Справа № 820/4087/18
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/4087/18
Харківський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії:
головуючого судді: Бенедик А.П.

суддів: Жигилія С.П. , Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної гвардії України на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Котеньов О.Г.) від 25.06.2018р. (повний текст рішення складено 25.06.2018р.) по справі №820/4087/18

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Національної гвардії України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Національної гвардії України, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомогу позивачу за встановлену повторно ІІ групу інвалідності поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом № 209/975, затверджене 29.12.2017 т.в.о. командувачем Національної гвардії України генерал - лейтенантом ОСОБА_2 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно подати комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року, документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишньому сержанту ОСОБА_1 , якого було виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 з 09.12.1996 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 09.12.1996 № 239;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу за встановлену повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у відповідності до вимог, встановлених чинним законодавством України.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року відповідно до ст. 382 КАС України подати у 45 денний строк після набрання чинності рішення звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що Головне управління Національної гвардії України безпідставно відмовило позивачу у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності при повторному огляді внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року позовну заяву задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомогу позивачу за встановлену повторно ІІ групу інвалідності поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом № 209/975, затверджене 29.12.2017 т.в.о. командувачем Національної гвардії України генерал - лейтенантом ОСОБА_2 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 повторно подати комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року, документи щодо можливості призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишньому сержанту ОСОБА_1 , якого було виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 з 09.12.1996 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 09.12.1996 № 239.

Зобов`язано Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу за встановлену повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у відповідності до вимог, встановлених чинним законодавством України.

Не погодившись із судовим рішенням, Головним управлінням Національної гвардії України подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018 року в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року в частині відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомогу позивачу за встановлену повторно ІІ групу інвалідності поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом № 209/975, затверджене 29.12.2017 т.в.о.командувачем Національної гвардії України генерал - лейтенантом ОСОБА_2 ; зобов`язання Головне управління Національної гвардії України в особі комісії Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року прийняти рішення щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу за встановлену повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у відповідності до вимог, встановлених чинним законодавством України, та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до неправомірного висновку про їх обґрунтованість. Зазначив, що оскільки між первинним встановленням інвалідності та повторним пройшло більше двох років, то відмовляючи у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідач діяв на підставі та у відповідності до вимог діючого законодавства.

Позивач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представники сторін про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлялись.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що в 2017 році комісією Головного управління Національної гвардії України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися після 01 січня 2014 року (далі - Комісія) прийнято рішення щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу за встановлену повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Зазначене рішення оформлено протоколом № 209/975, затвердженим 29.12.2017 т.в.о. командувача Національної гвардії України генерал-лейтенантом ОСОБА_2 .

Підставою для відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги слугували висновки відповідача, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися не здійснюються.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ІІ група інвалідності встановлена позивачу компетентним органом у межах строку, визначеного приписами чинного законодавства, під час повторного переогляду, а тому посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на абзац 2 ч. 4 ст.16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

20 грудня 1991 року Верховною Радою України прийнято Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Визначення соціального захисту військовослужбовців міститься у статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та означає діяльність (функція) держави, спрямовану на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 4 ст. 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Аналогічні приписи містить п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Під час розгляду справи встановлено, що згідно з довідкою комунального закладу охорони здоров`я "Обласний центр медико-соціальної експертизи" обласної МСЕК №4 від 10.06.2015 серії 12 ААА № 104339 позивачу первинно встановлено з 09.06.2015 ІІІ групу інвалідності внаслідок з поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до пункту 13 Порядку, комісією Головного управління Національної гвардії України прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги за ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату установлення інвалідності, - 182700 грн., а в подальшому військова частина НОМЕР_1 виплатила ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу (довідка від 10.07.2017 № 5/201-1).

Комунальним закладом охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи обласною МСЕК № 4 позивачу з 01 липня 2017 року установлено повторно II групу інвалідності внаслідок поранення, контузії, захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (копія довідки від 07.06.2017 серії 12 ААА № 479204).

Пунктом 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 передбачено, що датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

Відповідно до абзаців 1-2 пункту 22 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 повторний огляд осіб з інвалідністю з нестійкими, оборотними змінами та порушеннями функцій організму з метою визначення ефективності реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться раз на один - три роки.

Повторний огляд осіб з інвалідністю, а також осіб, інвалідність яких встановлено без зазначення строку проведення повторного огляду, проводиться раніше зазначеного строку за заявою такої особи з інвалідністю, інших заінтересованих осіб у разі настання змін у стані здоров`я і працездатності або за рішенням суду.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 104339 від 10.06.2015 встановлено дату чергового переогляду, а саме 09.06.2017.

Згідно наявної в матеріалах справи відповіді на адвокатський запит відносно дати надходження медичних документів до МСЕК ОСОБА_1 , 1965 р.н., який зареєстрований за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, с. Липковатівка, Комунальний заклад охорони здоров`я Обласний центр медико-соціальної експертизи повідомив, що в 2015 році медичні документи ОСОБА_1 надійшли до МСЕК 09.06.2015; в 2017 році медичні документи ОСОБА_1 надійшли до МСЕК 06.06.2017.

Таким чином, документи до МСЕК для чергового переогляду подано 06.06.2017, тобто заздалегідь до визначеного довідкою МСЕК серії 12 ААА № 104339 від 10.06.2015 чергового огляду.

За змістом ч. 4 ст. 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, виплата одноразової грошової допомоги у разі встановлення вищої групи інвалідності настає за сукупності двох умов - якщо така група встановлена протягом двох років саме під час повторного переогляду.

На підставі викладеного, оскільки повторний переогляд призначено МСЕК у межах дворічного строку, до суду не надано доказів виникнення у позивача обставин, які б дозволяли на підставі п. 22 Положення № 1317 звернутись до МСЕК раніше дати повторного переогляду, визначеного довідкою МСЕК серії 12 ААА № 104339 від 10.06.2015, колегія суддів дійшла висновку, що ІІ група інвалідності встановлена позивачу компетентним органом у межах строку, визначеного приписами чинного законодавства, під час повторного переогляду.

В зв`язку з чим, посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на абзац 2 ч. 4 ст.16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей є безпідставними.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення про відмову у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги є протиправним та підлягає скасуванню.

Доводи скаржника щодо правомірності відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з пропуском встановленого дворічного терміну між первинним встановленням інвалідності та повторним є необґрунтованими з вищезазначених підстав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч.2 ст. 77 КАС України, не довів законність та обґрунтованість власного рішення, що є предметом оскарження позивачем.

Натомість позивач, на виконання вимог ч.1 ст.77 КАС України, довів обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2018р. по справі №820/4087/18 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)А.П. Бенедик
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 10.08.2018 року.