Справа № 804/3376/18
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2018 року Справа № 804/3376/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства «Аграрне золото України»
до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
15.05.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов було залишено без руху, через невідповідність його вимогам ст.ст.160, 161 КАС України, з наданням строку для усунення недоліків.
На виконання ухвали суду від 15.05.2018 року, позивач виправив вказані недоліки у зазначений судом строк.
30.05.2018 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
18.06.2018 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просив у задоволенні позову відмовити та у якому зазначено, що відповідачем була проведена перевірка позивача в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення. Відповідач вважає податкове повідомлення - рішення правомірним, та таким, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв'язку з чим, підстави для його скасування відсутні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі п.200.10 ст.200 розділу V та пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі - ПК України) Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2017 року Приватного підприємства «Аграрне золото України», за результатами якої складено акт перевірки №41/04-36-12-07/34561704 від 29.08.2017 року (далі - Акт перевірки).
Згідно висновків Акту перевіркою було встановлено порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, ст.201 Податкового кодексу України, а саме: завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 8336,00 грн.
Позивач вважає вищевказане податкове повідомлення-рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).
Отже, статею 75 ПК України передбачено проведення камеральної перевірки даних податкової звітності платника податків, так в даному випадку перевірялись дані податкової звітності з ПДВ за вересень 2017 року, а тому суд вважає, що перевірка була проведена правомірно та в межах чинного законодавства України.
Судом встановлено, що за результатами господарських відносин з ПП «Анастасія» позивачем було сформовано податкову накладну №300 від 27.06.2017 року, яка була направлена до Єдиного реєстру податкових накладних.
Вказану податкову накладну було доставлено до Державної фіскальної служби України, документ прийнято, реєстрація зупинена, що підтверджується квитанцією №1 від 07.07.2017 року. Підставою для зупинення вказаної податкової накладної, зазначено - відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД 1206 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладній/ розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.
Пунктом 20.2 ст.20 Податкового кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, (п.п. 201.16.2 п.201.16 ст. 201 ПК України).
Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (п.п. 201.16.3 п.201.16 ст. 201 ПК України).
З аналізу наведених норм вбачається, що за платником податків закріплено право надання додаткових документів та/чи пояснень на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, у разі зупинення контролюючим органом процесу реєстрації податкової накладної.
При цьому, згідно пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, у разі здійснення коригування сум податкових зобов'язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.
Порядок складання розрахунку коригування та його реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних аналогічний порядку, передбаченому для податкових накладних, крім випадків, передбачених цим Порядком.
У разі складання розрахунку коригування з метою виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, у розрахунку коригування зазначаються виправлені дані.
Підпунктом 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України передбачено, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.
Постачальник має право зменшити суму податкових зобов'язань лише після реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.
Отже, виходячи з вказаних вище норм, у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг, платник податків повинен завершити процедуру реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (надати пояснення та/чи документи, у разі зупинення реєстрації податкової накладної, що передбачено приписами п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України), а також в подальшому, з метою виправлення допущеної помилки, має право згідно п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України скласти розрахунок коригування до помилково виписаної податкової накладної.
Суд зазначає, що Приватним підприємством «Аграрне золото України» самостійно було складено податкову накладну №300 від 27.06.2017 року, в якій позивачем було визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету.
Чинним законодавством України не передбачено скасування раніше складеної податкової накладної. Натомість, ПК України та Порядок заповнення податкової накладної № 1307 дає платникам податку на додану вартість можливість на виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов'язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, шляхом подання розрахунку коригування до податкової накладної.
В свою чергу, суд зазначає, що даний розрахунок повинен бути складений платником податку на додану вартість та зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідній податковій накладній та/або розрахунках коригування.
Тобто, знаючи, що податкова накладна №300 від 27.06.2017 року була складена помилково позивач повинен був завершити процедуру реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та скласти розрахунок коригування до вищезазначених податкових накладних та зареєструвати його в Єдиному реєстрі податкових накладних в термін, визначений законодавством.
При цьому, позивач виявивши помилки в реквізитах вказаної податкової накладної, подав нову виправлену податкову накладну №320 від 26.07.2017 року, в результаті чого на одну господарську операцію було подано два примірника одних і тих самих податкових накладних.
Відповідно до п.п. 201.16.3 п.201.16 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
При цьому, як вказано позивачем податкова накладна №300 від 27.06.2017 року станом на 17.04.2018 року залишається заблокованою.
Таким чином, позивачем не вживались заходи для виправлення помилок передбачені податковим законодавством та не оскаржувались дії ДФС та не надавався рахунок корегування до вищевказаної податкової накладної.
При цьому, суд зазначає, що під час проведення камеральної перевірки у серпні 2017 року в ЄРПН було відображено вказані податкові накладні без відповідних розрахунків коригування, а тому відповідач в даному випадку надавав оцінку лише тим документам, які були зареєстровані позивачем в ЄРПН.
Таким чином, Приватне підприємство «Аграрне золото України» зареєструвавши податкові накладні допустилось помилки не вносячи дані таких накладних до податкової звітності за червень 2017 року, що і було встановлено під час проведення камеральної перевірки, помилковість реєстрації податкових накладних усунено не було.
Також суд не приймає посилання позивання про подання до контролюючого органу пояснень від 23.01.2018 року, від 22.02.2018 року, оскільки камеральна перевірка проводилась у серпні 2017 року та податкове повідомлення рішення винесено 15.01.2018 року.
Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1,54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Таким чином, враховуючи, що позивач допустив порушення при реєстрації податкових накладних, суд дійшов висновку, що Головне управління ДФС у Дніпропетровській області відповідно ст. 123 ПК України, обґрунтовано застосувало до Приватного підприємства «Аграрне золото України» штрафні санкції.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв