Справа № 806/1558/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Житомир

справа № 806/1558/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов"язання вчинити певні дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення скасування арешту коштів, вчинених на підставі постанови про арешт коштів боржника від 26.03.2013 виконавче провадження №25298340 та від 27.02.2013 виконавче провадження №36037524;

2) зобов"язати відповідача зняти арешт з коштів, накладений на підставі постанов про арешт коштів боржника:

- від 26.03.2013 виконавче провадження №25298340;

- від 27.02.2013 виконавче провадження №36037524.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 12.03.2018 дізнався про існування арешту коштів на рахунках, накладених на підставі постанови від 26.03.2013 у виконавчому провадженні №25298340 та від 27.02.2013 у виконавчому провадженні №36037524. Зазначає, що відповідно до постанови відповідача від 19.01.2017 припинено всі відомі на той час арешти на майно та кошти боржника - ОСОБА_1 Проте відповідачем в порушення положень ст.49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» по закінченню виконавчого провадження арешт накладений на кошти ОСОБА_1 не було знято.

Вважаючи що відповідач такою бездіяльністю порушив його права, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 24.04.2018 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засідання на 03.05.2018.

03 травня 2018 року відповідно до протокольної ухвали суду розгляд справи відкладено на 18.05.2018, у зв"язку із задоволенням клопотання представника відповідача про надання часу для можливості врегулювання спору мирним шляхом.

18 травня 2018 року згідно з протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено на 22.06.2018, у зв"язку із задоволенням клопотання представника позивача про надання часу для можливості врегулювання спору мирним шляхом.

Згідно із довідкою від 22.06.2018 розгляд справи відкладено на 12.07.2018, у зв"язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

Відповідно до довідки від 12.07.2018 розгляд справи відкладено на 20.07.2018, у зв"язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для необхідності отримання установами банку постанов про зняття арешту з рахунків позивача та фактичним виконанням таких постанов.

Згідно з довідкою від 20.07.2018 розгляд справи відкладено на 07.08.2018, у зв"язку із задоволенням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки, за проміжок часу з 12.07.2018 по 20.07.2018 банком на підставі постанов про зняття арешту з коштів боржника арешт не знятий.

Представник позивача до суду 07.08.2018 не з'явився, подав заяву від 07.08.2018 за вх.№16443/18, в якій просить справу розглядати без участі позивача та його представника, позов підтримують, оскільки інформації від банківської установи про фактичне зняття арешту з рахунків позивача не отримали.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

Відповідачем письмового відзиву на позовну заяву до суду не надано, проте 20.07.2018 надіслано на електронну адресу суду заяву за вх.№14818/18 з долученими до неї копіями постанов про знаття арешту з коштів від 12.07.2018 у виконавчому провадженні ВП №25298340 та від 12.07.2018 у виконавчому провадженні ВП №36037524.

Відповідно до вимог ч.9. ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що в рамках виконавчого провадження ВП №25298340 державним виконавцем Корольовського відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 від 26.03.2013.

В рамках виконавчого провадження ВП №36037524 державними виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про накладення арешту коштів боржника - ОСОБА_1 від 27.02.2013.

Отримавши вказані постанови про арешт коштів ПАТ КБ «Приватбанк» на виконання вимог законодавства прийняло їх до виконання та було накладено арешт на відповідні рахунки ОСОБА_1, що були відкриті у вказаній банківській установі.

У подальшому 20.12.2013 в рамках виконавчого провадження ВП №25298340 Головним державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.8 ч.1 ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у зв"язку зі сплатою штрафу (а.с.48).

29 жовтня 2014 в рамках виконавчого провадження ВП №36037524 старшим державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 та ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у зв"язку з повним фактичним виконанням рішення суду згідно з розпорядженням від 28.10.2014 (а.с 49).

Позивач у жовтні 2017 року звернувся до відповідача із заявою про надання інформації, за якими саме виконавчими провадженнями накладено арешт на його майно та з проханням, за наявності накладеного на майно арешту, терміново його зняти (а.с.14).

Відповідач листом від 08.11.2017 №41315 повідомив ОСОБА_1, що, зокрема, за виконавчим провадженням ВП №36037524 та ВП №25298340 державним виконавцем 29.10.2014 та 20.12.2013 відповідно, винесено постанови про закінчення виконавчого провадження. Проте у виконавчому провадженні ВП №36037524 питання про звільнення з-під арешту коштів боржника не вирішено, оскільки на виконанні перебувало зведене виконавче провадження №39971651. Щодо виконавчого провадження №25298340, вказано, що дане виконавче провадження знищено відповідно до акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 18.03.2015 (а.с.15-17).

З метою отримання інформації про наявність арешту на рахунках у банку позивач 10.01.2018 звернувся із відповідною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.55).

07.03.2018 на особисту електронну адресу ОСОБА_1 отримав лист від ПАТ КБ «Приватбанк» в якому зазначено про отримання постанов про накладення арешту на кошти боржника №ВП №25298340 від 26.03.2013 та ВП №36037524 від 23.04.2013, які банком прийнято до виконання та накладено арешт (а.с.56-58).

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з коштів, що порушує його права, а тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права з даними позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст. 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.2 та 7 ч.4 ст. 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 39 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Суд приходить до висновку, що при винесенні постанов про закінчення виконавчого провадження на державного виконавця покладений обов"язок одночасно, скасувати інші вжиті заходи примусового виконання, що вживалися в рамках такого виконавчого провадження, у даному випадку зняти арешт, накладений на кошти боржника, у зв"язку з закінченням виконавчого провадження внаслідок сплати штрафу або повного фактичного виконання рішення суду.

З огляду на викладе, суд вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо зняття арешту з коштів ОСОБА_1, накладений на підставі постанов про арешт коштів боржника від 26.03.2013 виконавче провадження №25298340 та від 27.02.2013 виконавче провадження №36037524, за наявності законодавчо визначених підстав для його зняття.

Проте суд зазначає, що відповідачем до матеріалів справи долучено копії постанов від 12.07.2018 про зняття арешту з коштів ОСОБА_1, постанови винесені головним державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у виконавчих провадженнях №25298240 та №36037524, на підставі статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». У п.2 вказаних постанов зазначено: їх копії направити сторонам виконавчого провадження та ПАТ КБ «Приватбанк».

На підтвердження дій державного виконавця, щодо направлення постанов про зняття арешту з коштів у виконавчих проваджень ВП №25298340 та ВП №36037524, відповідачем надано докази направлення 12.07.2018 копій вказаних постанов на адресу ПАТ КБ "Приватбанк" рекомендованим листом.

Відповідно до відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" поштове відправлення №622 отримано адресатом 20.07.2018 (а.с.133, 134-135).

Відповідно до п.9.11. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21.01.2004 №22 передбачено, що банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем, слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган.

Банк також приймає до виконання постанову виконавця про зняття арешту з коштів, надіслану у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронного цифрового підпису, захисту інформації.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачем, на момент розгляду справи судом, вчинено належні дії для відновлення та захисту порушено права позивача, а саме знято арешт з коштів у рамках виконавчих проваджень №25298340 та №36037524 відповідно до постанов від 12.07.2018 та направлено для виконання до ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем надано суду належні докази на підтвердження вчинення дій щодо відновлення порушеного права позивача щодо зняття арешту з коштів ОСОБА_1, накладеного на підставі постанов про арешт коштів боржника від 26.03.2013 виконавче провадження №25298340 та від 27.02.2013 виконавче провадження №36037524, відповідно до постанов від 12.07.2018.

Проте не доведено правомірності вчинення бездіяльності щодо тривалого не зняття арешту з коштів позивача за наявності передбачених законом підстав.

З урахуванням вказаного, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовним вимогам.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідн. номер НОМЕР_1) до Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул.Леха Качинського, буд.12-а, м.Житомир, 10002, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов"язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області () щодо не зняття арешту з коштів ОСОБА_1 (ідн. номер НОМЕР_1), накладеного на підставі постанов про арешт коштів боржника від 26.03.2013 виконавче провадження №25298340 та від 27.02.2013 виконавче провадження №36037524.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області () на користь ОСОБА_1 (ідн. номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 528 (п"ятсот двадцять вісім) грн 60 ( шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, з урахуванням ч.6. ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя А.В. Горовенко