Справа № 816/1408/18
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1408/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Тараторіна А.Р.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом

позивача ОСОБА_1
до відповідача Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області
про визнання протиправними рішень та дій, зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

27.04.2018 ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - Кременчуцьке об'єднане УПФУ, відповідач) про визнання протиправними рішень та дій, зобов'язання вчинити дії, а саме просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 09.11.2017 № 155 щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком за списком №1 у зв'язку з відсутністю пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії, підтвердженого в установленому законодавством порядку;

- зобов'язати Кременчуцьке об'єднане УПФУ починаючи з 18.09.2017 призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком №1;

- визнати розпорядження від 06.11.2017 та дії Кременчуцького об'єднаного УПФУ щодо припинення з 18.09.2017 виплати пенсії позивачу протиправними та скасувати розпорядження Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 06.11.2017 про припинення з 18.09.2017 виплати пенсії ОСОБА_4;

- зобов'язати Кременчуцьке об'єднане УПФУ поновити виплату пенсії та виплатити заборгованість з 18.09.2017 ОСОБА_1

Позов мотивовано тим, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Звернувшись 18.09.2017 до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та надавши відповідні документи, що підтверджують роботу позивача із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1, відповідач, за доводами позивача, своїм рішенням від 09.11.2017 № 155 протиправно відмовив йому у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю пільгового стажу. Позивач зазначає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки дійсно працював на роботах з особливо шкідливими умовами праці за списком №1, що підтверджується записами у трудовій книжці, які зроблені задовго до окупації м. Сніжного Донецької області. Також це підтверджується документами, які видані позивачу з архіву підприємства, яке на теперішній час розташоване на окупованій території Донецької області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 позов залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 816/1408/18, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 25.07.2018.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.07.2018 відкладено судове засіданні до 02.08.2018.

30.07.2018 до суду надійшли пояснення відповідача, у яких указано, що 01.11.2017 ОСОБА_1 звернувся із заявою № 726 про проведення перерахунку пенсії згідно зі статтею 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 відповідно до довідки про заробітну плату, видану ДП "Сніжнеантрацит" від 19.01.2015 № 13.2.36-08-91. Відповідач зазначає, що після повторного аналізу наданих документів виявлено, що довідки, уточнюючі пільговий характер роботи, та довідка про заробітну плату видані ДП "Сніжнеантрацит" Донецької області. За доводами відповідача, місто Сніжне відноситься до населених пунктів, які тимчасово не контролюються українською владою, отже, документи, видані на цій території після 01.12.2014, вважаються недійсними. З огляду на викладене, відповідач вирішив припинити виплату призначеної позивачу пенсії та відмовити у перерахунку у зв'язку з відсутністю пільгового стажу /а.с. 140-141/.

Також 30.07.2018 до суду надійшли уточнення до відзиву, у яких указано, що після проведення аналізу поданих позивачем документів виявлено, що довідки, які підтверджують право на призначення пенсії на пільгових умовах за період роботи з 03.09.1990 по 23.04.2000 та з 01.01.1992 по 31.12.1996, видані підприємствами, які знаходяться на території, яка тимчасового не контролюється українською владою. Зазначено, що документи, видані на цій території, вважаються недійсними. Також відповідачем зазначено порядок щодо проведення атестації робочих місць /а.с. 143-145/.

У судовому засіданні 02.08.2018 позивач та представник позивача позов підтримали та просили суд його задовольнити.

У судовому засіданні 02.08.2018 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

18.09.2017 позивач звернувся до Кременчуцького об'єднаного УПФУ із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком /а.с. 74-75/.

Протоколом Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 25.09.2017 № 967 призначено позивачу пенсію з 18.09.2017 у розмірі 1567,85 грн /а.с. 123/.

01.11.2017 позивач звернувся до Кременчуцького об'єднаного УПФУ із заявою про перерахунок пенсії /а.с. 111/.

Розпорядженням Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 06.11.2017 позивачу припинено виплату пенсії за віком з дати призначення з 18.09.2017 у зв'язку з відсутністю пільгового стажу /а.с. 26, 115/.

Рішенням про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області від 09.11.2017 № 155 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". У вказаному рішенні відповідачем зазначено, що з проведеного аналізу наданих документів виявлено, що довідки, уточнюючі пільговий характер роботи № 13.2-36-12-74 від 15.01.2015 за період роботи з 03.09.1990 до 23.04.2000, та довідка про заробітну плату №13.2-36-08-91 від 19.01.2015 за період з 01.01.1992 до 31.12.1996 за роботу на шахті "Зоря" ПО "Торезантрацит", видані Державним підприємством "Сніжнеантрацит" Донецької області м. Сніжне, відноситься до населених пунктів, які тимчасово не контролюються української владою, отже, документи, видані на цій території після 01.12.2014, вважаються недійсними. Зазначено, що враховуючи викладене, Управління вирішило відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за пунктом 1 у зв'язку з відсутністю пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії, підтвердженого в установленому законодавством порядку /а.с. 24-25, 109-110/.

Позивач, не погоджуючись із діями та рішеннями відповідача, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що згідно з протоколом Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 25.09.2017 № 967 позивачу призначено пенсію за віком (список №1) з 18.09.2017 довічно у розмірі 1567,85 грн /а.с. 123/.

Водночас розпорядженням Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 06.11.2017 позивачу припинено виплату пенсії з дати призначення з 18.09.2017 у зв'язку з відсутністю пільгового стажу /а.с. 26/.

Надаючи оцінку вказаному розпорядженню, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями частини першої статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Отже, перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений частиною першою статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

При цьому, припинення виплати пенсії можливе за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення та з підстав, визначених указаною нормою.

