № 504, з метою продовження навчання у вищих навчальних закладах України, подав до управління міжнародного співробітництва та європейської інтеграції Міністерства освіти і науки України (відділ визнання іноземних освітніх документів Державного підприємства «Інформаційно-іміджевий центр»), повний пакет документів та інформації необхідних для проведення процедури визнання в Україні документу про середню освіту виданого навчальним закладом «Аль-Мадіна Аль- Мунаура» (Республіка Ємен) на ім'я ОСОБА_1, про що свідчить довідка від 10.10.2017 № 7/2-NZ-9830-17 Державного підприємства «Інформаційно- іміджевий центр».

Проте, станом на момент подання адміністративного позову, жодного рішення, щодо визнання або відмову у визнанні документу про середню освіту виданого навчальним закладом «Аль-Мадіна Аль-Мунаура» (Республіка Ємен) на ім'я ОСОБА_1, Міністерством освіти і науки України не прийнято.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача неправомірною в частині не прийняття рішення про визнання або про відмову у визнанні документу про середню освіту виданого на ім'я ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Процедуру визнання в Україні документів про середню освіту інших держав регламентовано «Порядком визнання в Україні документів про середню, середню професійну, професійну освіту, виданих навчальними закладами інших держав», затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 05 травня 2015 року № 504 (надалі за текстом - Порядок).

Згідно з п.п. 2 п. 1 розділу 2 Порядку визначено, що процедура визнання документів про середню освіту, з метою продовження навчання власником документа на території України, здійснюється Міністерством освіти і науки України. Рішенням Міністерства освіти і науки України підтверджується право власника освітнього документа на продовження навчання в Україні, про що видається свідоцтво.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року № 924, на Державне підприємство "Інформаційно-іміджевий центр", що належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України, покладено функції національного інформаційного центру академічної мобільності з метою виконання в тому числі таких основних завдань:

- проведення перевірки автентичності документів про освіту, виданих навчальними закладами України та інших держав;

організація експертизи із встановлення еквівалентності кваліфікацій, присвоєних згідно з документами про освіту, що видані навчальними закладами іноземних держав;

- участь у підготовці проектів дво- та/або багатосторонніх міжурядових угод з питань визнання кваліфікацій;

- надання за принципом "єдиного вікна" інформації про національне законодавство у сфері освіти;

- здійснення оперативного обміну даними для забезпечення ефективного функціонування механізму визнання документів про освіту, виданих в Україні та інших державах;

Так, згідно з п. 2 розділу 5 Порядку визначено, що процедура визнання документа про освіту включає:

1) перевірку автентичності Документа та додатка до нього;

2) підтвердження статусу освітньої установи, яка видала документ;

3) визначення рівноцінності академічних та/або професійних прав, що надаються власнику документа в країні походження документа, правам, які надаються при отриманні відповідної освіти в Україні.

Згідно з п. 7 розділу 5 Порядку визначено, що дані, отримані під час перевірки автентичності, підтвердження статусу освітньої установи, визначення рівноцінності академічних прав, є підставою для прийняття Міністерством освіти і науки України рішення, що оформлюється відповідальним структурним підрозділом Міністерства у вигляді висновку про результати процедури визнання документів про середню освіту виданих освітніми установами інших держав (надалі за текстом - Висновок).

Згідно з другим абзацом п. 1 розділу 6 Порядку, визначено що Міністерство освіти і науки України на підставі Висновку приймає одне з таких рішень, яке оформлюється в установленому законодавством порядку:

- про визнання документа про освіту, на підставі якого Заявнику видається Свідоцтво;

- про відмову у визнанні поданого документа, про що Заявнику надсилається відповідне повідомлення із зазначенням підстав прийняття такого рішення.

Згідно з п. 4 розділу 9 Порядку визначено, що строк надання Заявнику Свідоцтва не може перевищувати 45 календарних днів з дня надходження усіх документів та інформації, необхідних для здійснення процедури визнання.

Так, відповідно до наданої інформації Державним підприємством «Інформаційно-іміджевий центр» листом від 20.02.2018 № 7/ІС-М-26 представник позивача ОСОБА_6 при подачі документів був проінформований під особистий підпис у додатку заяви про можливе продовження термінів прийняття рішення щодо освітнього документа ОСОБА_1 через питання зі статусом освітнього закладу, що видав документ про освіту.

17.01.2017 р. Управлінням міжнародного співробітництва та європейської інтеграції було прийнято рішення про відмову у визнанні іноземного освітнього документа.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, які стали підставою для звернення позивача до суду відпали, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв'язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко