Справа № 203/1976/18
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1976/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Батури Євгенія Віталійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 29.05.2018 року відповідачем було винесено постанову, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Відповідно до змісту постанови він, керуючи транспортним засобом він не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2 «б» ПДР України. Заперечуючи факт вчинення правопорушення та посилаючись на те, що відповідачем не було представлено доказів скоєння правопорушення та відповідної фіксації його вчинення, позивач просив скасувати постанову від 29.05.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні позивач підтримав поданий позов, при цьому зазначивши, що дійсно під час керування транспортним засобом та перестроюванням не включив відповідний покажчик повороту. Але, вважає, що вказане правопорушення є малозначним та відповідач міг обмежитись зауваженням без застосування значного штрафу.

Відповідач за викликом до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав.

Представник третьої особи у наданому відзиві просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність винесеної постанови.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та доводи, наведені у відзиві третьої особи на позовну заяву, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАА №420435 від 29.05.2018 року, винесеною відповідачем, позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Як зазначено в постанові, 29.05.2018 року на пр.Правда,98 в м.Дніпропетровську, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2 «б» ПДР України. Порушення попереджувальних сигналів при перестроюванні.

Пунктом 9.2 «б» ПДР України встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопо-рушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1 та 2 ст.5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Матеріалами справи, зокрема оглянутим судом відеозаписом з відеореєстратора в патрульному автомобілі, підтверджено та не заперечувалось в судовому засіданні позивачем, що під час керування транспортним 29.05.2018 року та здійсненні перестроювання з однієї смуги руху на іншу, останнім не було включено відповідного покажчика повороту, що свідчить про невідповідність його дій вимогам п.9.2 «б» ПДР України та утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, суд враховує, що недотримання позивачем вимог п.9.2 «б» ПДР України в даному випадку за своїм характером не можна розцінювати як грубе порушення; останнє не створило будь-яких перешкод та небезпеки для інших учасників руху, оскільки як вбачається з відеозапису смуга руху на яку перестроювався останній була вільна від транспортних засобів.

Під час розгляду справи не встановлено наявності передбачених ст.35 КУпАП обставин, які б обтяжували відповідальність позивача за адміністративне правопорушення, факту його притягнення раніше до адміністративної відповідальності, даних, які б негативно характеризували його особу, свідчили б про зухвалість поведінки, не сприйняття вчиненого.

В постанові про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем не наведено жодних підстав, якими він керувався при прийнятті рішення щодо застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу, розглянувши справу на місці вчинення правопорушення - не перевірив дані про особу позивача, що свідчить про невідповідність постанови вимогам ст.ст.23,33,245,280 КУпАП.

За вказаних обставин, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, яке має всі ознаки малозначного, даних про особу позивача та його ставлення до вчиненого, суд приходить до висновку про наявність передбачених ст.22 КУпАП підстав для звільнення останнього від адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд враховує, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції України. А тому, при малозначності адміністративного правопорушення згідно зі ст.22 КУпАП особа може бути звільнена від адміністративної відповідальності органом (посадовою особою), уповноваженим вирішувати справу.

З урахуванням наведеного, позов слід задовольнити частко, у відповідності до п.2 ч.3 ст.286 КАС України скасувати оскаржувану постанову від 29.05.2018 року з направлення матеріалів на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,241-248,250,268,286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Батури Євгенія Віталійовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАА №420435 від 29 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.Ю.Казак