Справа № 805/3884/18-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 р. Справа№805/3884/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД» (далі за текстом - ТОВ «МІКО-ФУД», позивач), звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (надалі - Маріупольська ОДПІ, відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення №1201 від 10.04.2018 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД» (в подальшому - Спірне рішення);

- зобов'язання вчинити дії щодо поновлення реєстрації позивача як платника податку на додану вартість з дня анулювання реєстрації, а саме з 10 квітня 2018 року;

- зобов'язання вчинити дії щодо внесення до Реєстру платників податків на додану вартість запису про відміну анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД» з 10 квітня 2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача Спірне рішення про анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ, з огляду на неподання декларацій протягом 12 податкових місяців, є незаконним, оскільки ТОВ «МІКО-ФУД» такі декларації подавалися, проте відповідач незаконно їх не приймав. А отже, позивач у судовому порядку просить скасувати Спірне рішення, та поновити реєстрацію позивача, як платника ПДВ.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

25 червня 2018 року представник відповідача на адресу суду надіслав відзив на позов, у якому зазначено про правомірність Спірного рішення. Відзив обґрунтований тим, що декларації позивача не були прийняті податковим органом, оскільки містили помилки: у деклараціях за березень - грудень 2017 року та січень 2018 року зазначені недостовірні дані щодо місцезнаходження платника податків, а у декларації за березень 2017 року недостовірно зазначено найменування податкового органу, а отже відповідач мав правові підстави для прийняття Спірного рішення про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ. З урахуванням наведеного, на думку представника відповідача позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД» є юридичною особою, код ЄДРПОУ - 36981321, місцезнаходження - 86050, Донецька обл., Ясинуватський район, селище Ласточкіне, вул. Степова. Адресу змінено 22.02.2018 року (а.с. 216, 219).

Статут товариства в новій редакції, затверджений рішенням загальних зборів учасників (протокол № 41 від 21.02.2018 року), основний предмет діяльності - ведення товарного сільського господарства та реалізація результатів такої діяльності (п. 2.2 статуту, а.с. 46 - 76).

Між позивачем та відповідачем 11.04.2016 року укладений договір про визнання електронних документів № 110420161, строком дії - до закінчення дії посилених сертифікатів відкритих ключів (а.с. 134 - 140).

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем не прийнято податкові накладні № 1 та № 2 від 28.02.2018 року із зазначенням причини відмови: «Відсутній укладений з платником «36981321» договір приєднання, який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору» (квитанції від 15.03.2018 та 16.03.2018 року № 1; а.с. 119, 120).

Разом з цим, як слідує з квитанції № 1 від 09.02.2018 року, позивачем направлена до податкового органу заява про приєднання до договору про визнання електронних документів.

Проте, згідно квитанції № 1 від 9.02.2018 року заяву не прийнято, оскільки: «Діє Договір про визнання електронних документів від 11.04.2016 року № 110420161» (а.с. 121).

З наданих суду податкових декларацій з ПДВ (з додатками) позивача вбачається наступне:

1) декларація за березень 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 2 601 грн., податковий кредит (рядок 17) - 1 292 376 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення). Як вбачається з квитанції № 1 від 20.04.2017 р., декларацію не прийнято, виявлені помилки: «. Можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів» (а.с. 105, 106, 161);

2) декларація за квітень 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0, податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 168);

3) декларація за травень 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0, податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 172);

4) декларація за червень 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0, податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 177);

5) декларація за липень 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0, податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 180);

6) декларація за серпень 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0, податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 183);

7) декларація за вересень 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0, податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 187);

8) декларація за жовтень 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0, податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 191);

9) декларація за листопад 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0, податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 195);

10) декларація за грудень 2017 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0, податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 199);

11) декларація за січень 2018 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 0 грн., податковий кредит (рядок 17) - 1 289 775 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - бульвар Пушкіна, буд. 9, м. Донецьк, Донецька область, 83001. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення) (а.с. 148);

12) декларація за лютий 2018 року (податкові зобов'язання (рядок 9) - 12 790 грн., податковий кредит (рядок 17) - 1 302 876 грн.). Податкова адреса (рядок 05) - вул. Степова, буд. 11а, село Ласточкіне, Ясинуватський район Донецька обл., 86050. Декларація подається до: Маріупольська ОДПІ (Північне відділення). Як вбачається з квитанції № 1 від 20.03.2018 р., декларацію не прийнято, виявлені помилки: «Відсутній укладений з платником «36981321» договір приєднання, який визначає права та обов'язки сторін в процесі електронного документообігу. Надішліть заяву про приєднання до договору» (а.с. 122, 123, 152, 158).

