Справа № 2-а-3733/11
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3733/11 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Троян Н.М., Шелест С.Б.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2017 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Новгород - Сіверський, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за розглядом заяви Новгород - Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про роз'яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новгород - Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання діяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У 2016 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області , яке ухвалою суду від 25 квітня 2016 року було замінено правонаступником - Новгород-Сіверським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України (далі - відповідач - відповідач, УПФУ в Новгород-Сіверське ОУПФ України) про визнання діяльності щодо відмови в призначенні, нарахуванні, перерахуванні і подальшій виплаті йому основної та додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за весь період, коли у позивача вперше виникло право на її отримання, з 04 січня 2001 року, незаконною і такою, що є проявом дискримінації прав і свобод громадянина у розумінні статті 14 «Європейської конвенції про права людини» та статті 1 протоколу Конвенції, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату йому щомісячної пенсії з 04 січня 2001 року за 2 групою інвалідності, як основної - із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, так і додаткової - із розрахунку 75% мінімальної пенсії за віком, зобов'язання з 01 січня 2006 року у 3,5 рази підвищити йому розмір пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27 грудня 2005 року і виплатити заборгованість, яка виникла у зв'язку з таким перерахунок, а також зобов'язання відповідача відшкодувати моральну шкоду, розмір якої просить суд визначити на власний розсуд.

Постановою Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 згідно вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Зобов'язано Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити за період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року перерахунок та виплату ОСОБА_2, згідно вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державної пенсії з розрахунку 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 (сімдесяти п'яти) відсотків від мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнено з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь ОСОБА_2 в якості компенсації судових витрат 45 (сорок п'ять) гривень 29 копійок.

Звернуто до негайного виконання постанову в частині стягнення всієї суми пенсії, яка підлягає нарахування та виплаті ОСОБА_2.

23 лютого 2017 року Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулося до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області із заявою про роз'яснення постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2016 року.

Свою заяву мотивує тим, що вказаною постановою відповідача зобов'язано здійснити за період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року перерахунок та виплату ОСОБА_2, згідно вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державної пенсії з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків від мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому вказана постанова є незрозумілою для відповідача в частині негайного її виконання щодо здійснення перерахунку і виплати пенсії за період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 „року, тобто за більш ніж 5 календарних місяців, оскільки пунктом 1 частини першої статті 256 КАС України передбачено негайне виконання постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Також, незрозумілою для відповідача є постанова щодо того, яке законодавство підлягає застосуванню при здійсненні позивачу перерахунку та виплати пенсії з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки, на час ухвалення судового рішення статті 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначали: що щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоров'ю, призначається у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України; пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмір відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно законодавства. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва ч захворювання і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок чорнобильської катастроф визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Ухвалою Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2017 року заяву задоволено частково.

Роз'яснено постанову Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2016 року, винесену у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Новгород - Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання діяльності незаконною, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, в частині зобов'язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, роз'яснивши, що даною постановою Новгород - Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України зобов'язано здійснити за період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року перерахунок та виплату ОСОБА_2, згідно вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції яка діяла у період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року), державної пенсії з розрахунку 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 (сімдесяти п'яти) відсотків від мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції яка діяла у період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року).

У задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви про роз'ясненні судового рішення у справі.

Як встановлено судом першої інстанції, що постановою Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2016 року позов задоволено частково: визнано незаконною відмову Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 згідно вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю; зобов'язано Новгород-Сіверське об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити за період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року перерахунок та виплату ОСОБА_2, згідно вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державної пенсії з розрахунку 8 (восьми) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 (сімдесяти п'яти) відсотків від мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»"; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; звернуто до негайного виконання постанову в частині стягнення всієї суми пенсії, яка підлягає нарахування та виплаті ОСОБА_2.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.170 КАС України (редакція чинна на момент винесення судового рішення), якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Таким чином, процесуальним Законом чітко визначено випадки, у яких роз'яснення судового рішення не допускається. Однак, не набрання рішенням законної сили не є перешкодою до його роз'яснення.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Тобто, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визначено, що в ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановляння додаткового рішення цим же судом.

Також, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для таких, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її неможливо виконати, оскільки високою є імовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 11.08.2016 року по справі №К/800/51749/16.

Колегія суддів звертає увагу на те, що дана стаття передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз'яснення судового рішення приймається за розсудом суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Щодо вимоги роз'яснення судового рішення в частині його негайного виконання, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з постанови суду першої інстанції від 25 квітня 2016 року, про роз'яснення якої подано заяву, встановлено, що судом допущено до негайного виконання постанову в частині стягнення всієї суми пенсії за період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року, яка підлягає нарахуванню та виплаті позивачу.

Формулювання резолютивної частини щодо негайного виконання постанови викладено чітко і не допускає жодної неясності в його тлумаченні.

Із заяви представника відповідача вбачається, що йому незрозуміла не сама постанова суду стосовно допуску її до негайного виконання за період понад один місяць, а мотиви прийняття такого рішення судом.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що п.1 чт.1 ст. 256 КАС України (редакція чинна на момент винесення судового рішення у справі) передбачено, що негайно виконуються постанови суду щодо присудження виплати пенсії, інших періодичних платежів з Державного бюджету У країни або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно п. 1 ч.2 ст. 256 КАС України (редакція чинна на момент винесення судового рішення у справі), суд який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної, ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених п.п. 1,2,ч.1 зазначеної вище статті.

Таким чином, положеннями ч.2 ст.256 КАС України (редакція чинна на момент винесення судоіого рішення у справі), керувався суд допускаючи до негайного виконання вказану вище постанову.

Отже, постанова суду від 25 квітня 2016 року в частині допущення її до негайного виконання викладена чітко і не містить жодної неясності, яка могла б привести до не травильного виконання постанови, в задоволенні заяви про роз'яснення постанови в цій частині необхідно відмовити.

Щодо роз'яснення, яке законодавство підлягає застосуванню при здійсненні перерахунку та виплати позивачу за період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 току державної пенсії з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків від мінімальної пенсії за віком, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ухвалюючи дане рішення суд першої інстанції керувався положеннями статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції на час виникнення спірних правовідносин, то в редакції, яка діяла у період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що суд першо інстанції дійшов до правильного висновку, що в резолютивні частині постанови не зазначено яка саме редакція наведених вище законодавчих положень підлягає застосуванню відповідачем під час виконання постанови, суд вважає за необхідне роз'яснити, що застосуванню підлягає законодавство в редакції на час виникнення спірних правовідносин, тобто в редакції, яка діяла у період з 16 лютого 2011 року до 22 липня 2011 року.

Таким чином, заява позивача про роз'яснення судового рішення підлягає задоволенню частково.

На підставі вище зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правомірно задоволено заяву Новгород-Сіверського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення, яке могло бути перешкодою його належного виконання.

Інші процесуальні порушення, на які посилається апелянт, не призвели до неправильного вирішення питання та не можуть бути підставою до скасування правильного по суті рішення.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв'язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 312, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а ухвалу Новгород - Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 березня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 10 серпня 2018 року)

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.М. Троян,

С.Б. Шелест