Справа № 826/16227/17
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Каракашьян С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року Справа № 826/16227/17

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року у справі

за позовом ОСОБА_4

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

про визнання протиправною бездіяльності

та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не включення повної інформації про позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно гарантованої суми належної йому виплати у розмірі 127 388,43 грн. по рахунку № НОМЕР_1;

- зобов'язання відповідача внести зміни до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб шляхом внесення відомостей щодо рахунку № НОМЕР_1, який належить позивачу, на суму 127 388,43 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» від 01.06.2016 р. № 42/2 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині, що стосується встановлення нікчемності правочинів (транзакцій) від 19.05.2016 р. відносно зарахування 213 555,83 грн. на рахунок № НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4;

- зобов'язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо ОСОБА_4 із зазначенням суми до виплати у розмірі 127 388,43 грн.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що визначаючи суму коштів у розмірі 127 388,43 грн., яка підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд першої інстанції не врахував, що гранична сума відшкодування не може перевищувати 200 000,00 грн., а 145 177,88 грн. позивачу за його вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» вже було виплачено, а також відповідач зазначив, що позивач взагалі не є вкладником банку, вчинені між ним та банком правочини (транзакції) є нікчемними, а операції з перерахування коштів на рахунок позивача - фіктивними.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана постанова суду прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а постанову суду - без змін та зазначає, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і, на його думку, Уповноваженою особою безпідставно не включено його до переліку вкладників на суму вкладу 127 388,43 грн.

У судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, не з'явилися, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, колегія суддів ухвалила перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

До початку судового розгляду справи від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження, яке обґрунтовано тим, що в провадженні Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 804/15159/15.

У вказаній справі ВП ВС вирішується питання щодо юрисдикції даної категорії спорів, але таке питання вже вирішено в постановах Великої Палати Верховного Суду по справам №№ 820/11591/15, 813/921/16, а саме: такі спори віднесені до підсудності адміністративних судів, що обумовлює відсутність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення зазначеного клопотання відповідача.

При цьому, апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», в якому Суд зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_4 було укладено договір від 03.03.2016 р. № 980-027-000198302, відповідно до якого позивач передає банку у власність грошові кошти в розмірі 20000 грн., а банк зобов'язується їх повернути та виплатити проценти у порядку та на умовах договору.

Також, 03.03.2016 р. ОСОБА_4 уклав догорів № 980-027-000198312 з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», за умовами якого ОСОБА_4 передає у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошові кошти в розмірі 20000,00 грн., а ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов'язується повернути кошти та виплатити проценти.

В подальшому, 10.03.2016 р. ОСОБА_4 уклав договір з ПАТ «Банк Михайлівський» № 980-027-000201394 про внесення грошових коштів в сумі 5000,00 грн. та їх повернення банком з процентами.

Договором від 13.04.2016 р. про внесення змін до договору від 03.03.2016 р. № 980-027-000198302 було збільшено суму коштів, що передається на суму 20000,00 грн.

Поряд з цим, договором від 13.04.2016 р. внесено зміни до договору від 03.03.2016 р. № 980-027-000198312 щодо збільшення коштів, що передаються ОСОБА_4 на суму 20000,00 грн., а відповідно до договору від 13.04.2016 р. про внесення змін до договору № 980-94 збільшено суму на 30000,00 грн.

Відповідно до квитанції від 03.03.2016 р. № QS087501 ОСОБА_4 перераховано на користь ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. згідно договору від 03.03.2016 р. № 980-027-000198302.

Згідно з квитанцією від 13.04.2016 р. № QS044401 на суму 20000,00 грн. та платіжного доручення від 29.04.2016 р. № 7404480 на суму 40000,00 грн. ОСОБА_4 здійснено переказ коштів на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», відповідно договору від 13.04.2016 р. № 980-027-000198302 та договору від 03.03.2016 р. № 980-027-000198302 відповідно.

Згідно з договором № 980-027-000198312 на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» було здійснено переказ, відповідно до квитанції від 03.03.2016 р. № QS178101, платіжного доручення № 7404461 на суму 40000,00 грн., квитанції від 13.04.2016 р. № QS074401 на суму 20000,00 грн.

Квитанціями від 10.03.2016 р. № 1800729 на суму 5000,00 грн. та від 13.04.2016 р. № 3034340 на суму 25000,00 грн. внесено готівку на поточний рахунок ПАТ «Банк Михайлівський».

Відповідно до меморіального ордера від 29.04.2016 р. № 7404492 ОСОБА_4 перераховані грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. на рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» згідно з договором від 10.03.2016 р. № 980-027-000201394.

19.05.2016 р. здійснено дострокове повернення коштів відповідно до вищевказаних договорів, включно з відсотками, на поточні рахунки ОСОБА_4

23.05.2016 р. правлінням НБУ було прийнято рішення № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних».

На підставі зазначеної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 р. № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та від 13.06.2016 р. № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з якими 23.05.2016 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Юрія Петровича.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. від 24.05.2016 р. № 27/1 було створено Комісію по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними.

