Справа № ЗП/816/4/18
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Є.Б. Супрун

07 серпня 2018 р. Справа № ЗП/816/4/18
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Жигилія С.П. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2018р. по справі № ЗП/816/4/18

за позовом ОСОБА_1

про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просила:

- забезпечити позов, який ОСОБА_1 має намір подати протягом 10 днів, шляхом заборони Полтавській міській виборчій комісії Полтавської області розглядати протоколи та проводити перевірку підписних листів щодо відкликання депутата Полтавської міської ради ОСОБА_1 за народною ініціативою, прийнятих Полтавською міською виборчою комісією Полтавської області, до розгляду 09 липня 2018 року;

- зупинити дію рішення Полтавської міської виборчої комісії Полтавської області від 09 липня 2018 року до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі;

- заборонити Полтавській міській виборчій комісії Полтавської області приймати та проголошувати рішення про звернення до вищого керівного органу політичної партії "Рідне місто", місцева організація якої висувала ОСОБА_1 - депутата Полтавської міської ради сьомого скликання, щодо відкликання ОСОБА_1, як депутата Полтавської міської ради сьомого скликання за народною ініціативою до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі;

- заборонити Полтавській міській виборчій комісії Полтавської області визнавати обраним депутатом наступного за черговістю кандидата у депутати від місцевої організації партії "Рідне місто" та, відповідно, здійснювати офіційне оголошення про це на пленарному засіданні сесії Полтавської міської ради сьомого скликання.

В обґрунтування заяви вказує, що необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що незастосування заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення в разі задоволення позову та рішення Полтавської міської виборчої комісії Полтавської області від 09 липня 2018 року має очевидні ознаки протиправності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність встановлених підстав для забезпечення адміністративного позову.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялись.

Колегія суддів визнала за можливе провести судовий розгляд з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки заявником не обґрунтовано того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, тобто не доведено наявності підстав, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України, які є обов'язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною першою статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Положеннями частини ч.2 ст. 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, обов'язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та охоронюваним законом інтересам позивача, захист яких стане неможливим без вжиття таких заходів, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв'язку із чим, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Таким чином, вирішенню питання щодо необхідності забезпечення позову передує аналіз ймовірності заподіяння шкоди правам та інтересам особи, що заявляє таке клопотання, відновлення яких в майбутньому потребуватиме докладання значних зусиль. Тобто, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається за його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень та очевидну небезпеку заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам, які б унеможливили захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, а в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості заяви про забезпечення позову та як наслідок, відсутності правових підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 150-154, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 12.07.2018р. по справі № ЗП/816/4/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді С.П. Жигилій О.І. Сіренко
Постанова складена в повному обсязі 07.08.2018р.