Справа № 804/4555/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2018 року Справа № 804/4555/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіІлькова В.В.,
за участі секретаря судового засіданняЗагородній О.В.,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, Бохан О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа-1: Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа -2: Покровський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №404/4.2-11/84 від 15.01.2018 року, -
19.06.2018 року позивач ФОП ОСОБА_5 звернулася із позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 404/4.2-11/84 від 15.01.2018 року, якою накладено штраф на ФОП ОСОБА_5, код ОКПП НОМЕР_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.06.2018 року ФОП ОСОБА_5 через свого представника дізналась про те, що 15.01.2018 року щодо неї складено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №404/4.2-11/84. Позивач вважає постанову № 404/4.2-11/84 від 15.01.2018 року не законною, з огляду на те, що акт про порушення ФОП ОСОБА_5 було складено 27.12.2017 року, отже рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу, повинно було бути прийнято не пізніше 06.01.218 року, а рішення щодо розгляду про накладення штрафу всупереч вимогам закону було прийнято 15.01.2018 року. Позивач зазначає, про порушення відповідачем п.6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю, а саме: ФОП ОСОБА_5 не була повідомлена не пізніше, ніж за 5-ть днів до дати розгляду справи, в зв'язку з чим останню позбавлено позивача права на захист своїх законних інтересів, оскільки позивач не змогла надати заперечення та пояснення з приводу складеного акту від 27.12.2017 року. Справу про накладення штрафу розглянуто за відсутності позивача, що на думку ФОП ОСОБА_5 є порушенням п.7 вказаного вище Порядку. Постанова № 404/4.2-11/84 від 15.01.2018 року в продовж 3-х днів не була направлена на адресу ФОП ОСОБА_5 Крім того, викладені в постанові № 404/4.2-11/84 від 15.01.2018 року обставини не підтверджені належними доказами та суперечать дійсним обставинам, оскільки ФОП ОСОБА_5 за адресою: 5005, вул. Криворіжсталі,2, м. Кривий Ріг Дніпропетровська область на підставі договору оренди № 3 від 27.10.2014 року нерухомого майна укладеного між позивачем та Дніпропетровською обласною радою, господарську діяльність не здійснює, а люди які ремонтували за цією адресою автомобіль не мають ніякого стосунку до ФОП ОСОБА_5
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 24.07.2018 року.
Ухвалою суду від 09.07.2018 року відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про забезпечення адміністративного позову у справі № 804/4555/18.
16.07.2018 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову зазначив, що 27 грудня 2017 року при інспекційному відвідуванні автомайстерні ФОП ОСОБА_5, було виявлено двох чоловіків, які виконували роботи біля легкового автомобіля сірого кольору, що зафіксовано відеозаписом. При спілкуванні, ці чоловіки відмовились назвати свої прізвища та відмовились від надання пояснень. Після спілкування з цими чоловіками, вийшов з приміщення ОСОБА_7 та зазначив, що ці чоловіки його знайомі та в автомайстерні не працюють, але, на відеозаписі чітко зафіксовано, що двоє чоловіків виконують роботу з технічного обслуговування легкового автомобіля сірого кольору, тобто наявні трудові відносини цих чоловіків з орендарем нерухомого майна спільної власності територіальної громади Дніпропетровської області для розміщення майстерні з технічного обслуговування та ремонту автомобілів, а саме: ФОП ОСОБА_5 Так, за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_5 був складений Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 404/4.2-11 (далі за текстом - Акт № 404/4.2-11). На підставі акта № 404/4.2-11 винесено оскаржувану Постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 15 січня 2018 року № 404/4.2-11/84 за наступні порушення відповідно до абз. 7 ч.2 ст. 265 КЗпП України. Головне управління, відповідно до вимог та в межах визначених строків повідомило позивача ФОП ОСОБА_5 про призначений розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, повідомлення були направлені вчасно і установа поштового зв'язку намагалась вручити вказане повідомлення, проте сам позивач не забезпечив його вчасне отримання. Отже, на думку відповідача щодо здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_5 Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області діяло лише на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.