12.07.2016 р. правлінням НБУ прийнято постанову № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 р. № 1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Юрія Петровича строком на 2 роки з 13.07.2016 р. по 12.07.2018 р.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнка Ю.П. від 13.07.2016 р. № 2 продовжено роботу Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Михайлівський».

З 15.07.2016 р. розпочалося здійснення виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду через банки-агенти.

Позивачем було отримано відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 40000,00 грн. та 2279,60 грн. відсотків за договором від 03.03.2016 р. № 980-027-000198302, 30000,00 грн. та 331,97 грн. відсотків по договору від 10.03.2016 р. № 980-027-000201394, загалом в розмірі 72611,57 грн.

Однак, у межах гарантованої суми відшкодування коштів по вкладу за рахунок Фонду позивачу не було виплачено:

- 40 000,00 грн. за договором від 03.03.2016 р. № 980-027-000198302;

- 80 000,00 грн. за договором від 03.03.2016 р. № 980-027-000198312;

- 20 000,00 грн. за договором від 13.04.2016 р. № 980-027-000201394.

Наказом Уповноваженої особи від 01.09.2016 р. № 42/2 «Про затвердження висновків комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет наявності правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині затвердження результатів проведення перевірки правочинів на предмет їх нікчемності, за якими встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19.05.2016 р. платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» з перерахування коштів позивача в ПАТ «Банк Михайлівський».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 № 1702 повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016 р. включно.

Листом Уповноваженої особи від 13.07.2017 р. № 121788 позивача повідомлено, що інформацію про нього як вкладника було включено до реєстру вкладників Банку на суму 40 000,00 грн. та 2279,60 грн. відсотків за договором від 03.03.2016 р. № 980-027-000198302, на суму 30 000,00 грн. та 331,97 грн. відсотків за договором від 10.03.2016 р. № 980-027-000201394.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, повних даних про суми коштів, які підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Судова колегія встановила, що задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що кошти на рахунку позивача є його вкладом, а позивач вкладником ПАТ «Банк Михайлівський» у розумінні чинного законодавства і відповідачем не доведено наявності правових підстав для не включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Банк Михайлівський», та правомірності прийняття наказу від 01.09.2016 р. № 42/2 у частині щодо позивача, а також з того, що позивач підлягає внесенню до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду на суму 127 388,43 грн.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 р. № 14 (далі - Положення № 14).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону № 4452-VI передбачено, що вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

У ст. 12 Закону № 4452-VI передбачено, що виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду.

Виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів; приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов'язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

У ч. 1-3, 5-6 ст. 27 Закону № 4452-VI закріплено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI, Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частинами 2, 3 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Відповідно до п.п. 3-6 розділу ІІІ Положення № 14, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Перелік складається в алфавітному порядку за прізвищами вкладників та подається до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

У п.п. 2, 4, 6 розділу IV Положення № 14, Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

На підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Системний аналіз вищенаведених законодавчих положень, надає підстави стверджувати, що правовою підставою для включення особи до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), є наявність у неї права на відповідний вклад, що має підтверджуватись банківським документом про внесення (перерахування) коштів на її рахунок.

Крім того, 19.11.2016 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» від 15.11.2016 р. № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності зазначеним Законом, віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, вказаним законом розширено коло осіб, які з 19.11.2016 р. набули права на отримання коштів за рахунок Фонду.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 Перехідних положень зазначеного Закону № 1736-VIII Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників.

Разом з тим, Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

Втім, при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.

У свою чергу, правочин є нікчемним відповідно до закону, за наявності підстав, виключний перелік яких регламентовано частиною 3 статті 38 Закону № 4452-VI.

При цьому, положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі № 826/1476/15, та відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов'язковою для врахування колегією суддів при вирішенні даної справи.

Отже, єдиною та необхідною умовою для не включення осіб (клієнтів банку) до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв'язку з нікчемністю відповідного правочину є наявність підстав, виключний перелік яких передбачено ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, судова колегія також приймає до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у вказаному рішенні, щодо кола обставин, які належить встановити суду у справах даної категорії, а саме: 1) на якій підставі кошти потрапили на рахунок позивача; 2) які саме умови договору, укладеного між позивачем і Банком, передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг) прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку; 3) на якій підставі позивачу відмовлено у включенні до переліку вкладників; 4) який саме правочин за твердженням Уповноваженої особи є нікчемним та на який конкретно пункт частини 3 статті 38 Закону № 4452-VI вона при цьому посилається.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд встановив, що кошти на рахунку позивача, щодо яких його не було включено до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду, що й є предметом даного спору, надійшли на рахунок позивача від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».

При цьому, ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачами не було надано жодних належних та допустимих у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказів, які б надавали підстави вважати, що такі кошти не є вкладом, а позивачем вкладником банку у розумінні ст. 2 Закону № 4452-VI.

Також судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що будь-які умови договору, укладеного між позивачем і Банком, передбачали платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених законодавством чи внутрішніми документами Банку.

