Справа № 817/1310/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2018 року м. Рівне №817/1310/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Мидловець Л.О, сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники Макеєв С.В., Грищук О.Ф.,

відповідача: представники Довгалюк І.Л., Матєш О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатзахідтранс"
доГоловне управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатзахідтранс" (далі - ТОВ "Прикарпатзахідтранс") звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.03.2018 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акта перевірки, на підставі якого прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення, не ґрунтуються на достовірних, об'єктивних та належним чином встановлених і відображених у акті даних, не відповідають фактичним обставинам та суперечать чинному законодавству.

Ухвалою суду від 14.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, та встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги повністю.

12.07.2018 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що за наслідками позапланової перевірки позивача встановлено заниження податкових зобов'язань згідно з деклараціями з ПДВ за листопад 2014 року на суму 2866330,00грн., що в подальшому призвело до заниження суми податку на додану вартість на суму 2866330,00грн., яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за грудень 2014 року. Вказує, що підприємством було отримано від Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів дизельне паливо з метою його використання в якості технологічного нафтопродукту на території України. Внаслідок втрати частини з цих нафтопродуктів, на виконання укладеного договору з ТОВ "Ріккона", яке забезпечувало їх охорону, відшкодовано їх вартість. Позивач зазначає, що сума відшкодування не впливає на визначення об'єкту оподаткування податком на додану вартість, оскільки поставка товарів у розумінні Податкового кодексу України не мала місця. Крім того, вказує, що при відповідній господарській операції бюджет не постраждав. ТОВ "Ріккона" купуючи дизельне пальне ПДВ до бюджету, яке входило до його ціни, сплатило. Надалі, якщо б передача від ДП "Прикарпатзахідтранс" до ВАТ "Південно-Захід Транснафтопродукт" і відбулась, то за ціною з якої ПДВ вже сплачено, а тому відсутня додана вартість, а у випадку поставки за такою ціною позивач мав би використати податковий кредит який дорівнює сумі зобов'язання з ПДВ. Позивач зазначає, що до декларації за листопад 2014 року Товариство подавало уточнення в січні 2015 року, а тому 20.01.2018 сплинув термін протягом якого контролюючий орган мав самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків. Визначення грошового зобов'язання, що зазначене в оскаржуваному рішенні відбулося з перевищенням повноважень поза межами строку, встановленого п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України. Контролюючий орган вважає оподатковуваною операцією, яка відбулась 26.11.2014, а тому вона могла бути відображена тільки у декларації за листопад 2014 року. Податковий кодекс не передбачає відображення однієї господарської операції у деклараціях за кілька періодів, таке відображення можливе один раз, в даному випадку за листопад 2014 року. В акті перевірки, неодноразово повторюється формулювання, що Товариство занизило податкові зобов'язання з ПДВ за листопад 2014 року, у висновках вказується про наявність порушень в декларації ще й за грудень 2014 року, а в розрахунку фінансових санкцій доданого до податкового повідомлення-рішення штрафна санкція розрахована вже за звітний податковий період грудень 2014 року. Крім того, в акті планової перевірки від 04.12.2017 №1390/17-00/14-01/13990932 щодо дотримання позивачем податкового законодавства за 01.01.2014 по 30.06.2017, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, зазначено інформацію про відсутність порушення ТОВ "Прикарпатзахідтранс" податкового законодавства. Також, позивач зазначає, що правомірність виконання договірних зобов'язань з ТОВ "Ріккона" було предметом розгляду адміністративної справи №817/778/16, яке набрало законної сили, а тому контролюючий орган протиправно робить висновки про виникнення права власності на нафтопродукти отримані від ТОВ "Ріккона". На підставі викладеного, позивач вважає спірне рішення протиправним та просить його скасувати.

