Справа № 817/2515/16
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2018 року

Київ

справа №817/2515/16

провадження №К/9901/44126/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Гриціва М.І., провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду у складі судді Гломба Ю.О. від 21 березня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Мацького Є.М., Капустинського М.М., Шидловського В.Б. від 07 червня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області, у якому просив:

- визнати протиправною відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Семидубської селищної ради Дубенського району Рівненської області (за межами населеного пункту), викладену у листах: №С-2661/0-5052/0/6-16 від 19 липня 2016 року та №С-2661/1-6610/0/-16 від 30 серпня 2016 року;

- зобов'язати повторно розглянути заяву від 02 серпня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Семидубської селищної ради Дубенського району Рівненської області (за межами населеного пункту).

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області у наданні дозволу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Семидубської селищної ради Дубенського району Рівненської області (за межами населеного пункту), викладеної у листі №С-2661/1-6610/0/-16 від 30 серпня 2016 року. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 02 серпня 2016 року та додані до неї документи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Семидубської селищної ради Дубенського району Рівненської області (за межами населеного пункту). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Рішення судів мотивовано незаконністю відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області звернулось із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17 червня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Семидубської селищної ради Дубенського району Рівненської області (за межами населеного пункту) у межах норм безоплатної приватизації.

Листом № С-2661/0-5052/0/6-16 від 19 липня 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області відмовило ОСОБА_3 у задоволенні вказаної заяви, мотивуючи її тим, що на бажаній земельній ділянці розміщено об'єкти нерухомого майна - телятник та конюшня, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Запропоновано оформити її в оренду строком на 7 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у порядку, встановленому статтею 123 Земельного кодексу.

02 серпня 2016 року ОСОБА_3 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області із аналогічною заявою.

Листом С-2661/1-6610/0/-16 від 30 серпня 2016 року Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області відмовило ОСОБА_3 у задоволенні повторної заяви з тих самих підстав, та додатково запропонувавши долучити схему організації господарського двору з врахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування на цій та прилеглих територіях усіх об'єктів, тощо.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області обґрунтована законністю відмов, викладених у листах № С-2661/0-5052/0/6-16 від 19 липня 2016 року та С-2661/1-6610/0/-16 від 30 серпня 2016 року.

7. У запереченні на касаційну скаргу ОСОБА_3, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

8. Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

9. За змістом частин першої - третьої та п'ятої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

10. Частиною шостою та сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

11. У частинах першій та третій статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

12. Враховуючи обставини справи, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, відмовляючи ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, які не передбачені законодавством, діяло протиправно.

13. З урахуванням викладеного належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 02 серпня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

14. Колегія суддів прийшла до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 343, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 21 березня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Коваленко

Суддя Я. О. Берназюк

Суддя М. І. Гриців