Справа № 583/2756/18
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2018-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2756/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Петренко Євгенія Вікторовича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

16 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ВР № 042090 від 07.07.2018 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП як незаконну.

Позовні вимоги мотивує тим, що 07.07.2018 р. інспектор поліції роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Петренко Є.В. виніс постанову про накладення на нього (ОСОБА_1.) адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, в якій зазначено, що 07.07.2018 р. об 11 год. 30 хв. в м. Охтирка по вул. Менжинського ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 без водійського посвідчення, чим порушив п. 2.4 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. З зазначеною постановою він (позивач) не згоден та вважає, що інспектор поліції незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності, так як за кермом автомобіля була інша особа, тому вимога поліцейського до позивача надати водійське посвідчення є безпідставною. Інспектор поліції не надав для огляду відеозапис, на якому ніби-то є підтвердження, що позивач керував транспортним засобом, без свідків та будь-яких доказів інспектор поліції здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці. Крім того, позивач повідомив інспектора поліції про те, що потребує присутності адвоката, однак відповідач відповів, що ніхто не буде чекати поки приїде адвокат, чим було порушено право позивача на захист, тобто порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити та пояснили, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а тому і не зобов'язаний був пред'являти для перевірки посвідчення водія. Крім того, відповідачем не було надано відеозапису, де було б зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки диск з відеозаписом, який було додано відповідачем до відзиву на позовну заяву, взагалі не стосується вказаної справи. Також відповідачем було порушено право позивача на захист, так як заява позивача про його бажання запросити захисника була відповідачем проігнорована.

Відповідач - поліцейський роти № 2 батальйону УПП в Сумській області Петренко Є.В. в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку, подав відзив на позовну заяву, в якому просить залишити без змін постанову ВР № 042090 від 07.07.2018 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським роти № 2 батальйону УПП в Сумській області сержантом поліції Петренком Є.В., а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що 07.07.2018 р. згідно з розстановкою сил він (Петренко Є.В.) ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в м. Охтирка разом з поліцейським роти №2 Матвєєвим В.В. Близько 11.30 год. 07.07.2018 р. надійшло орієнтування про те, що в м. Охтирка водій транспортного засобу Фольксваген Гольф номерний знак НОМЕР_1 керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Відповідно до п.2.4 а ПДР водій механічного транспортного засобу на вимогу поліцейського повинен предявити для перевірки документи, зазначені в п.2.1ПДР. Зокрема посвідчення водія. Він (Петренко Є.В.) зупинив автомобіль, відрекомендувався, пояснив позивачу суть правопорушення, що він порушив вимоги п. 2.1. а ПДР, а саме керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП. Після чого він (Петренко Є.В.) роз'яснив позивачу вимоги ст.. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, повідомив, що справа буде розглядатися на місці скоєння правопорушення та виніс постанову ВР № 042090, яку оголосив позивачу та вручив її копію. Під час вирішення питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності ним було враховано відеозапис правопорушення. З відеозапису вбачається, що позивач керував транспортним засобом та на вимогу поліцейських не надав посвідчення водія. Також чітко видно, що транспортний засіб рухався, а позивач перебував за кермом. Вважає, що він (Петренко С.В.) діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обгрунтовано, сумлінно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським роти № 2 батальйону УПП в Сумській області сержантом поліції Петренко Є.В. 07.07.2018 р. було винесено постанову серія ВР № 042090 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Згідно даної постанови ОСОБА_1 07.07.2018 р. об 11 год. 30 хв. в м. Охтирка по вул. Менжинського керував транспортним засобом Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 без водійського посвідчення, чим порушив п. 2.4 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Суд вважає, що постанова серія ВР № 042090 від 07.07.2018 р. по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов'язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб'єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила дорожнього руху України) встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.4 (а) Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Згідно з п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Зідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови серія ВР № 042090 вбачається, що ОСОБА_1 07.07.2018 р. об 11 год. 30 хв. в м. Охтирка по вул. Менжинського керував транспортним засобом Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 без водійського посвідчення, чим порушив п. 2.4 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. В постанові також зазначено, що до постанови додається відеозапис.

На підтвердження встановлення відповідачем факту порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем до відзиву на позовну заяву надано диск з відеозаписом правопорушення та процедури провадження у справі про адміністративне правопорушення.

При огляді в судовому засіданні наданого відповідачем відеозапису зі службового відеореєстратора Xiaomi моделі Yi Car DVR та відеозапису процедури провадження по справі про адміністративне правопорушення було встановлено, що даний відеозапис не стосується ОСОБА_1, даний відеозапис стосується іншого правопорушення, яке сталося 12.07.2018 року.

Інших доказів відповідачем суду не було надано.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, відповідачем не доведений, оскільки відеозапис, наданий останнім, не підтверджує факт керування позивачем транспортним засобом Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 без водійського посвідчення, а інших доказів відповідачем не надано.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

За таких обставин постанову серії ВР № 042090 винесену 07.07.2018 року поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержантом поліції Петренко Є.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. слід скасувати і надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Сумській області.

Щодо вимог позивача про стягнення на користь позивача понесених нам судових витрат на правову допомогу адвоката суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст. 134 КАС України - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч.4 ст. 134 КАС України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.7 ст. 139 КАС України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі № 826/1216/16 провадження №11-562ас18, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем та його представником до закінчення судових дебатів у справі на надано судом доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, зокрема не було надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, рахунків тощо. Крім того, позивачем до закінчення судових дебатів не було зроблено відповідної заяви про неподання таких доказів з поважних причин.

Представником позивача надано суду лише додаток до угоди про надання правничої допомоги від 26.07.2018 року, в якій зазначено, що гонорар адвоката ОСОБА_3 за представництво інтересів ОСОБА_1 у суді становить 4000,00 грн., що не підтверджує обсяг наданих послуг і виконаних робіт, відсутній їх детальний опис.

Враховуючи викладене вимоги позивача про відшкодування судових витрат не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 134, 139, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ВР № 042090 винесену 07.07.2018 року поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області сержантом поліції Петренко Є.В. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Сумській області.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Плотникова Н.Б.