Справа № 2а-6049/09/0870
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2018 року

Київ

справа №2а-6049/09/0870

адміністративне провадження №К/9901/7265/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2015 (головуючий суддя: Щербак А.А.)

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 (головуючий суддя: Бишевська Н.А., судді: Добродняк І.Ю., Семененко Я.В.)

у справі № 2а-6049/09/0870

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - позивач, ПАТ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (далі - відповідач, СДПІ), в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.05.2009 № /0, від 05.06.2009 № /1, від 17.08.2009 № /2, від 19.10.2009 № /3.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2009, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2012, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.10.2014 касаційну скаргу ПАТ задоволено частково, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 21.12.2009 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2012 скасовані, справу направлено на новий розгляд. Вказане рішення касаційного суду обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій, за встановлення факту виписки розрахунку кількісних і вартісних показників до податкової накладної, не встановлено, чи були здійснені позивачем відповідні коригування податкових зобов'язань за грудень 2008 року та чи відбулось у зв'язку з цим фактичне заниження податкового зобов'язання із ПДВ за вказаний період.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015, позов задоволено: визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення від 06.05.2009 № /0, від 05.06.2009 № /1, від 17.08.2009 № 000&090808/2, від 19.10.2009 № /3.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, а саме: підпункту 4.5.1 пункту 4.5 ст.4, підпункту 7.2.3 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР). За доводами касаційної скарги, судами не було враховано, що норми Закону № 168/97-ВР не передбачають виписки двох податкових накладних на одну операцію, що свідчить про те, що позивач діяв не у відповідності до норм податкового законодавства.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для визначення у податковому обліку позивача суми податкового зобов'язання з ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 21.04.2009 № 59/08-08/00194122. Згідно з цими висновками позивачем порушені норми пункту 4.5 ст.4, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 Закону № 168/97-ВР: занижено податкові зобов'язання із ПДВ за грудень 2008 року на 471875,00 грн. у зв'язку з випискою розрахунку коригувань кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 30.11.2008 № н.33 за договором поставки від 26.06.2006 №858Д(2006) на зменшення податкових зобов'язань без фактичної поставки товару.

За наслідками перевірки та процедури адміністративного оскарження СДПІ стосовно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.05.2009 № /0, від 05.06.2009 № /1, від 17.08.2009 № /2, від 19.10.2009 № /3 про визначення податкового зобов'язання із ПДВ на загальну суму 707,812,50 гри., у тому числі: на 471875,00 грн. за основним платежем та на 235937,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

У судовому процесі встановлено, що між позивачем та TOB «Запоріжалюмінторг» укладено договір поставки від 26.06.2006 №858Д(2006), за яким позивач зобов'язується виготовити та поставити TOB «Запоріжалюмінторг» сплави алюмінієві ливарних марок.

На виконання цього договору позивач у листопаді 2008 року отримав авансові платежі за алюмінієву катанку АКЛП-7Е-9,5 у кількості 3489,9100113 тон за ціною 15319,20 грн. на загальну суму 64155157,20 грн. (у т.ч. ПДВ: 10692526,20 грн.). За наслідками отримання передплати позивач виписав податкову накладну від 30.11.2008 № н.ЗЗ, яку включено до реєстру виданих податкових накладних та збільшив суму податкових зобов'язань із ПДВ у податковому обліку з ПДВ за листопад 2008 року.

У подальшому позивачем та TOB «Запоріжалюмінторг» були укладені додаткові угоди до вказаного договору від 26.06.2006 №858Д(2006) - від 01.12.2008 №42 та від 10.12.2008 № 43. Умовами цих угод було змінено ціну за тонну катанки, зокрема її встановлено у розмірах 16931,04 грн. та 15476,00 грн. відповідно.

На виконання умов договору від 26.06.2006, у грудні 2008 року позивач відвантажив TOB «Запоріжалюмінторг» готову продукцію в рахунок отриманої в листопаді 2008 року передплати та виписав податкову накладну від 31.12.2008 № нк1 на суму 2831263,47 грн. (ПДВ 471875,42 грн.). Факт поставки товару судами було встановлено на підставі доданих до матеріалів справи: податкової накладної, товарно-транспортних накладних.

Також, 31.12.2008 позивач виписав розрахунок коригування кількісних і вартісних, показників до податкової накладної від 30.11.2008 № н.ЗЗ за договором від 26.06.2006 № 858Д(2006) на зменшення податкових зобов'язань в частині зміни (зменшення) кількості катанки на 154,014 тн. по ціні 15319,20 грн. на суму 2359377,06 грн. (у т.ч.: ПДВ: 471875,41 грн.).

Вказані обставини у судовому процесі не оспорюються, тоді як спірним є правомірність здійснення позивачем коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 30.11.2008 № н.ЗЗ у зв'язку з відсутністю, за висновком СДПІ, факту поставки за наслідками виписки цієї податкової накладної . За доводами СДПІ податкові накладні від 30.11.2008 № н.ЗЗ та від 31.12.2008 № нк1 виписувалися на різні господарські операції.

За визначенням пункту 1.4 ст 1 Закону № 168/97-ВР поставка товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Підпунктом 7.2.3 пункту 7.2 ст. 7 цього Закону визначено, що Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках.

Відповідно до підпункту 7.3.1 пункту 7.3 цієї статті, датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Пунктом 4.5 ст. 4 Закону № 168/97-ВР встановлено, якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Згідно з підпунктом 4.5.1 цього пункту, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то: а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок відкоригованого значення податку; б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за наслідками такого податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів (послуг).

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, Вищий адміністративний суду України своєю ухвалою від 27.10.2014, при застосуванні вищевказаних норм пункту 4.5 ст. 4 Закону № 168/97-ВР вказав про можливість здійснення платником податку-продавцем товару коригування показників податкових зобов'язань, сформованих за виписаною податковою накладною за правилом першої із подій (за фактом отримання авансу), у випадку зміни суми компенсації вартості товару також і при формуванні таких податкових зобов'язань за наслідком отримання авансу.

Суди першої та апеляційної інстанції при новому розгляді справи дотрималися цього змісту правового регулювання вищевказаних норм.

Як встановлено у судовому процесі, позивачем було допущено помилку при виписці податкової накладної від 31.12.2008 № нк.1 за фактом поставки продукції, яка 6ула предметом договору від 26.06.2006 № 858Д(2006) та за наслідками попередньої оплати за яким була виписана податкова накладна від 30.11.2008 № н.ЗЗ. Ця помилка була здійснена у зв'язку зі зміною ціни товару за додатковими угодами та відповідно мала бути здійснена шляхом здійснення відповідного коригування показників податкової накладної від 30.11.2008 № н.ЗЗ. Підтвердженням цих обставин слугує тотожність суми поставки та відповідно суми ПДВ у розрахунку коригування та податковій накладній від 31.12.2008 № нк.1. Вказана помилка позивача була правильно оцінена судами попередніх інстанцій як така, що не призвела заниження суми податкових зобов'язань із ПДВ, а тому суди зробили обґрунтований висновок про неправомірність донарахування позивачу податкових зобов'язань із ПДВ згідно з оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26.01.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя:І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко