Справа № 826/11455/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 липня 2018 року

Київ

справа №826/11455/17

касаційне провадження №К/9901/52150/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.В.

розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі №826/11455/17(26т.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" звернулося до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 11.12.2017 позовні вимоги задовольнив.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.02.2018 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017.

Офіс великих платників податків ДФС 29.05.2018 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018.

Верховний Суд ухвалою від 14.06.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху на підставі вимог частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України щодо надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням інших підстав та наданням доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом. Цією ж ухвалою скаржнику встановлено строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог ухвали від 14.06.2018 скаржником надіслано суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку касаційного оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного скарження при поданні касаційної скарги відповідач вказує на те, що вже звертався до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах строку встановленого процесуального закону.

Так, ухвалою Верховного Суду від 26.04.2018 (К/9901/39182/18) Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби повернуто касаційну скаргу, у зв'язку з неусуненням недоліків касаційної скарги, встановлених ухвалою про залишення касаційної скарги без руху (щодо надання документу про сплату судового збору).

При зверненні із касаційною скаргою вдруге 29.05.2018 податковим органом долучено до касаційної скарги документ про сплату судового збору.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби як на підставу для поновлення строку касаційного оскарження вказує на те, що відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору через зупинення операцій з бюджетними коштами за всіма рахунками, кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету та економічної класифікації видатків бюджету, крім захищених видатків слугувала об'єктивною підставою пропуску строку касаційного оскарження. Вказані обставини були наведені скаржником у первинній заяві про поновлення строку касаційного оскарження, що визнані ухвалою Верховного Суду від 14.06.2018 неповажними.

Відповідач, обґрунтовуючи повторну заяву про поновлення строку касаціного оскарження іншими підставами та доказами, вказав, що у податкового органу з січня по квітень 2018 року були відсутні кошти для сплати судового збору. Однак, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зазначає, що неодноразово звертався до Державної фіскальної служби України з листами про виділення коштів на додаткове фінансування, спрямованого на сплату судового збору, зокрема з листом від 22.02.2018 із вимогою виділити кошти за КЕКВ 2800 «Інші видатки» на 2018 рік; з листом від 26.03.2018 із вимогою виділити кошти, зокрема для сплати судового збору у справі №810/4438/16. Крім того, у листі від 22.02.2018 вказано додатком перелік судових справ, по яким необхідно сплатити судовий збір, однак такого переліку суду касаційної інстанції не надано.

Наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на таке.

Аналіз положень статтей 5, 13, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою) дозволяє дійти висновку, учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Так, відповідно до Положення про Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, затвердженого наказом Державної фіскальної служби від 14.06.2018 №374, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби є територіальним органом Державної фіскальної служби, який підпорядковується Державній фіскальній службі України. Офіс великих платників є органом доходів і зборів.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто, суб'єктом, що реалізує свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Так, відповідач в межах повноважень звернувся до центрального органу виконавчої влади - Державної фіскальної служби України з листами, в яких просив розглянути питання щодо збільшення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби коштів за КЕКВ 2800 "Інші видатки" на 2018 рік, оскільки в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби склалася критична ситуація із фінансування на сплату судового збору.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку, зокрема виконавши вимогу про надання документу про сплату судового збору. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Належними доказами поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з касаційною скаргою в період з моменту виникнення права на касаційне оскарження та до дати фактичної сплати судового збору у справі №826/11455/17, є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у справі №826/11455/17 фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на касаційне оскарження у даній справі у найкоротші строки.

Так, скаржником у період з березня по травень 2018 року вчинялися дії щодо вжиття заходів, спрямованих на отримання коштів для сплати судового збору по справам. Утім, податковим органом не надано доказів щодо вчинення дій з виділення коштів для сплати судового збору у повному обсязі конкретно у справі №826/11455/17.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Утім, особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору, суд вважає, що обставини, пов'язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб'єктами владних повноважень, не є підставою для поновлення строку касаційного оскарження.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторній заяві про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вчинення судом процесуальної дії) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Офісу великих платників податків ДФС у задоволенні заяви про поновлення строку касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі №826/11455/17(26т.).

2. Відмовити Офісу великих платників податків ДФС у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі №826/11455/17(26т.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

3. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева І.А.Гончарова