Крім того, відповідачем не доведено наявності будь-якої з правових підстав, чітко визначених частиною 3 статті 38 Закону № 4452-VI, для віднесення до нікчемних договору, укладеного між позивачем і банком, та/або правочину із зарахування коштів на її банківський рахунок.

При цьому, доводи апелянта щодо нікчемності правочинів (транзакцій) з перерахування коштів на рахунки позивача від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та їх фіктивності засновані на припущеннях і не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України.

Водночас, рішення суду, відповідно до змісту ст. 242 КАС України, повинно бути законним і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження апелянта про те, що законодавство покладає на нього обов'язок здійснити перевірку правочинів вкладників Банку, не спростовують факту допущення ним протиправної бездіяльності щодо не включення позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Твердження апелянта про те, що позивач не є вкладником Банку у розумінні Закону № 4452-VI, так як кошти на його рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський», надійшли від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на підставі договору позики, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки в даному випадку правовідносини між позивачем і вказаним товариством з обмеженою відповідальністю не є предметом цього спору. При цьому, кошти від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» надійшли для позивача та були залучені Банком на її рахунок на умовах відповідних договорів, укладених безпосередньо між позивачем і Банком, що у відповідності до вимог Закону № 4452-VI надає достатні та необхідні правові підстави для визнання таких коштів вкладом, а позивача - вкладником.

Таким чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування наказу Уповноваженої особи від 01.06.2016 р. № 42/2 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними» в частині, що стосується встановлення нікчемності правочинів (транзакцій) від 19.05.2016 р. відносно зарахування 213 555,83 грн. на рахунок позивача № НОМЕР_2.

Тому, переглянувши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що в цій частині, відповідно до вимог ст. 316 КАС України, воно підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, колегія суддів встановила, що загальна сума вкладу позивача в ПАТ «Банк Михайлівський» становить 213 555,83 грн.

19.07.2016 р. Уповноваженою особою було подано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду в розмірі 1 313,36 грн. /Т.1 а.с.68/.

19.08.2016 р. Уповноваженою особою було подано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду в розмірі 71 252,95 грн. /Т.1 а.с.68/.

08.02.2017 р. Уповноваженою особою було подано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію про позивача як вкладника, що має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду в розмірі 72 611,57 грн. /Т.1 а.с.68/.

Кошти в сумі 72 611,57 грн. за вкладом позивача на момент розгляду даної справи в суді першої інстанції йому були виплачені.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач має право на включення його до переліку вкладників фізичних осіб, що мають право на відшкодування коштів за їх вкладами в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичсних осіб, у межах суми граничного відшкодування та з урахуванням сум, інформація про які вже була надана відповідачем Фонду.

При цьому, слід враховувати, що подання Уповноваженою особою до Фонду гарантування вкладів інформації про вкладника банку, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, є лише одним з етапів у процедурі, регламентованій Законом № 4452-VI та не зумовлює безпосередньої виплати коштів.

Предметом спору в цій справі є саме неправомірна поведінка Уповноваженої особи щодо надання відповідної інформації про позивача як вкладника Банку до Фонду.

Тож, виконання таких дій в частині вищевказаних суми обумовлює реалізацію відповідачем його владних повноважень і виконання ним своїх обов'язків саме щодо вкладу позивача у цій частині.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що висновки суду в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо позивача із зазначенням суми до виплати у розмірі 127 388,43 грн., не ґрунтуються на повному та всебічного дослідженні обставин справи та не відповідають вимогам адміністративного судочинства, закріпленим у ст. 2 КАС України.

Тож, апеляційний суд частково погоджується з доводами апелянта та вважає, що відповідно до ст. 317 КАС України, рішення суду в частині задоволення зазначених позовних вимог підлягає скасуванню.

Водночас, враховуючи вищевстановлені обставини щодо протиправності визнання відповідачем нікчемними транзакцій (правочинів) по рахунку позивача 19.05.2016 р. та факту порушення його права на отримання гарантованого відшкодування за рахунок Фонду у межах граничної суми, судова колегія вважає за необхідне задовольнити частково такі позовні вимоги шляхом зобов'язання Уповноваженої особи подати до фонду додаткову інформацію щодо включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, щодо суми його вкладу у межах граничного розміру відшкодування та з урахуванням сум, інформація про які вже була надана відповідачем Фонду, а в іншій частині таких позовних вимог - відмовити.

Отже, апеляційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» підлягає задоволенню частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року в частині щодо задоволення позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо позивача із зазначенням суми до виплати у розмірі 127 388,43 грн. - скасуванню, а такі позовні вимоги - задоволенню частково. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо ОСОБА_4 із зазначенням суми до виплати у розмірі 127 388,43 грн. - скасувати, а зазначені позовні вимоги - задовольнити частково.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про включення ОСОБА_4 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, щодо суми його вкладу у межах граничного розміру відшкодування та з урахуванням сум, інформація про які вже булла подана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Рішення виготовлено 13 серпня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: