Справа № 823/1079/18
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1079/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Прудиус І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року (повний текст виготовлено 03 квітня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

визнати протиправним рішення поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 02 лютого 2018 року щодо не рекомендації ОСОБА_3 до проходження служби в Національній поліції та заняття вакантної посади «Інспектор сектору реагування патрульної поліції» у ГУНП в Черкаській області за конкурсом №701;

скасувати рішення поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 02 лютого 2018 року щодо не рекомендації ОСОБА_3 до проходження служби в Національній поліції та заняття вакантної посади «Інспектор сектору реагування патрульної поліції» у ГУНП в Черкаській області за конкурсом №701;

визнати протиправною бездіяльність поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не визначення загального рейтингу ОСОБА_3 на заміщення вакантної посади «Інспектор сектору реагування патрульної поліції» у ГУНП в Черкаській області за конкурсом №701;

зобов'язати поліцейську комісію Головного управління Національної поліції в Черкаській області внести до загального рейтингу претендентів на заміщення вакантної посади «Інспектор сектору реагування патрульної поліції» у ГУНП в Черкаській області за конкурсом №701 кандидата на вказану посаду ОСОБА_3 із зазначенням загального рейтингу останнього;

зобов'язати поліцейську комісію Головного управління Національної поліції в Черкаській області за результатами складання загального рейтингу претендентів, котрі відповідають умовам конкурсу №701 на заміщення вакантної посади «Інспектор сектору реагування патрульної поліції» у ГУНП в Черкаській області, визначити переможців конкурсу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, позивач зазначає, що рішення відповідача не є мотивованим та прийняте без урахування усіх необхідних обставин. Крім вказаного, апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що визначені позовні вимоги є похідними від інших.

До апеляційної скарги додано клопотання про витребування додаткових доказів у справі, а саме: документів відповідно до заяви позивача від 02 червня 2018 року; документів, що стосуються позивача та подані комісії для розгляду кандидатури останнього на зайняття вакантної посади; висновку №4475/с від 05 січня 2018 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Проте, у клопотанні про витребування доказів позивачем не вказано, а судом не встановлено обставини, які можуть підтвердити докази, або аргументи, які такі докази можуть спростувати.

З огляду на викладене, 08 серпня 2018 року суд ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та внесеною протокол судового засідання, відмовила у задоволенні клопотання позивача про витребовування додаткових доказів у справі.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що 30 листопада 2017 року наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області №3111 оголошено конкурс на заміщення вакантної посади «Інспектор сектору реагування патрульної поліції».

28 грудня 2017 року позивач подав необхідні документи для участі у конкурсі на заміщення вакантної посади «Інспектор сектору реагування патрульної поліції».

03 січня 2018 року позивач склав тестування з «Професійного тесту», за результатом якого набрав 47 набраних балів, а також з «Тестування загальних навичок» - 38 балів.

22 січня 2018 року позивач отримав підтвердження позитивно пройденої лікарської експертизи - відповідно до якої його визнано придатним для заміщення вказаної вакантної посади.

24 січня 2018 року позивач пройшов перевірку рівня фізичної підготовки, а саме: «Комплексна силова вправа» з оцінкою « 5», «Біг на 100 м (або човниковий біг)» - « 4», «Біг на 1000 м» - « 3».

29 січня 2018 року позивач склав психологічне тестування.

02 лютого 2018 року поліцейська комісія Головного управління Національної поліції в Черкаській області провела співбесіду з позивачем, про що складено протокол засідання поліцейської комісії №10, відповідно до якого кандидатуру не рекомендовано до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог та зазначив, що поліцейська комісія з урахуванням з'ясованих на співбесіді з позивачем його професійних, морально-ділових якостей, управлінсько-організаторських здібностей прийняла рішення не рекомендувати його до проходження служби в поліції та/або зайняття вакантної посади, у порядок та спосіб передбачений чинним законодавством України.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції правильно виходив з такого.

Так, позивачем не оспорюється процедура підготовки конкурсу, його проведення, порядок призначення поліцейської комісії, а також результати інших етапів конкурсу.