Вказані декларації не були прийняті відповідачем, про що складено лист - повідомлення від 23.03.2018 року № 2698/10/05-19-62-08 (а.с. 143), який був направлений на адресу позивача, та не вручений із причини, пряма мова: «Зона АТО» (а.с. 146).

У наведеному листі - повідомленні відповідачем зазначено, що Північне відділення Маріупольської ОДПІ вважає неподаними податкові декларації з ПДВ за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2017 року, а також січень і лютий 2018 року у зв'язку із порушенням вимог нормативно-правових актів, а саме:

- зазначено недостовірне значення обов'язкового реквізиту «найменування контролюючого органу, до якого подається звітність (п. 48.3 ст. 48 гл. 2 розд. ІІ Кодексу), оскільки додаткову декларацію з ПДВ за березень 2017 року подано до Північного відділення Маріупольської ОДПІ Гу ДФС у Донецькій області, а в поданому звіті зазначено - Маріупольська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області (Центрально-Донецьке відділення);

- подані податкові декларації з ПДВ за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2017 року, а також січень і лютий 2018 року на паперовому носієві, чим порушено вимоги п. 49.4 ст. 49 гл. 2 розд. ІІ Кодексу;

- в поданих податкових деклараціях з ПДВ за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2017 року, а також січень і лютий 2018 року зазначено недостовірне значення обов'язкового реквізиту «місцезнаходження (місце проживання) платника податків (п. 48.3 ст. 48 гл. 2 розд. ІІ Кодексу, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб така адреса: Україна, 86050, Донецька область, Ясинуватський район/м. Ясинувата р-н, с-ще Ласточкине, вул. Степова, буд. 11-А.

Як зазначив позивач у відповіді на відзив від 26.06.2018 року (вхід. номер канцелярії суду 19677/18 від 03.07.2018 року), він був вимушений відправити податкові декларації у паперовому вигляді з огляду на те, що не мав змоги подати декларації у електронному вигляді, оскільки відповідач їх не приймав, місцезнаходження з м. Донецьк бул. Пушкіна на с-ще Ласточкіне змінене тільки 22.02.2018 року, а найменування контролюючого органу було не відомо (а.с. 222).

Разом з цим, як зазначив позивач у позові та відповіді на відзив, відповідач протиправно прийняв спірне рішення, оскільки таке рішення приймається на підставі довідки про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, яка, на думку позивача, податковим органом не складалася.

У зв'язку із наведеними обставинами, зважаючи на те, що направлені позивачем декларації не були прийняті із наведених вище підстав, відповідачем прийнято спірне рішення № 1201 про анулювання реєстрації платника ПДВ стосовно ТОВ «МІКО-ФУД» від 10 квітня 2018 року, за яким через неподання протягом 12 послідовних податкових місяців:

- декларацій з ПДВ (з 01.03.2017 року по 28.02.2018 року),

- декларацій з ПДВ (з 01.03.2017 року по 28.02.2018 року) з показниками, які свідчать про наявність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 (нуль) гривень,

з 10 квітня 2018 року анульовано реєстрацію позивача, як платника ПДВ.

У якості підтвердження факту неподання податкових декларацій протягом 12 послідовних календарних місяців, податковим органом надано суду інформацію з архіву електронної звітності щодо не прийняття декларації з ПДВ за березень 2017 року, з якої (інформації) також вбачається, що протягом березня - грудня 2017 року та січня - лютого 2018 року в електронному вигляді податкової звітності - податкових декларацій з ПДВ від позивача не надходило (а.с. 231-234).

В подальшому позивач звертався зі скаргами на дії відповідача щодо неприйняття податкових декларацій з ПДВ та анулювання реєстрації як платника ПДВ до ДФС, ГУ ДФС у Донецькій області та Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, проте згідно відповідей ГУ ДФС у Донецькій області від 11.04.2018 року № 15724/10/05-99-08-04-11 та від 26.04.2018 року № 18284/10/05-99-08-05 у задоволенні скарг було відмовлено (а.с. 17-22, 30-31, 38-43).

Не погоджуючись із рішеннями податкових органів, товариство з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД» звернулось до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України), Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 р. № 1130 (далі - Положення № 1130).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

На підставі п. 46.1 ст.46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Абзацами 1-2 п. 46.5 ст.46 ПК України визначено, що форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У такому ж порядку встановлюються форми податкових декларацій з місцевих податків і зборів, що є обов'язковими для застосування їх платниками (податковими агентами).