У судовому засіданні представники відповідача проти позову заперечили, надавши пояснення тотожні відзиву. Зокрема, вказали, що за наслідками позапланової перевірки позивача виявлено порушення вимог п.185.1 ст.185 та абз. "б" п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, яке призвело до заниження податкових зобов'язань згідно з декларацією з ПДВ за листопад 2014 року на суму 2866330,00грн., що вподальшому призвело до заниження суми податку на додану вартість на суму 2866330,00грн., яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за грудень 2014 року. У зв'язку з цим, прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення. Представники відповідача зазначили, що вартість відшкодованих нафтопродуктів ТОВ "Ріккона" по своїй суті, є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, оскільки такі нафтопродукти є поставленими товарами в розумінні Податкового кодексу України. Представник відповідача зазначає, що обставини встановлені судовим рішенням у справі №817/778/16 від 17.06.2016 не є аналогічними обставинами у даній справі. Оскільки, предметом спору у справі №817/778/16 було зарахування однорідних зустрічних вимог за договорами від 01.10.2014 №441/18-14 та від 17.10.2014 №455/14-14 на суму 22536,87грн., а не факт купівлі та передачі на баланс нафтопродуктів ТОВ "Прикарпатзахідтранс" в якості компенсації вкраденого палива. В даному випадку здійснюється відшкодування не у грошових коштах (не однорідні вимоги), а безпосередньо товаром, тим паче оприбуткування відбувається на баланс підприємства, як власних, що абсолютно суперечить обставинам встановленим у справі №817/778/16. Представник відповідача вказує, що контролюючий орган встановив порушення в періоді листопада 2014 року, однак, не визначав зобов'язань з ПДВ за даний період, оскільки платник декларував від'ємне значення сум ПДВ. До нарахування суми ПДВ виникли лише в декларації за грудень 2014 року (строк подача 20.01.2015) до якої було подано уточнюючий розрахунок 20.03.2015. Тому, з урахуванням ст.102 Податкового кодексу України, контролюючий орган жодним чином не порушим строки визначення грошового зобов'язання. На підставі викладеного, представники відповідача просили відмовити в задоволені позову повністю.

Заслухавши учасників справи, розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "Прикарпатзахідтранс" (до реорганізації - ДП "ПрикарпатЗахідтранс") зареєстроване як юридична особа 23.11.2001, основний вид діяльності за КВЕД: трубопровідний транспорт (т.1 - а.а.с.38-50).

У період з 22.01.2018 по 09.02.2018 на підставі наказу від 22.12.2017 №2193 та направлень від 19.01.2018 №111/17-00-14-01, №112/17-00-14-01, №113/17-00-14-01 та №114/17-00-14-01, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.78 Податкового кодексу України уповноваженими особами ГУ ДФС у Рівненській області проведено позапланову виїзну документальну ТОВ "Прикарпатзахідтранс", з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2017 в частині донарахування податку на прибуток , податку на додану вартість та акцизного податку.

За результатами перевірки складено акт від 16.02.2018 №501/17-00/13990932 (т.1 - а.а.с.52-81), відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення п.185.1 ст.185 та абз. "б" п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов'язання згідно декларації з ПДВ за листопад 2014 року на суму 2866330грн., що в подальшому призвело до заниження суми податку на додану вартість на суму 2866330грн., яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за грудень 2014 року.

Платником податків подано заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду яких висновки акту перевірки контролюючим органом залишені без змін.

01.03.2018 ГУ ДФС у Рівненській області на підставі акта перевірки від 16.02.2018 №501/17-00/13990932 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Прикарпатзахідтранс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 3 582 913,00грн., в тому числі на 2866330,00грн. за податковим зобов'язанням та на 716583грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1 - а.с.12).

Позивачем вказане рішення оскаржені в адміністративному порядку, за результатами якого скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін (т.1 - а.а.с.157-161).

Вважаючи таке рішення податкового органу протиправним, ТОВ "Прикарпатзахідтранс" звернулося до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Стосовно висновків контролюючого органу про порушення платником податків вимог п.185.1 ст.185 та абз. "б" п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов'язання згідно декларації з ПДВ за листопад 2014 року на суму 2866330грн., що в подальшому призвело до заниження суми податку на додану вартість на суму 2866330грн., яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за грудень 2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку. У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Пунктами 200.1-200.2 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

З матеріалів справи встановлено, що 09.12.2003 між ВАТ "Південно-Захід транснафтопродукт" (Росія, далі - Власник) та Дочірнім підприємство "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів (далі - Виконавець) укладено угоду (т.1 - а.а.с.173-175), відповідно до якої власник передає, а виконавець в свою чергу приймає нафтопродукт, що є власним нафтопродуктом власника, знаходиться в системі магістральних нафтопродукгопроводів, технологічної обв'язки перекачувальних станцій, наливних пунктів, лінійних виробничо-диспетчерських станцій, технологічних і резервуарних ємностях виконавця для використання в якості технологічного нафтопродукту. Після передачі нафтопродукту ВАТ "Південно-Захід транснафтопродукт" залишається його власником.

Так, Власник передає Виконавцю з власних ресурсів: дизельне паливо Л-0,2-62 ВС в кількості 85354,721т; автобензину А76 в кількості 128,040т, з метою використання в якості технологічного нафтопродукту на території України (п.2.1 розділу 2 угоди від 09.12.2003).

У пункті 3.1 розділу 3 угоди від 09.12.2003 сторонами погоджено, що у випадку втрати або нестачі дизельного палива Виконавець несе відповідальність перед Власником і зобов'язаний щомісячно відшкодовувати нестачу нафтопродуктів у повному обсязі або грошовими коштами за цінами фондової біржі на час відшкодування в дол. США.

