Справа № 619/1830/18
Суддя: Остропілець Є. Р.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №619/1830/18
провадження №2-а/619/35/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Остропілець Є.Р.

при секретарі - Бурлаковій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону УПП в м.Краматорську та м.Слов'янську рядового поліції Кнерцера Антона Михайловича « Про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення»,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся з адміністративним позовом в Дергачівський районний суд до поліцейського роти №2 батальйону УПП в м.Краматорську та м.Слов'янську рядового поліції Кнерцера Антона Михайловича « Про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення».

ОСОБА_1 посилається на те, що 07 травня 2018 року поліцейським роти №2 батальйону УПП в м. Краматорську та м. Слов'янську, рядовим поліції Кнерцером Антоном Михайловичем, було винесено постанову №309332 про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, 07.05.2018 року о 18:25, позивач, керуючи транспортним засобом, Renault Safrane, д.н.зн. НОМЕР_1 на 671 км. автошляху Київ-Харків-Довжанський, рухався у крайній лівій смузі, нібито не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч, чи розворот, в той час коли інші смуги праворуч були нібито не зайняті, чим начебто порушив п. 11.2. ПДР України. Відповідач безпідставно вбачив в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2. Ст. 122 КУпАП.

На думку позивача, постанова №309332 є необґрунтованою, незаконною, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав: 07 травня 2018 року ОСОБА_1, рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський у сторону м. Харкова, раптом згадав про наявний на шляху пост з перевірки осіб документів та вантажу («блок-пост») та зрозумів, що залишив свій паспорт Громадянина Украйни у м. Краматорську. З цією метою, в районі 671 км. траси (що називають «БЗС») він залишився у крайній лівій смузі руху, маючи намір здійснити розворот та їхати за паспортом. З урахуванням вимог п. 10.4. ПДР «10.4. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.» Оскільки фактично позивач не здійснював перестроювання, а залишався у своїй смузі руху при збільшенні кількості смуг на проїзній частині, то вимоги до увімкнення показника повороту ПДР до нього не висувають. Під час пошуку розриву суцільної лінії розмітки ОСОБА_1 зупинив поліцейський роти №2 батальйону УПП в м. Краматорську та м. Слов'янську рядовий поліції Кнерцер Антон Михайлович. На його перше запитання, в якому напрямку позивач рухається, останній відповів, що до Краматорську. Після цього відповідач без пояснення свого переконання, безпідставно повідомив позивача, що не довіряє йому, тому вважає, що він порушив ПДР, а саме п. 11.2. «На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.» Оскільки позивач переконаний в тому що діяв відповідно до вимог ПДР, та ПДР не порушував, ОСОБА_1 попросив відповідача надати свої документи для складання заяви про безпідставну зупинку, після чого відповідач виконав рух рукою, що був схожим на увімкнення боді-камери та оголосив про початок розгляду справи. Одразу позивач повідомив, що буде надавати свої письмові пояснення, після чого позивачеві надали бланк для пояснень та планшет, в якому він повідомив про причину свого розташування на дорозі. Тоді ж інспектор почав складати постанову, йому були передані свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, в наданні поліса страхування я відмовив.

Після отримання письмових пояснень відповідач відійшов від місця розгляду справи до патрульного транспортного засобу, почав телефонувати та продовжував телефонну розмову протягом 20-30 хвилин. Оскільки в якості пасажира була донька позивача віком 11 міс., він пропонував продовжити розгляд справи, на що відповідач не реагував.

Одразу після повернення до мого ТЗ, відповідач продовжив розгляд справи, повідомив про наявність відеозапису, що нібито підтверджує правопорушення ОСОБА_1, але розглянути його відмовився.

Позивач наполягав на дотриманні ПДР, запитав, на підставі яких доказів, фактичних даних відповідно до ст. 251 КУпАП відповідач вбачає його намір до розвороту, але відповідач в порушення закону відповів, що йому здається, що позивач не мав наміру виконувати розворот.

Під час розгляду справи відповідач, не зважаючи на презумпцію невинуватості, одразу після зупинення повідомив позивача, що вважає, що останній не мав наміру здійснювати розворот. На питання позивача про причини таких міркувань, відповідач не зміг відповісти. В якості доказів вини, відповідач, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП долучив пояснення позивача та повідомив про наявність відеозапису його правопорушення. Відповідно до ст. 252 КУпАП «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.» Під час розгляду справи, відповідач зробив необґрунтований висновок без оцінки доказів. Ч. 1 ст. 251 КУпАП встановлює, що «Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.»