Згідно з п. 48.1 ст. 48 ПК України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків (п. 48.2 ст.48 ПК України).

Відповідно до п.48.3 ст.48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У п.п. 49.1, 49.2, 49.3, 49.4 ст. 49 ПК України закріплено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв'язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

У разі припинення договору про визнання електронних документів з підстав, визначених законом, платник податків має право до складення нового договору подавати податкову звітність у спосіб, визначений підпунктами «а» і «б» пункту 49.3 цієї статті.

Контролюючим органам забороняється в односторонньому порядку розривати договір про визнання електронних документів.

Підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України визначено, що реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Відповідно до п. 5.5 Положення № 1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу.

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано обов'язок платників подавати податкову звітність з ПДВ виключно в електронній формі.

Крім того, з вищенаведених законодавчих положень також вбачається, що невиконання платниками зазначеного зобов'язання впродовж 12-ти місяців або декларування ними нульових показників постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту є правовими підставами для анулювання податковим органом їх реєстрації як платників ПДВ.

Виходячи з цього, суд звертає увагу на те, що податкові декларації, які подавалися позивачем у електронному вигляді у березні 2017 року та лютому 2018 року, не були прийняті відповідачем з причин, відповідно: «можливо, припинено дію Договору про визнання електронних документів» та «відсутній укладений з платником договір приєднання», а у період з березня по грудень 2017 року та січень - лютий 2018 року включно позивачем взагалі не подавалася податкова звітність з ПДВ в електронному вигляді. Разом з цим, у податкових деклараціях, що подавалися позивачем протягом вказаного періоду часу у паперовій формі, останнім було в тому числі невірно вказано найменування контролюючого органу, до якого подається звітність, що також не спростовувалося позивачем у відповіді на відзив і що виступило підставою для їх (декларацій) не прийняття відповідачем.

Тобто, фактично позивачем не подавалася податкова звітність протягом 12 послідовних податкових місяців: з березня 2017 року по лютий 2018 року.

З огляду на викладене, суд вважає наявними правові підстави, передбачені пп. «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України, для анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ.

Твердження позивача про те, що він був позбавлений можливості подавати звітність з ПДВ в електронному вигляді через можливе припинення дії договору про визнання електронних документів, та відсутність укладеного з платником «36981321» договору приєднання, суд вважає необґрунтованими, оскільки податковим законодавством не передбачено такої відмови у прийнятті електронної звітності і позивачем до суду не було надано доказів визнання у порядку, встановленому законом, протиправними дій податкового органу щодо припинення укладеного з ним договору та/або щодо неприйняття в нього відповідної податкової звітності в електронній формі, та/або зобов'язання податкового органу прийняти податкову звітність.

Разом з цим, судом не приймаються посилання позивача на відсутність правових підстав для прийняття спірного рішення через відсутність довідки про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, з огляду на те, що закон надає можливість контролюючому органу самостійно прийняти рішення з питання анулювання реєстрації платка ПДВ за наявності відповідного факту - не подання декларацій протягом наведеного періоду часу. Не надання довідки підрозділу оподаткування юридичних або фізичних осіб про подання/неподання платником ПДВ податковому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців не спростовує факту не подання ТОВ «МІКО-ФУД» податкової звітності - декларацій з ПДВ у період з березня 2017 року по лютий 2018 року, що в тому числі також підтверджується довідкою відповідача з роздруківкою архіву електронної звітності відносно позивача.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів визнання дій відповідача із неприйняття податкової звітності протиправними чи/або зобов'язання відповідача прийняти відповідні податкові декларації, разом з цим юридичний факт не подання ТОВ «МІКО-ФУД» податкової звітності протягом 12 послідовних податкових місяців за таких обставин підтверджений матеріалами справи, спірне рішення про анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ, відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права, а отже у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Вирішення питання щодо законності чи незаконності дій відповідача із не прийняття податкових декларацій знаходиться поза межами даного спору, оскільки позивач не заявляв позовних вимог із цього приводу, при цьому у суду відсутні правові підстави для застосування приписів частини 2 ст. 9 КАС України в частині права вийти за межі позовних вимог.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази, які б доводили незаконність спірного рішення №1201 від 10.04.2018 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД», у суду відсутні, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «МІКО-ФУД» до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Повне судове рішення складене 6 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Чучко В.М.