Справа № 810/3620/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 серпня 2018 року м. Київ 810/3620/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Димерської селищної ради, Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗемЮрКонсалтинг» про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Димерської селищної ради, Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗемЮрКонсалтинг» про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

У силу положень пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ним публічно - владних функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, обов'язковою ознакою публічно-правового спору, що підлягає розгляду судом у порядку адміністративного судочинства, є підпорядкованість одного учасника публічно-правових відносин іншому - суб'єкту владних повноважень та участь у публічно-правовому спорі з однієї сторони суб'єкта, наділеного владними повноваженнями, який здійснює владні управлінські функції. При цьому, ці функції та повноваження повинні здійснюватись цим суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Суд зазначає, що предметом позову є вимоги позивача про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які сформовані та зареєстровані громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З позовної заяви також слідує, що вказані земельні ділянки громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були передані у власність відповідно до рішення Димерської селищної ради від 07.07.2011 №142-08-VI.

У якості підстави позову позивач зазначає, що земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що належать ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, накладаються на земельну ділянку, що передана йому у власність на підставі рішення Димерської селищної ради від 21.03.2003 №170.

Наведені обставини, на думку позивача, порушують його право власності, оскільки накладання земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на земельну ділянку, виділену позивачеві, виключає можливість державної реєстрації останньої.

З викладеного слідує, що спірні правовідносини мають очевидний приватно-правовий характер, позаяк позивач оспорює майнові (речові) права інших осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на земельні ділянки НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Суд зазначає, що публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. У кожному конкретному випадку з'ясуванню підлягає характер спірних правовідносин (причини, з яких виник спір) та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, або ж ці наслідки мають майновий характер, або пов'язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів інших осіб, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №810/6956/15.

Суд також бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах від 11.11.2014 у справі №21-493а14, від 24.02.2015 у справі №21-34а15 та від 13.09.2017 у справі №21-2465а16, підтриману Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі №2а-3100/11/2170 (К/9901/4856/18), відповідно до якої у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу об'єкта нерухомого майна у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою об'єкта нерухомого майна має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Оскільки фактично позивач оспорює підстави виникнення права власності в осіб, які не є відповідачами у справі, суд дійшов висновку, що даний спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

У силу положень пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 19, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Димерської селищної ради, Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗемЮрКонсалтинг» про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

2. Роз'яснити заявникові, що даний спір належить до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панченко Н.Д.