На виконання умов вказаної угоди позивачу було передано нафтопродукти, які були належним чином оприбутковані на підприємстві, що сторонами не заперечується.

У свою чергу, 01.10.2014 між Дочірнім підприємство "ПрикарпатЗахідтранс" Південно-Західного відкритого акціонерного товариства трубопровідного транспорту нафтопродуктів (далі-Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріккона" (далі-Виконавець) укладено договір №441/18-14, предметом якого стало надання послуг із забезпечення охорони об'єктів, в тому числі, лінійної частини магістральних нафтопродуктів, визначених у додатку №1 до цього договору та з забезпечення охорони і зберігання нафтопродуктів, що знаходяться на об'єктах Замовника (т.1 - а.а.с.176-188).

У підпункті 2.2.13 пункту 2.2, пункті 5.4 договору від 01.10.2014 №441/18-14, сторонами обумовлено, що Виконавець зобов'язується відшкодувати Замовнику вартість нафтопродуктів, збереження яких не було забезпечено з його вини: нездійснення охоронних заходів, змова або крадіжка нафтопродуктів працівниками Виконавця. Виконавець несе відповідальність за втрату нафтопродуктів, що знаходяться на об'єктах Замовника і зобов'язаний відшкодувати їх вартість у випадку, передбаченому підпунктом 2.2.13 пункту 2.2 даного договору.

Відповідно до протоколу засідання постійно діючої інвентаризаційної комісії ДП "ПрикарпатЗахідтранс" №11 від 03.12.2014, актів визначення кількості нафтопродуктів та звіту про рух нафтопродуктів за листопад 2014 року встановлено нестачу дизельного палива Євро С вид 1 ДТ-Л-КЗ в кількості 823,658т (т.2 - а.а.с.11-12, 22-26).

В акті визначення кількості нафтопродуктів від 03.11.2014 зазначено, що у відповідності до п.5.4 та п.2.2.15 договору про надання послуг охорони №441/18-14 від 01.10.2014 ТОВ "Ріккона" зобов'язується компенсувати ДП "Прикарпатзахідтранс" втрати нафтопродукту за жовтень 2014 року у кількості 823,658т до 10.11.2014.

Сторонами погоджена ціна за 1 т нафтопродуктів у розмірі 17400 грн. Загальна вартість втраченого пального 14331649,2грн. (т.2 - а.с.70).

26.11.2014 між ДП "ПрикарпатЗахідтранс" (Замовник) та ТОВ "Ріккона" (Виконавець) укладено додаткову угоду до Договору про надання послуг охорони №441/18-14 від 01.01.2014 (т.1 - а.с.189), відповідно до якого Виконавець виконує свої зобов'язання по відшкодуванню втрачених нафтопродуктів шляхом передачі Замовнику дизельного палива ЕВРО сорт С вид І (ДТ-3) в кількості 823,658 т на заміну втрачених нафтопродуктів. Строк прийому-передачі дизельного палива: до 27.11.2014.

На виконання виказаної Додаткової угоди ТОВ "Ріккона" повертає втрачені з його вини нафтопродукти, що підтверджується наступними документами:

актом прийому-передачі №1 від 26.11.2014, який складений в с.Майстрова Воля, про те, що ТОВ "Ріккона" передало, а ДП "ПрикарпатЗахідтранс" прийняло дизельне паливо Євро сорт С вид І (Дт-3) кількістю 715,716т, загальною вартістю 12453458,4грн., в тому числі ПДВ 2075576,4грн. (т.1 - а.с.190);

актом прийому-передачі №1 від 26.11.2014, який складений в смт.Смига, про те, що ТОВ "Ріккона" передало, а ДП "ПрикарпатЗахідтранс" прийняло дизельне паливо Євро сорт С вид І (Дт-3) кількістю 107,942т, загальною вартістю 1878190,8грн., втому числі ПДВ 313031,8грн. (т.1 - а.с.191);

видатковою накладною №1 від 26.11.2014 на поставку від ТОВ "Ріккона" до ДП "ПрикарпатЗахідтранс" дизельного палива Євро сорт С вид І (Дт-3) кількістю 823,658т, загальною вартістю 14331649,2грн., в тому числі ПДВ в сумі 2388608,2грн.;

податковою накладною від 26.11.2014 №1 на загальну суму 14331649,2грн., в тому числі ПДВ в сумі 2388608,2грн.

Вказані обставини зазначені безпосередньо в акті перевірки та сторонами не заперечуються (арк.акта 10-11; т.1 - а.а.с.61-62).

ТОВ "Ріккона" надане дизельне паливо в кількості 823,658т придбало в ТОВ "ВОГ Трейдинг", що підтверджується актами приймання-передачі від 25.11.2014 (т.1 - а.а.с.214-215).

ВАТ "Південно-Захід транснафтопродукт" листом від 03.11.2014 №1023 у зв'язку з втратою охоронним підприємством ТОВ "Ріккона" нафтопродуктів ВАТ "Південно-Захід транснафтопродукт" в кількості 823,658 тон, просить ДП "ПрикарпатЗахідтранс" прийняти від імені ДП "ПрикарпатЗахідтранс" у ТОВ "Ріккона" дизельне паливо в кількості 823,658 тон для подальшого його використання у відповідності до угоди від 09.12.2003 (т.1 - а.с.213).

Відповідно до пп."а" п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з пп.14.1.191 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачанням товарів також вважаються:

а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;

б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства;

в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов'язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню);

г) передача (внесення) товарів (у тому числі необоротних активів) як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також їх повернення;

д) ліквідація платником податку за власним бажанням необоротних активів, які перебувають у такого платника;

е) передача товарів згідно з договором, за яким сплачується комісія (винагорода) за продаж чи купівлю.

Слід зазначити, що сутність правового регулювання податкових відносин полягає в оподаткуванні операції виходячи не з їх правової форми, а з економічного змісту операцій. Тобто, Податковий кодекс України оперує власним понятійним апаратом, що використовується виключно для цілей оподаткування і регулювання податкових відносин. При цьому, поняття "постачання товарів" в розумінні Податкового кодексу України, є ширшим за поняття "поставки товарів" у цивільному законодавстві, а його обов'язковою ознакою є передача платнику податків права на розпоряджання товарами, саме як власнику.

За змістом угоди від 09.12.2003 ДП "ПрикарпатЗахідтранс" не набуло права власності на нафтопродукти, власником яких залишилось ВАТ "Південно-Захід транснафтопродукт" (Росія). Крім того, враховуючи положенням пункту 3.1 розділу 3 угоди, у випадку втрати чи нестачі нафтопродуктів, саме позивач був зобов'язаний відшкодовувати їх вартість Власнику або самостійно придбавати нафтопродукти замість втрачених.

Судом також досліджено, що отримані від ВАТ "Південно-Захід транснафтопродукт" дизельне паливо Л-0, 2-62 ВС і автобензин А76 обліковувались на рахунку 023, отже, не на балансі позивача (арк.акта 11; т.1 - а.с.62).

Оскільки позивач не був власником втрачених нафтопродуктів та їх постачання в розумінні Податкового кодексу України не здійснювалось, суд дійшов висновку про відсутність об'єкта і бази оподаткування податком на додану вартість внаслідок отримання компенсації вартості втрачених нафтопродуктів для подальшого її перерахування власнику.

Таким чином, висновки відповідача про порушення позивачем п.185.1 ст.185 та абз. "б" п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкові зобов'язання згідно декларації з ПДВ за листопад 2014 року на суму 2866330грн., що в подальшому призвело до заниження суми податку на додану вартість на суму 2866330грн., яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за грудень 2014 року не знаходять свого підтвердження належними і допустимими доказами та є безпідставними і необґрунтованими.

Операції з поверненням ТОВ "Ріккона" для позивача втрачених з його вини нафтопродуктів, порядок відображення позивачем таких нафтопродуктів у власній звітності та сплата у зв'язку з проведенням такої операції відповідних податків та зборів було предметом розгляду Рівненським окружним адміністративним судом справи №817/778/16. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17.06.2016 у справі №817/778/16, яка набрала законної сили 31.10.2016, суд скасував податкові повідомлення-рішення, яким контролюючим органом було збільшено позивачу грошові зобов'язання у зв'язку з отримання, на заміну втрачених, нафтопродуктів від ТОВ "Ріккона" (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/58578613).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст.78 КАСУкраїни).

Крім того, з наявного в матеріалах справи акта від 04.12.2017 №1390/17-00/14-01/13990932 планової виїзної документальної перевірки ТОВ "Прикарпатзахідтранс" встановлено, що перевіркою відображених показників у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість (рядки 1.1 - 8) за період з 01.01.2014 по 30.06.2017 не встановлено його заниження або завищення (т.1 - а.а.с.82-156).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не довів правомірності свого рішення, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак, позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатзахідтранс" (33028, м.Рівне, вул. Котляревського, 18 ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, м.Рівне,вул. Відінська, 12 ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2018р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатзахідтранс" за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 53744,00 ( п'ятдесят три тисячі сімсот сорок чотири гривні) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.