Справа № 511/1194/18
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 511/1194/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в І інстанції Панчук А.І.

Місце ухвалення: м. Роздільна

Дата ухвалення повного тексту рішення: 07.06.2018р.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Розділянського районного суду Одеської області від 07 червня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора Р2Б2 Управління патрульної поліції в Одеській області Заболотного В.Г. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, інспектора Р2Б2 УПП в Одеській області лейтенанта поліції Заболотного В.Г. про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, згідно якого просить: скасувати постанову серії БР №183723 від 21.05.2018 року по праві про адміністративне правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 122 КУпАП та закрити справу за відсутністю події правопрушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 21 травня 2018 року біля 13:50 год. рухався на автомобілі MITSUBISHI PAJERO SPORT державний номер НОМЕР_1 по грунтовій автодорозі вулиці села Павлівка Роздільнянського району Одеської області в бік села Кучурган та під'їжджаючи до залізничного насипу повернув праворуч та проїхавши під насипом був зупинений працівниками поліції.

При зупинці інспектор повідомив, що він керував автомобілем без ввімкненого ближнього світла фар при проїзді в тунелі, чим порушив п.1.9. Правил Дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП. Внаслідок вказаних дії інспектором Заболотним В.Г. була складена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Позивач стверджував, що постанова винесена відповідачем з порушенням вимог закону, без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи. Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Розділянського районного суду Одеської області від 07 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення від 07 червня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що складаючи оскаржувану постанову інспектором зазначено, що ОСОБА_4 начебто порушив вимоги п.п. 49.1 ПДР, що потягло відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП, однак даний пункт в Правилах дорожнього руху відсутній. Також в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи інспектор порушив його право на отримання правової допомоги.

Крім цього, апелянт зазначає, що відповідач в підтвердження правомірності винесення постанови відповідно до ст. 77 КАС України повинен довести правомірність притягнення до адміністративної відповідальності.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 травня 2018 року біля 13:50 год. позивач рухався на автомобілі MITSUBISHI PAJERO SPORT державний номер НОМЕР_1 по грунтовій автодорозі вулиці села Павлівка Роздільнянського району Одеської області в бік села Кучурган та під'їжджаючи до залізничного насипу повернув ліворуч та проїхавши під насипом в сторону села Кучурган був зупинений працівниками поліції.

21.05.2018 року інспектором Заболотним В.Г. була складена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Як вбачається з вказаної постанови про адміністративне правопорушення, інспектор повідомив, що ОСОБА_2 керував автомобілем без ввімкненого світла фар при проїзді в тунелі, чим порушив п.19.1. Правил Дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано, з дотриманням вимог чинного законодавства притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.п. 19.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про порушення прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати таку справу, - оскільки при складанні постанови у відношенні позивача, посадова особа - відповідач, діяла відповідно до вище наведених положень законодавства, які регулюють порядок складання постанов у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що інспектор патрульної поліції, здійснюючи контроль за дотриманням Правил дорожнього руху, наділений повноваженнями з розгляду відповідної категорії справ, та в процесі їх вирішення зобов'язаний встановити наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 32 Міжнародної Конференції « Про дорожній рух « ( Відень 1968 із змінами ) в будь яких умовах, коли видимість недостатня на транспорті, що рухається повинні бути включені світові прилади.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач не заперечує той факт, що ним не було включено ближнє світло фар, а лише вказує на те, що в напрямку його руху в нього були відсутні будь-які дорожні знаки, в тому числі знак передбачений п.1.9 ПДР.

Однак, виходячи з вищевикладених норм, колегія суддів зазначає, що відсутність попереджувального знаку не знімає з позивача зобов'язання знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а відтак позивач повинен був ввімкнути фари ближнього світла при проїзді тунелю.

Крім цього, посилання позивача на те, що в постанові не зазначено, що ним порушено п. «Д» п.п. 9.8 ПДР є безпідставними , оскільки як вбачається із оскаржуваної постанови його притягнуто до відповідальності за порушення п.п.19.1 ПДР України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч.5 ст.258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 247 КУпАП містить вичерпний перелік обставин, на підставі яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

У відповідності до змісту даної статті можна зробити висновок, що недотримання порядку розгляду адміністративної справи, а саме, як зазначає позивач - він не зміг скористатися допомогою адвоката, не є достатньою підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки мав місце факт вчинення правопорушення, який і є предметом доказування.

Крім того в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор Р2Б2 Управління патрульної поліції в Одеській області Заболотний В.Г. при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що інспектор Р2Б2 Управління патрульної поліції в Одеській області Заболотний В.Г., діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії БР №183723 від 21.05.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів також не вважає обґрунтованими та такими, які не свідчать про неповне чи неправильне з'ясування судом першої інстанції обставин справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст.322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Розділянського районного суду Одеської області від 07 червня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 07 серпня 2018 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

Ю.М. Градовський