Справа № 1540/3902/18
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3902/18
УХВАЛА

08 серпня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову Суворовського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до ВАТ «Автотранс-64» про стягнення заборгованості, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Суворовського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до ВАТ «Автотранс-64», в якому позивач просить стягнути з відповідача на р/р 4744 в ТВБВ № 10015/0604 філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 328845, Суворовського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 499,47 грн.

Одержавши позовну заяву, суд з’ясував, що її подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, з наступних підстав.

Так, по-перше, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім’я (прізвище, ім’я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв’язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте, в позові зазначено відомості, визначені у п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, а саме щодо відповідача, у яких має місце невідповідність ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) із повним найменуванням зазначеного у позові відповідача.

По-друге, згідно ч. 2 ст. 161 КАС України, суб’єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов’язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року, розрахунковий документ – документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв'язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Поштове відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

З огляду на викладене та з урахуванням вимог ч. 2 ст. 161 КАС України, належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може бути опис вкладення разом із розрахунковим документом.

Крім того, будь-яким іншим доказом може бути письмове підтвердження відповідача (повідомлення про отримання поштового відправлення, розписка, штамп про отримання, тощо), або третіх осіб про отримання позовної заяви та доданих до неї документів.

На підтвердження виконання вимог ч. 2 ст. 161 КАС України до позову додано копію фіскального чеку «Укрпошти» від 01.08.2018 року про відправлення рекомендованого листа відповідачу, за адресою: 65006, м. Одеса, з якого не вбачається, яке саме поштове відправлення надіслано відповідачу, та чи надіслано воно за правильною повною адресою відповідача.

По-третє, згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 10 ст. 169 КАС України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч. 1 та пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі – ЗУ № 3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою, розмір ставки судового збору складає – 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII, з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць у розмірі 1762,00 гривень.

Як наведено вище, позивачем висунуто майнову вимогу в розмірі 499,47 грн.

Відповідно, належна сума судового збору за цим позовом складає: 1762,00 грн. (499,47х0,015%=7,49 грн., що менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Позивачем до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Також, разом з позовною заявою до суду подано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, в якому останній, керуючись ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст.ст. 5, 44, 47, 133 КАС України, ст.ст. 5, 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 73 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», просить звільнити позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви, з наступних підстав:

- Бюджет Пенсійного фонду України на 2018 рік затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 року № 8. Зазначеною постановою видатків на сплату судового збору не передбачено;

- 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким, зокрема, внесено зміни до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та виключено п. 18, яким було передбачено пільги щодо сплати органами Пенсійного фонду України судового збору в усіх судових інстанціях;

- виходячи з системного аналізу ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності. Оскільки позивач не має можливості сплатити судовий збір у зв’язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» позивач просить звільнити його від сплати судового збору.

Проте, вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, встановлений ст. 5 ЗУ № 3674-VI.

Позивач до даного переліку осіб станом на дату подання позову не включений.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім’ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров’ю.

Частиною 2 статті 8 ЗУ № 3674-VI встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Проте, будь-яких доказів саме щодо майнового стану позивача до клопотання не додано.

Крім того, враховуючи те, що, як зазначено самим позивачем, пільги Пенсійному фонду України та його органам по сплаті судового збору скасовано з 15.12.2017 року, позивачем у клопотанні також не зазначено та до нього не додано доказів щодо фактичного та правового обґрунтування того, чому у серпні 2018 року у позивача відсутні кошти, призначені на оплату судового збору (наприклад, доказів щодо вирішення позивачем вказаного питання шляхом відповідного коригування свого бюджетного запиту та кошторису, тощо).

Також суд додатково зазначає, що згідно Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2016 року, з посиланням на Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23 січня 2015 року, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору – є необґрунтованим, не доведеним та законодавчо безпідставним, відповідно таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи та на підставі наведеного, виявлені недоліки позовної заяви повинні бути усунені позивачем шляхом подання до суду у кількості примірників (в т.ч. для відповідача):

- письмового зазначення інформації, визначеної у п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, стосовно відповідача;

- належних доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів;

- документу про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів - УК у м. Одесі/Київський район; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 38016923; банк отримувача – Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – 4032; код класифікації доходів бюджету – 22030101; призначення платежу - судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Одеський окружний адміністративний суд, .

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву Суворовського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі до ВАТ «Автотранс-64» про стягнення заборгованості – залишити без руху.

Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Г. Цховребова