Розглянувши надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає таке.
07.12.2017 року на адресу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області надійшов лист виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Криворізька міська лікарня №1» від 06.12.2017 року №1977, в якому Адміністрація КЗ «Криворізька міська лікарня №1» зверталась з проханням провести позапланову перевірку дотримання трудового законодавства ФОП ОСОБА_5, яка здійснює підприємницьку діяльність на території нашого закладу в якості орендаря нежитлових приміщень під автомайстерню.
21.12.2017 р. Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області прийнято наказ № 699-І «Про призначення інспекційного відвідування», відповідно до якого головному державному інспектору Клімчуку О.В. наказано здійснити інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_1, код РНОКПП НОМЕР_1.
За результатами інспекційного відвідування складено акт перевірки №404/4.2-11 від 27.12.2017 року.
15.01.2018р. начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровськ області Державної служби України з питань праці Снісар В.В., за порушення вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, керуючись статтею 259 КЗпП України, ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення», ч.3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 та на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП У прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №404/4.2-11/84 на ФОП ОСОБА_5 у розмірі 320000, 00 грн.
У оскарженій постанові від 05.01.2018 р. №404/4.2-11/84 зазначені такі обставини встановлення правопорушення.
При спілкуванні ОСОБА_7 повідомив що являється чоловіком ФОП ОСОБА_5, та зазначив, що дружина, ФОП ОСОБА_5, не використовує працю найманих робітників.
ОСОБА_7 було наголошено про підставу інспекційного відвідування та необхідність надання ФОП ОСОБА_5 копій документів, що стосується найманої праці.
ОСОБА_7 завірив, що документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, будуть надані до 12:00 години 27 грудня 2017 року на адресу Відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Криворізькому регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
27 грудня 2017 року було вдруге проведено інспекційне відвідування автомайстерні, в ході якого здійснювалась відеофіксація на мобільний телефон (цей відеозапис є невід'ємною частиною акту № 404/4.2-11).
Так, 27 грудня 2017 року при інспекційному відвідуванні автомайстерні ФОП ОСОБА_5, було виявлено двох чоловіків, які виконували роботи біля легкового автомобіля сірого кольору, що зафіксовано відеозаписом. При спілкуванні, ці чоловіки відмовились назвати свої прізвища та відмовились від надання пояснень. Після спілкування з цими чоловіками, вийшов з приміщення ОСОБА_7 та зазначив, що ці чоловіки його знайомі та в автомайстерні не працюють, але, на відеозаписі чітко зафіксовано, що двоє чоловіків виконують роботу з технічного обслуговування легкового автомобіля сірого кольору, тобто наявні трудові відносини цих чоловіків з орендарем нерухомого майна спільної власності територіальної громади Дніпропетровської області для розміщення майстерні з технічного обслуговування та ремонту автомобілів, а саме: ФОП ОСОБА_5
Також, ОСОБА_7 відмовив в проході до виробничих приміщень автомайстерні, чим створив перешкоду для здійснення інспекційного відвідування та фактично не допустив до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, в частині оформлення трудових відносин, що зафіксовано на відеозаписі.
Крім того, під час відеозапису інспекційного відвідування автомайстерні ОСОБА_7 відмовився надавати будь-які документи.
На час виїзного інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_5 не прибула за фактичним місцем здійснення своєї господарської діяльності, не надала необхідні для виконання повноважень документи та їх копій, ведення яких передбачене законодавством України про працю, стосовно режиму роботи працівників, оплати праці та укладення трудових договорів з найманими працівниками при здійсненні своєї господарської діяльності.
Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності, позивач звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 (далі Положення) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
За приписами підпункту 9 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 Положення).
В даному випадку Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці.