Водночас розпорядженням Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 06.11.2017 позивачу припинено виплату пенсії з дати призначення з 18.09.2017 у зв'язку з відсутністю пільгового стажу /а.с. 26/.

Проте відповідачем не зазначено, яка саме з підстав, визначених статтею 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", є причиною припинення виплати пенсії позивачу.

Суд звертає увагу на те, що положення статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містять такої підстави для припинення виплати пенсії: у зв'язку з відсутністю пільгового стажу. Водночас відповідачем не указано іншої норми закону, яка передбачає припинення пенсії позивачу, тобто не вмотивовано, яким законом керувався відповідач при прийнятті оскаржуваного розпорядження.

Отже, відповідач прийняв оскаржуване розпорядження не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); недобросовісно; непропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 06.11.2017 щодо припинення з 18.09.2017 виплати пенсії позивачу.

Таким чином, дії Кременчуцького об'єднаного УПФУ щодо припинення з 18.09.2017 виплати пенсії позивачу є протиправними.

З урахуванням того, що суд дійшов висновку щодо наявності підстав про скасування розпорядження Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 06.11.2017 про припинення з 18.09.2017 виплати пенсії позивачу, наявні підстави для зобов'язання Кременчуцьке об'єднане УПФУ Полтавської області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18.09.2017.

Суд зазначає, що 01.11.2017 позивач звернувся до Кременчуцького об'єднаного УПФУ із заявою про перерахунок пенсії /а.с. 111/.

Рішенням про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області від 09.11.2017 № 155 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". У вказаному рішенні відповідачем зазначено, що з проведеного аналізу наданих документів виявлено, що довідки, уточнюючі пільговий характер роботи № 13.2-36-12-74 від 15.01.2015 за період роботи з 03.09.1990 до 23.04.2000, та довідка про заробітну плату №13.2-36-08-91 від 19.01.2015 за період з 01.01.1992 до 31.12.1996 за роботу на шахті "Зоря" ПО "Торезантрацит", видані Державним підприємством "Сніжнеантрацит" Донецької області м. Сніжне, відноситься до населених пунктів, які тимчасово не контролюються української владою, отже, документи, видані на цій території після 01.12.2014, вважаються недійсними. Зазначено, що враховуючи викладене, Управління вирішило відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за пунктом 1 у зв'язку з відсутністю пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії, підтвердженого в установленому законодавством порядку /а.с. 24-25, 109-110/.

Положеннями підпункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII) (у редакції, чинній на момент прийняття рішення Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 09.11.2017 № 155) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, право на пільгову пенсію за Списком №1 мають особи, які виконують відповідні гірничі роботи (у тому числі підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень), підготовку руд, збагачення, окускування, випалювання руд і нерудних копалин (у тому числі машиністи електровозів) тощо.

Згідно з частиною другою статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, встановлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", знижується на 1 рік.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, зазначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, умовою для подання інших документів, що підтверджують наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є відсутність трудової книжки або записів у ній.

Водночас суд зазначає, що позивачем надано до відповідача разом із заявою про перерахунок пенсії копію трудової книжки.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що позивач працював на шахті "Зоря" ПО "Торезантрацит" на посадах: проходив навчання за професією гірника підземного (з 03.09.1990 до 08.10.1990); гірником підземним 3-го розряду (з 10.10.1990); прийнятий у професійно-технічне училище №110 АТ "Стаханова" м. Торез за професією машиніста електровозу підземного (з 22.01.1992 до 21.04.1992); машиністом електровозу підземним (з 24.04.1992 до 10.02.1998); машиністом електровозу підземним 4-го розряду (з 10.02.1998 до 04.12.1999); майстром-підривником 4-го розряду (з 04.12.1999 до 23.04.2000) /а.с. 83/.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1028 "Про внесення змін до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" доповнено пункт 20 після абзацу шостого новим абзацом такого змісту:

"У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.".

Проте відповідачем не надано доказів здійснення перевірки спеціального трудового стажу позивача за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Крім того, у судовому засіданні 02.08.2018 представником відповідача підтверджено, що відповідачем не було здійснено перевірки спеціального трудового стажу позивача за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за спірний період.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Керуючись частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції передбачено: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів".

У справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Надаючи оцінку діям державного органу у спірних правовідносинах, суд не може визнати їх такими, що відповідають принципу "належного урядування", оскільки відповідач, маючи сумніви щодо достовірності відомостей, указаних у наданих позивачем документах, не здійснив усіх заходів для встановлення перевірки змісту і належного оформлення поданих позивачем документів, не здійснив перевірки спеціального трудового стажу позивача за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Кременчуцького об'єднаного УПФУ від 09.11.2017 № 155 підлягають задоволенню.

Водночас з огляду на положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи те, що відповідачем не здійснено належного розгляду заяви позивача від 01.11.2017, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Кременчуцького об'єднаного УПФУ Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 01.11.2017, з урахуванням висновків суду.

У зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання Кременчуцьке об'єднане УПФУ починаючи з 18.09.2017 призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за списком №1, виходячи з перерахунку, за заявою ОСОБА_1 від 01.11.2017, задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не доказав правомірності своїх дій та рішень, що є підставою для часткового задоволення позову.

Положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, сплачені ним за подання цього позову.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика Набережна, буд. 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ідентифікаційний код 40367050) про визнання протиправними та скасування рішень та дій, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення з 18.09.2017 виплати пенсії ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 06.11.2017 про припинення з 18.09.2017 виплати пенсії ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії від 09.11.2017 № 155.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18.09.2017.

Зобов'язати Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 01.11.2017, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Велика Набережна, буд. 9, м. Кременчук, Полтавська область, 39630, ідентифікаційний код 40367050) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2114,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст рішення складено 07.08.2018.

Суддя Т.С. Канигіна