Справа № 679/831/18
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/99/2018
Справа № 679/831/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Василюк Л.С.,

номер справи 679/831/18,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 ОСОБА_2 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП №2 ОСОБА_2 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень.

В обґрунтування позову зазначив, що 17 червня 2018 року відповідач виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 809474 від 17 червня 2018 року.

В оскаржуваній постанові відповідач зазначив, що 17 червня 2018 року о 12 год. 10 хв. в м. Острозі по вул. Г.Острозької водій керував транспортним засобом, здійснив зупинку ближче 10 м до перехрестя вулиць ОСОБА_2 та Яворницького, чим порушив п.15.9 «г» Правил дорожнього руху (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн.

Позивач вказує, що у вищезазначеній постанові відповідач вказав на порушення ним п.15.9 «г» ПДР, що передбачає заборону зупинки на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги у русі, проте в оскаржуваній постанові нічого не зазначив про таке порушення позивачем. Крім того, відповідачем не підтверджено жодним доказом, що зупинку позивач здійснив ближче 10 м до краю перехрещуваної проїзної частини, якщо дії останнього кваліфікувати як порушення п.15.9 «ґ» ПДР.

На підставі наведеного, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРПП №2 ОСОБА_2 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії НК № 809474 від 17 червня 2018 року в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

У встановлені судом строки відповідач відзив на позовну заяву не надіслав.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 липня 2018 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не зявився, про причини неявки не повідомив.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позивача, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити частково зважаючи на таке.

Судом встановлено, що постановою серії НК № 809474 від 17 червня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. А саме за те, що останній 17 червня 2018 року о 12 год. 10 хв. в м. Острозі по вул. Г.Острозької, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку ближче 10 м до перехрестя вулиць ОСОБА_2 та Яворницького, чим порушив п.15.9 г ПДР. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн.

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, так як вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки відповідач не надав до суду будь-яких доказів його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову в судовому засіданні, не надання відзиву на позовну заяву, дає суду право вирішувати справу за наявними матеріалами, що повністю відповідає положенням ст.ст. 77, 162, 205 КАС України.

Виходячи з вимог статті 77 КАС України, відповідач повинен був довести, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, проте достатніх доказів цього не надав.

Відповідно завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд погоджується із доводами позивача, про те, що відповідачем не надано суду достатніх доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача і які б доводили достовірність порушенням позивачем ОСОБА_1 ПДР.

Відповідач, як субєкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення, не забезпечив доказування, як того вимагає ст.77 КАС України, що дає підстави суду зробити висновок про недоведеність вини позивача в порушенні Правил дорожнього руху України. Тому враховуючи положення ст.62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що позивач не може нести відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням зясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростували свідчення позивача, однак такі докази в матеріалах справи відсутні.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав суду достатньо доказів вчинення позивачем правопорушення, та обґрунтованих пояснень з приводу підстав та мотивів притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах субєкт владних повноважень посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивача у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.122 КУпАП, відповідачем не надано, суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях позивача складу даного адміністративного правопорушення.

Водночас, суд не погоджується з аргументом позивача, які є однією з підстав для скасування оскаржуваної постанови, а саме те, що дії останнього кваліфікувати як порушення п.15.9 «ґ» ПДР, оскільки ним не надано належних та допустимих доказі, того що в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив саме п.15.9 «г» ПДР, а з постанови такого не вбачається.

Також, згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Тому в частині вимог позивача про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень інспектора Галаса О.О. зі складання постанови серії НК № 809474 від 17 червня 2018 року слід відмовити, оскільки ч.3 ст.286 КАС України не передбачено такого права суду .

Враховуючи вищезазначені положення норм закону та обставини, які були встановлені в ході розгляду справи, суд приходить висновку про необхідність закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 76, 77, 78, 139, 205 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 ОСОБА_2 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора СРПП №2 ОСОБА_2 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 серії НК № 809474 від 17 червня 2018 року справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В частині вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень інспектора Галаса Олександра Олександровича зі складання постанови серії НК № 809474 від 17 червня 2018 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до ч.1 п.15 п.п.15.5 Перехідних положень КАС України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: 30100, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Відповідач: Інспектор СРПП №2 ОСОБА_2 відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (місцезнаходження: 35800, Рівненська область, м. Острог, пр. Незалежності, 89).

Повне судове рішення складено 07 серпня 2018 року.

Суддя Гавриленко О.М.