Згідно з підпунктами 6, 49 пункту 4 Положення Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю; накладає у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.
Відповідно до підпункту 5 пункту 6 Положення Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об'єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.
Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, Державна служба України з питань праці має реалізовувати державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначена Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 (далі Порядок № 295).
Згідно з п. 2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об'єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).
Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів, виконавчих органів рад, посадовими обов'язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю. Контрольні повноваження інспектора праці підтверджується службовим посвідченням встановленої Мінсоцполітики форми, що видається Держпраці (п. 3 Порядку № 295).
Відповідно до підпунктів 3, 5 пункту 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.
Пунктами 19, 20 Порядку № 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об'єкта відвідування або його уповноваженим представником.
Підпунктом 54 пункту 4 Положення № 96 передбачено, що Державна служба України з питань праці має право накладати у випадках, передбачених законом, штрафи за порушення законодавства, невиконання розпоряджень посадових осіб Держпраці.
Таким чином, з аналізу вказаних вище норм законодавства України, вбачається, що підставою для накладання на суб'єкта господарювання штрафу є встановлене при перевірці порушення вимог законодавства про працю.
При цьому, суд зазначає, що в акті перевірки зафіксовано, що під час здійснення інспекційного відвідування в автомайстерні працює працівник, який назвався ОСОБА_7 та якому було вручено направлення на проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_5
ОСОБА_7 повідомив, що являється чоловіком ФОП ОСОБА_5, зазначив, що ФОП ОСОБА_5 не використовує працю найманих працівників.
Основні засади здійснення контролю за додержанням законодавства про працю визначенні Конвенцією МОП № 81, 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі ратифікованої Україною Законом № 1985 - ІV від 08.09.2004 року, яка є частиною національного законодавства України та застосовується в порядку передбаченому Законом України "Про міжнародні договори України".
Статтею 12 Конвенції МОП № 81 визначено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; зобов'язувати вивішувати об'яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.
Пунктом 6 Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженому наказом Мінсоцполітики №390 від 02.07.2012 року, який був чинним на час здійснення контрольного заходу ГУ Держпраці відносно позивача, та який був затверджений, у тому числі відповідно до Закону України № 877-V, встановлений алгоритм дій посадових осіб по проведенню перевірки. Перевірка складається з таких етапів: - робота з документами, наданими суб'єктами господарювання на вимогу Інспектора; - оформлення документів за результатами перевірки; - ознайомлення суб'єктів господарювання з документами, оформленими за результатами перевірки; - проведення за результатами перевірки роз'яснювальної роботи з питань застосування норм законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування (за згодою посадових осіб).
Відповідно до пп.3 п.11 Порядку інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об'єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.
Як було встановлено судом, відповідач не скористався приписами вищезазначеного Порядку в ході перевірки, оскільки не встановив та не опитав осіб, з яким позивач на його думку знаходиться у трудових відносинах. Не відібрав пояснення у ОСОБА_7 та невстановлених осіб щодо характеру та місця роботи кожної особи, їх трудових обов'язків, їх підпорядковуванню правилам внутрішнього трудового розпорядку, посадовим інструкціям, та т.інш.
Відповідачем зазначено, що ОСОБА_7 при проведенні інспекційного відвідування, відмовив в проході до виробничих приміщень автомайстерні, чим створив перешкоду для здійснення інспекційного відвідування та фактично не допустив до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, в частині оформлення трудових відносин, що зафіксовано на відеозаписі. Крім того, під час відеозапису інспекційного відвідування автомайстерні ОСОБА_7 відмовився надавати будь-які документи.
Також, на обґрунтування своєї позиції відповідач посилався на те, що на запит від 27.12.2017 року №784 щодо надання копій документів ФОП ОСОБА_5 не відреагувала, документів не надала.
При цьому, абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП встановлено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.