Натомість, позивач не погоджується виключно з рішеннями, діями та бездіяльністю поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо не рекомендації до проходження служби в Національній поліції та заняття вакантної посади «Інспектор сектору реагування патрульної поліції» у ГУНП в Черкаській області за конкурсом №701.

Судом встановлено, що 02 лютого 2018 року Поліцейська комісія Головного управління Національної поліції в Черкаській області провела співбесіду з позивачем, про що складено протокол засідання №10, яким позивач не рекомендований до проходження служби в поліції та/або зайняття вакантної посади.

Як вбачаться з протоколу поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Черкаській області №10 від 02 лютого 2018 року, рішення приймалось за наслідком вивчення результатів тестувань, рівня фізичної підготовки, документів, поданих кандидатом для участі у конкурсі.

Під час співбесіди з позивачем задано такі запитання: - де служили останнім часом? (відповідь: заступником начальника Жашківського РВ); - чому Ви пішли зі служби? (відповідь: я намагався поновитись через суд, бо мене скоротили при переході з міліції до поліції); - Ви розумієте, що Ваша можливо майбутня професія передбачає службу будь-де? (відповідь: так, я готовий до цього); - перед звільненням чи були у Вас конфлікти з місцевим населенням? (у мене були конфлікти з колишніми працівниками).

Згідно графи протоколу співбесіди за результатами розгляду документів та співбесіди з кандидатом, поліцейська комісія дійшла висновку: - стосовно професійних якостей кандидата: «Демонструє базовий рівень знань, намагається розбиратись у заданій ситуації, але потребує допомоги»; стосовно морально-ділових якостей «Не готовий брати на себе відповідальність, уникає будь-якої додаткової роботи, несвідомо відгукнувся на посаду»; стосовно управлінсько-організаторських здібностей: «Використовує загальноприйняті принципи та норми спілкування, намагається контролювати власні емоції під тиском».

За результатом проведеної співбесіди члени поліцейської комісії вирішили: ( за - 3, проти - 1) не рекомендувати позивача до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Відповідно до ч. 1-3, 5 ст.52 Закону України «Про Національну поліцію», з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов'язки за відповідною вакантною посадою, у випадках, передбачених цим Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на прийняття на службу та зайняття вакантної посади.

Конкурс на службу в поліції обов'язково проводиться серед осіб, які вперше приймаються на службу в поліції з призначенням на посади молодшого складу поліції.

Згідно з ст.. 55 Закону України «Про Національну поліції», служба персоналу (кадрового забезпечення) органу поліції, де проходить конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність загальним вимогам та інформує про це поліцейську комісію.

Кандидати, які пройшли перевірку, передбачену частиною першою цієї статті, проходять тестування, співбесіду та інші види оцінювання відповідно до Типового порядку проведення конкурсу.

Під час засідання поліцейської комісії при проведенні конкурсу її члени: 1)вивчають результати проведеної перевірки документів кандидатів; 2)проводять відбір кандидатів з використанням видів оцінювання відповідно до Типового порядку проведення конкурсу; 3)проводять співбесіду з кандидатами з урахуванням результатів тестування; 4)особисто оцінюють рівень професійної компетентності претендентів, які відповідають умовам конкурсу, та визначають в особистому порядку їхній загальний рейтинг; 5)за результатами складення загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу, визначають переможця конкурсу.

Рішення поліцейської комісії оформлюється протоколом, який присутні на її засіданні члени комісії підписують не пізніше наступного дня після проведення засідання.

Інформація про переможців конкурсу оприлюднюється не пізніше наступного дня після підписання протоколу засідання поліцейської комісії відповідно до Типового порядку проведення конкурсу.

Згідно з положеннями розділу ІХ Типового порядку, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 грудня 2015 року № 1631, за результатами обговорення кандидата поліцейська комісія приймає одне з таких рішень: рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади; не рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Голосування поліцейської комісії за результатами співбесіди та обговорення членами поліцейської комісії результатів тестувань (перевірок) і документів кандидата проводяться за відсутності кандидата і запрошених осіб.