Таким чином позивач вважає, що висновок відповідача був безпідставним.

На додаток до цього, відповідач як на один з доказів послався на відео фіксацію правопорушення. Але відповідач відеодоказів позивачеві не надав, не зважаючи на прохання останнього, відповів, що йому достатньо його пояснень. Таким чином відповідач порушив право, передбачене ч. 1 ст. 268 КУпАП, а саме «особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи».

Позивач посилається на те, що у зв'язку із грубим порушенням відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, в порушення ч. 1 ст. 280 КУпАП, відповідач «при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з'ясував: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо відповідач не виконає свого обов'язку щодо доказування правомірності винесення постанови, то відповідно правомірність (законність) його постанови про адміністративне правопорушення є недоведеною, тобто така постанова є незаконною та має бути скасована.

Відповідач у Постанові посилається на порушення позивачем п. 11.2. ПДР. П. 11.2. ПДР: «11.2. На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об'їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.».

Позивач вказує, що дотримався рекомендації ПДР, та одночасно із вимогою п. 10.4. ПДР займав крайню ліву смугу з метою здійснення розвороту, відповідно до вимог п. 11.2 ПДР, в конкретно ситуації, що розглядається, його ТЗ дозволяється займати крайню ліву смугу, оскільки позивач планував здійснити розворот, а також п. 11.2 ПДР не забороняє рух у крайній лівій смузі дороги при вільних правих смугах, а дає рекомендацію. Навіть, якщо припустити відсутність наміру позивача здійснити поворот ліворуч, чи розворот, недотримання рекомендації не є порушенням ПДР.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив , був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи , що не перешкоджає розглядати справу у його відсутність .

Відповідач поліцейський роти №2 батальйону УПП в м.Краматорську та м.Слов'янську рядовий поліції Кнерцер Антон Михайлович в судове засідання не з'явився, причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судом було встановлено, що 07 травня 2018 року поліцейським роти №2 батальйону УПП в м. Краматорську та м. Слов'янську, рядовим поліції Кнерцером Антоном Михайловичем, було винесено постанову №309332 про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови, 07.05.2018 року о 18:25, позивач, керуючи транспортним засобом, Renault Safrane, д.н.зн. НОМЕР_1 на 671 км. автошляху Київ-Харків-Довжанський, рухався у крайній лівій смузі, нібито не маючи наміру здійснювати поворот ліворуч, чи розворот, в той час коли інші смуги праворуч були нібито не зайняті, чим начебто порушив п. 11.2. ПДР України. Відповідач безпідставно вбачив в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2. Ст. 122 КУпАП.

Дослідивши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дотримався рекомендації ПДР, та одночасно із вимогою п. 10.4. ПДР займав крайню ліву смугу з метою здійснення розвороту, відповідно до вимог п. 11.2 ПДР, в конкретно ситуації, що розглядається, його ТЗ дозволяється займати крайню ліву смугу, оскільки позивач планував здійснити розворот, а також п. 11.2 ПДР не забороняє рух у крайній лівій смузі дороги при вільних правих смугах, а дає рекомендацію. Навіть, якщо припустити відсутність наміру позивача здійснити поворот ліворуч, чи розворот, недотримання рекомендації не є порушенням ПДР, тому постанова №309332 є необґрунтованою, незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі дотримання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду адміністративної справи посадова особа повинна суворо дотримуватись ст.ст. 278,279 КУпАП щодо підготовки до розгляду справи про адміністративну правопорушення та порядку розгляду справи з роз'ясненням мені прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач в судове засідання не з'явився, та не довів правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надав суду доказів стосовно законності винесеної постанови та в заяві не мітиться жодних посилань на необґрунтованість подачі адміністративного позову.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, оскільки вона була винесена без урахування фактичних обставин, без достатніх доказів, всупереч чинному законодавству України.

На підставі статті 241 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 49,51, 104-107,159, 160-163, 185-186 КАС України, ст.ст. 9,23,126, 251, 252, 283, 287 -КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону УПП в м.Краматорську та м.Слов'янську рядового поліції Кнерцера Антона Михайловича « Про скасування постанови про вчинення адміністративного правопорушення» - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти №2 батальйону УПП в м. Краматорську та м. Слов'янську рядового поліції Кнерцера Антона Михайловича №309332 від 07.05.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду апеляційної інстанції протягом 10-ти днів через суд першої інстанції з дня її проголошення.

Суддя Є. Р. Остропілець