Таким чином, посадові особи Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області акт про недопущення та створення перешкод для здійснення інспекційного відвідування не складали до відповідальності у відповідно до абз.5 ч.2 ст.265 КЗпП та ст.188-6 КУпАП позивача ФОП ОСОБА_5 за створення перешкод для здійснення органами державного нагляду перевіки не пирягували.
Отже, висновки відповідача в частині порушення позивачем вимог ст.24 КЗпП України, а саме наявність неоформлених трудових відносин з невстановленими особами, є недоведеними.
Крім того, відповідно до п.6 Порядку № 295 документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об'єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Пунктом 22 цього ж Порядку встановлено, що матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті. Як убачається з акта перевірки, диск для лазерних систем зчитування не долучався, відео було зафіксовано та збережено на електронному носії інформації, тип якого не зазначено. Тобто, в порушення п.22 Порядку в акті не зазначено про долучення диску з електронною інформацією. Також у порушенні Порядку номер акта на диску, який було надано до суду відсутній.
Також, як вбачається з матеріалів справи, як на підставу законності прийняття оскаржуваної постанови, представник відповідача посилається на лист виконуючого обов'язки головного лікаря КЗ «Криворізька міська лікарня №1» від 06.12.2017 року №1977, в якому Адміністрація КЗ «Криворізька міська лікарня №1» зверталась з проханням провести позапланову перевірку дотримання трудового законодавства ФОП ОСОБА_5, яка здійснює підприємницьку діяльність на території нашого закладу в якості орендаря нежитлових приміщень під автомайстерню.
Суд не приймає такі посилання представника відповідача як належні, виходячи з того, що відповідно до договору оренди № 3 від 27.10.2014 року згідно якого Дніпропетровська обласна рада (орендодавець) передає, а ФОП ОСОБА_5 (орендар) приймає в строкове платне користування нерухоме майно, за адресою: м. Кривий Ріг, вул.Орджонікідзе,2, яке знаходиться на балансі КЗ «Криворізька міська лікарня №1» що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів закінчив свою дію 26.09.2017 року.
Підпунктом 12.3 пункту 12 зазначеного вище договору оренди від 27.10.2014 р. визначено, що продовження договору оренди на новий термін з орендарем відбувається шляхом укладення договору оренди на новий термін.
Отже, доказів продовження дії строку договору відповідачем суду не надано, в свою чергу позивач зазначає, що новий договір на оренду зазначено у акті перевірки №404/4.2-11 від 26.12.2017 року приміщення, за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі,2 не укладала.
Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Як вбачається із матеріалів справи, під час проведення інспекційного відвідування не було встановлено фактів не оформлення трудових відносин із робітниками, а були зняті на відео дві невстановлені особи біля легкового автомобілю сірого кольору за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі,2, тобто, порушення ст.24 КЗпП України з боку ФОТ ОСОБА_5 не підтверджене доказами.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що надані відповідачем докази, а саме лист звернення В.о. головного лікаря КЗ «Криворізької міської лікарні №1 Дніпропетровської обласної ради», акт перевірки та диск для лазерних систем зчитування, надані відповідачем пояснення не дають у своїй сукупності можливості дійти висновку щодо порушення, встановленого відповідачем.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що відповідачем не доведено належними доказами факт порушення позивачем ст. 24 КЗпП України, а тому постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 15.01.2018 р. №404/4.2-1184 підлягає скасуванню.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 2, 6 ,9, 12, 14, 44, 139, 241 - 246, 250 , 255 КАС України, суд,-
Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа-1: Покровський районний у місті Кривому Розі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; третя особа-2: Покровський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №404/4.2-11/84 від 15.01.2018 року - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу № 404/4.2-11/84 від 15.01.2018 року, якою накладено штраф на фізичну особу-підприємця ОСОБА_5, код ОКПП НОМЕР_1.
Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (АДРЕСА_2 код ОКПП НОМЕР_1).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 серпня 2018 року.

Суддя В.В Ільков