Рішення поліцейської комісії приймаються відповідно до ст. 55 Закону України «Про Національну поліцію». У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови поліцейської комісії.

Рішення поліцейської комісії оформлюється протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалося, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписують голова, секретар і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення, не пізніше наступного дня після проведення засідання.

Окрема думка члена поліцейської комісії викладається в письмовій формі і додається до справи, про що головуючий повідомляє на засіданні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що рішення комісії є необґрунтованим - прийнятим без урахування результатів попередніх етапів конкурсу.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що результати проходження попередніх етапів конкурсу враховуються поліцейською комісією при проведенні співбесіди, проте не є вирішальними.

Більш того, в межах процедури конкурсу на заміщення вакантної посади, з огляду на мету і завдання його проведення, обов'язком комісії є з'ясування рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів.

Отже, в даному випадку встановлена легітимна мета дій комісії щодо з'ясування відповідності кандидата критеріям, здійснюється членами комісії за їх внутрішнім переконанням з урахуванням результатів попередніх етапів, а тому вказані вище доводи позивача є необґрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що факт того, що один з членів комісії голосував «проти» не може бути підставою для сумніву у загальному висновку комісії.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у спірному рішенні комісії наведені обґрунтовані підстави та мотиви його прийняття. При цьому вмотивованість кожного критерію та його елементів, з урахуванням внутрішнього переконання кожного члена комісії і комісії в цілому чинне законодавство не передбачає, оскільки це є способом прийняття рішення, тобто способом реалізації владних управлінських функцій.

Згідно з Рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи №(80)2 державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Колегія суддів звертає увагу на те, що прийняття рішення шляхом голосування є безумовною ознакою наявності дискреційних повноважень у відповідного органу.

Отже, повноваження відповідача стосовно ухвалення оскаржуваного рішення є дискреційними та належать до виключної компетенції його як уповноваженого органу. Жоден інший суб'єкт чи орган, у тому числі й суд, не може втручатися у здійснення суб'єктом владних повноважень своєї компетенції.

Таким чином, суд не може змінювати результат голосування та суть відповідного рішення, якщо не встановлено порушення процедури його прийняття.

З огляду на таке, суд апеляційної інстанції підтримує доводи суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення прийняте та оформлене в установленому порядку, за відсутності необхідної кількості голосів за прийняття рішення про те, що позивач рекомендований до проходження служби в поліції та/або зайняття вакантної посади.

Щодо позовних вимог про формування загального рейтингу претендентів на заміщення вакантної посади «Інспектор сектору реагування патрульної поліції» з урахуванням кандидатури позивача, колегія суддів зазначає таке.

Розділом Х Типового Порядку вказано, що за результатами всіх етапів конкурсу поліцейська комісія складає рейтинг кандидатів, рекомендованих до служби в поліції.

Рейтинг складається, виходячи із загальної кількості балів, отриманих кандидатами в результаті проходження всіх етапів конкурсу.

За результатами складання загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу, визначають переможця конкурсу.

Інформація про переможців конкурсу оприлюднюється не пізніше наступного дня після підписання протоколу засідання поліцейської комісії в тому порядку, в якому він був оголошений.

Буквальний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що рейтинг складається лише з числа тих кандидатів, що рекомендовані до служби в поліції.

Натомість, поліцейською комісією прийнято рішення яким не рекомендовано кандидатуру позивача до проходження служби в поліції та/або на заняття вакантної посади.

Отже, рішення та дії відповідача, вчинені у межах оцінки кандидатури позивача для проходження служби у поліції відповідають вимогам чинного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Поліцейської комісії Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії.

Крім зазначеного позивач у апеляційній скарзі вказує на те, що судом першої інстанції помилково визначено таке: «Рішення, прийняте комісією за результатами співбесіди було одноголосним і суперечностей між членами комісії не викликало.».

Дійсно, рішення прийняте комісією з таким результатом голосування 3 - «за», 1 «проти».

Проте, зазначена обставина не може бути самостійною підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на те, що у іншому суд апеляційної інстанції погоджується з його доводами та висновками.

Згідно з положеннями ст.. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст.. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 08.08.2018

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма