Справа № 826/18145/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 серпня 2018 року № 826/18145/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Мазур А.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медітіріан ЛТД»

про визнання установчих документів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - позивач) з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медітіріан ЛТД» (далі - відповідач), у якому просить визнати недійсними установчі документи відповідача.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2016 відкрито провадження в адміністративній справі № 826/18145/16 за вказаним позовом, закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду (головуючий суддя Арсірій Р.О.).

Відповідно до розпорядження Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.10.2017 року № 7682 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" справу № 826/18145/16 передано на повторний автоматичний розподіл між суддями.

Згідно із Протоколом автоматизованого авторозподілу, справу передано на розгляд судді Дегтярьовій О.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2017 суддя Дегтярьова О.В. прийняла справу до свого провадження.

Відповідно до розпорядження № 239 від 22.01.2018 справу передано на повторний автоматичний розподіл справ між суддями.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу, судову справу передано на розгляд судді Мазур А.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2018 справу № 826/18145/16 прийнято до провадження суддею Мазур А.С., постановлено розглядати справу одноособово у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до позовної заяви позивач просить суд визнати недійсними установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Медітіріан ЛТД».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було отримано лист Головного управління ДФС у м. Києві, в якому зазначається, що директора відповідача ОСОБА_1 допитано у якості свідка. Відповідно до наданих ОСОБА_1 свідчень, останній до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Медітіріан ЛТД» не має та вказане підприємство створене невідомими йому особами.

Крім того, позивач зазначає, що створення даної юридичної особи було направлено на здійснення протиправної діяльності, направленої на ухилення від сплати податків, відмивання та легалізацію коштів.

Відповідачу неодноразово направлялися повістки про виклик на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштові відправлення повернулися до суду із відміткою про невручення. Відповідно до ч. 1 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відтак повістка про виклик вважається врученою належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медітіріан ЛТД» зареєстровано Голосіївською районною у м. Києві державною адміністрацією у статусі юридичної особи 05.09.2014, про що в Єдиному державному реєстрі вчинено запис № 0037098.

На податковий облік відповідача взято 08.09.2014, що підтверджується записом № 99.

Відповідно до статуту, свідоцтва про державну реєстрацію та інших документів засновником відповідача є ОСОБА_1

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Медітіріан ЛТД» створено без мети ведення підприємницької діяльності.

Так, співробітниками СУФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві було допитано директора відповідача ОСОБА_1 в якості свідка. Із протоколу допиту свідка від 15.07.2016 останній повідомив, що на початку 2015 на прохання незазначеної особи, представилась ім'ям ОСОБА_2, який сам підійшов до ОСОБА_1 з рекомендацією заробити грошей, але за це необхідно мати при собі паспорт та ідентифікаційний код, а також поїхати з незнайомцем до нотаріуса та зареєструвати фірму. Так як у той момент у ОСОБА_1 були при собі необхідні документи - він надав згоду та разом з незнайомцем поїхали до нотаріуса, у якого ОСОБА_1 було підписано ряд документів, зміст яких свідкові був незрозумілий.

Крім того, свідок зазначив, що до фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Медітіріан ЛТД» ніякого відношення не мав, печатку не отримував, жодної податкової накладної ЄРПН не реєстрував, ніяких банківських ключів та паролів не отримував. Також, підписуючи документи у нотаріуса щодо відповідача мети здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 не мав.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.12.2016 у справі №757/61243/16-к, що набрала законної сили, встановлені зазначені вище обставини щодо відсутності наміру ОСОБА_1 брати участь та здійснювати фінансово-господарську і підприємницьку діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Медітіріан ЛТД», а також отримувати доходи від його діяльності.

Таким чином, створення даної юридичної особи було направлено на здійснення протиправної діяльності, направленої на ухилення від сплати податків, відмивання та легалізацію коштів.

Виходячи з викладеного позивач вважає, що установчий договір та статут не можуть бути законними, оскільки засновник не мав на меті брати участь та здійснювати фінансово-господарську та підприємницьку діяльність відповідача, а також отримувати доходи від його діяльності.

Дослідивши спірні правовідносини та надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон) відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Частиною 1 ст. 247 Господарського кодексу визначено, що у випадках встановлених законом, до суб'єкта господарювання може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді його ліквідації за рішенням суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади.

Відповідно до п. п. 20.1.37 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України ДПІ надано право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Разом з тим, п. 67.2 ст. 67 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Таким чином, органи доходів і зборів наділені повноваженнями щодо звернення до суду щодо визнання недійсними установчих документів.

Водночас, суд зазначає, що завданнями податкових органів є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, запобігання злочинам та іншим правопорушенням, віднесеним законом до компетенції податкової міліції, їх розкриття, припинення, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи викладене, з урахуванням вимог ст. 215 Цивільного кодексу, суд дійшов висновку про недійсність правочину, у зв'язку з чим позовні вимоги ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1,3 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 19,77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 23 ) задовольнити.

Визнати недійсними установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Медітіріан ЛТД» (03083, м. Київ, прсп. Науки, буд. 50 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур