Справа № 810/3590/18
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 серпня 2018 року м. Київ 810/3590/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву Броварського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобрицьке» про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Броварське об’єднане управління Пенсійного фонду України Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобрицьке» про стягнення заборгованості за квітень-червень 2018 року у сумі 15208,44 грн., у тому числі по збору на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по списку №2 у розмірі 15208,44 грн.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви також додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до приписів частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір” від 08.07.2011 №3674-VI, за подання до адміністративного суду суб’єктом владних повноважень або юридичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” від 07.12.2017 № 2246-VIII установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762 гривень.

Предметом позову є заборгованість відповідача по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно зі списком №2 за період з квітня 2018 року по червень 2018 року включно, в розмірі 15208,44 грн. Вказані вимоги мають очевидний майновий характер. Таким чином, під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачеві належало сплатити 1762,00 грн. судового збору.

Доказів сплати судового збору позивач до позовної заяви не приєднав. Натомість позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору.

На обґрунтування даного клопотання позивач зазначив, що позбавлений можливості сплатити судовий збір, у зв’язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету.

Вирішуючи питання про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Норми вказаних статей встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Тобто, умовою застосування судом положень статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України є такий майновий стан сторони, що суттєво ускладнює або взагалі позбавляє особу можливості оплатити судовий збір.

Всупереч вимогам статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його майновий/фінансовий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі та що ним вчинялися будь-які дії для отримання належних бюджетних асигнувань для можливості сплати судового збору.

Водночас відсутність або обмеженість бюджетних асигнувань, призначених для сплати судового збору, не є свідченням незадовільного майнового стану позивача і не може бути підставою для надання пільг чи переваг при зверненні до суду.

За викладених обставин та наявних матеріалів справи суд не знаходить підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Крім цього, згідно з положеннями пункту 11 частини п'ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом з цим, зазначеного підтвердження позовна заява не містить.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У позовній заяві позивач стверджує про наявність у відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по списку №2 у розмірі 15208,44 грн.

У якості доказів, що підтверджують зазначені обставини, позивач у позовній заяві посилається на розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 113 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування».

Разом з цим, суд зауважує, що до позовної заяви позивачем не було надано доказів надсилання та вручення відповідачеві розрахунку фактичних витрат за червень 2018 року №5790/05 від 05.06.2018 на суму 3609,30 грн. та за квітень 2018 року №3754/05 від 06.04.2018, що не дозволяє з’ясувати факт узгодження визначених у них сум грошових зобов’язань.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом:

- оригіналу документу про сплату судового збору за подання позовної заяви, що має майновий характер, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, за належними реквізитами та у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України “Про судовий збір” від 08.07.2011 № 3674-VI;

- власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- доказів направлення та вручення усіх розрахунків фактичних витрат, посилання на які містися у позовній заяві та розрахунку заборгованості.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Броварського об’єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бобрицьке» про стягнення заборгованості, - залишити без руху.

2. Позивачеві у десятиденний строк з дня одержання ухвали усунути наведені у ній недоліки у вказаний у ній спосіб.

3. Роз'яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.