Справа № 804/408/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2018 рокусправа № 804/408/18
Суддя І інстанції - Юхно І.В.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Чепурнов Д.В.

судді: Мельник В.В., Сафронова С.В.,

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017 року №, прийняте на підставі Акту від 29.11.2017 року за № 28541/04-36-13-10/НОМЕР_1 про результати камеральної перевірки ОСОБА_1, за яким за затримку грошового зобов'язання сплати фізичною особою єдиного податку в сумі 5551,20 грн. було зобов'язано сплатити штраф у розмірі 50% у сумі 2775,60 грн. за платежем: Єдиний податок з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що перевірка своєчасності сплати єдиного податку відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України є предметом документальної, а не камеральної перевірки, тому проведення відповідачем камеральної перевірки є такою, що порушує норми чинного законодавства. Крім того, позивач зазначив, що ним під час здійснення підприємницької діяльності своєчасно сплачено зобов'язання щодо сплати єдиного податку з фізичних осіб. Висновки відповідача, що викладені в Акті перевірки є недоведеними та такими, що не відповідають дійсності, тому податкове повідомлення-рішення, прийняте на підставі вказаного акту є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 12 грудня 2017 року № 0, яким за затримку сплати грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 1 461,60 грн. за період червень-листопад 2017 року ОСОБА_1 зобов'язано сплатити штраф у розмірі 50 % ставки єдиного податку у розмірі 730,80 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та змінити рішення суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Вказує на те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги посилання позивача про недотримання відповідачем процедури проведення перевірки в частині неприйняття контролюючим органом рішення за результатом поданих позивачем заперечень на акт перевірки від 11.12.2017 року. Також судом першої інстанції не враховано, що відповідачем фактично здійснено документальну перевірку, предметом якої за приписами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України є своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб, а для проведення документальних перевірок законодавцем встановлено іншу процедуру для її проведення, яку відповідачем було порушено. Крім того, судом першої інстанції не було зазначено про порушення відповідачем строку давність при визначенні періоду, за який здійснювалась перевірка.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник контролюючого органу просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 листопада 2017 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з питання своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов'язань по єдиному податку з фізичних осіб за червень-грудень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року, березень, 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015, червень 2015 року, липень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень, 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016 року, червень 2016 року, за результатами якої складений акт від 29 листопада 2017 року №28541/04-36-13-10/1.

З акту перевірки встановлено, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець з 25 квітня 2007 року взятий на облік в Державній податковій інспекції у Соборному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та з 01 січня 2012 року зареєстрований як платник єдиного податку 2 групи.

Під час проведення перевірки контролюючим органом було встановлено порушення ОСОБА_1 термінів сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з єдиного податку, а саме:

- податковий період: червень 2014 року - граничний термін сплати: 20.06.2014 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 29.08.2014 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: липень 2014 року - граничний термін сплати: 20.07.2014 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 29.08.2014 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: серпень 2014 року - граничний термін сплати: 20.08.2014 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 29.08.2014 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: вересень 2014 року - граничний термін сплати: 20.09.2014 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 12.12.2014 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: жовтень 2014 року - граничний термін сплати: 20.10.2014 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 12.12.2014 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: листопад 2014 року - граничний термін сплати: 20.11.2014 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 13.02.2015 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: грудень 2014 року - граничний термін сплати: 20.12.2014 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 13.02.2015 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: січень 2015 року - граничний термін сплати: 20.01.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 01.04.2015 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: лютий 2015 року - граничний термін сплати: 20.02.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 01.04.2015 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: березень 2015 року - граничний термін сплати: 20.03.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 13.05.2015 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: квітень 2015 року - граничний термін сплати: 20.04.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 13.05.2015 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: травень 2015 року - граничний термін сплати: 20.05.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 03.08.2015 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: червень 2015 року - граничний термін сплати: 20.06.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: 03.08.2015 року - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: липень 2015 року - граничний термін сплати: 20.07.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: серпень 2015 року - граничний термін сплати: 20.08.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: листопада 2015 року - граничний термін сплати: 20.11.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: грудень 2015 року - граничний термін сплати: 20.12.2015 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 243,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 121,80 грн.;

- податковий період: січень 2016 року - граничний термін сплати: 20.01.2016 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 275,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 137,80 грн.;

- податковий період: лютий 2016 року - граничний термін сплати: 20.02.2016 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 275,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 137,80 грн.;

- податковий період: березень 2016 року - граничний термін сплати: 20.03.2016 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 275,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 137,80 грн.;

- податковий період: квітень 2016 року - граничний термін сплати: 20.04.2016 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 275,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 137,80 грн.;

- податковий період: травень 2016 року - граничний термін сплати: 20.05.2016 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 275,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 137,80 грн.;

- податковий період: червень 2016 року - граничний термін сплати: 20.06.2016 року - фактична дата сплати (несплати) згідно інтегрованої картки платника: не сплачено - сума єдиного податку: 275,60 грн. - 50% ставки єдиного податку: 137,80 грн.

За висновками акту перевірки, дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасне погашення позивачем узгоджених сум податкових зобов'язань по єдиному податку з фізичних осіб за червень-грудень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року, березень, 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015, червень 2015 року, липень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень, 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016, червень 2016 року. Відповідальність платника за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань передбачена пунктом 122.1 статті 122 Податкового кодексу України.

Як додаток До акту перевірки контролюючим органом також надано додаток - розрахунок штрафу за порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по єдиному податку з фізичних осіб ОСОБА_1 (а.с.76-77)

Примірник акту камеральної перевірки було отримано позивачем 01 грудня 2017 року, про що свідчить його особистий підпис на акті перевірки.

На підставі вищевказаного акта перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017 року №, яким за затримку сплати грошового зобов'язання з єдиного податку в сумі 5 551,20 грн. ОСОБА_1 зобов'язано сплатити штраф у розмірі 50% у сумі 2 775,60 грн., яке отримано позивачем 22 грудня 2017 року. (а.с.36-37)

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за період за червень-листопад 2014 року минув строк давності щодо терміну проведення такої перевірки, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, однак за інші періоди позивачем порушено терміни сплати узгоджених сум податкових зобов'язань з єдиного податку, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Колегія апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 296.2. ст.296 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

П. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Статтею 75 Податкового кодексу України визначено види перевірок.

За приписами п. 75.1 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже, приписами пп.75.1.1 ст. 75 ПКУ встановлено, що своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах може бути предметом камеральної перевірки.

Посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Тобто, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач під час проведення перевірки діяв у відповідності до вимог та у спосіб, визначений чинним податковим законодавством.

Вищевикладене спростовує доводи позивача стосовно незаконності проведення саме камеральної перевірки та необхідності проведення позапланової.

Доводи апеляційної скарги щодо здійснення платежів в повному обсязі та у встановлені строки спростовуються даними інтегрованої картки, де, в тому числі, відображено додатково надані позивачем квитанції, які у нього збереглися. З інтегрованої картки встановлено, що сплата єдиного внеску була здійснена позивачем невчасно, не в повному обсязі, тобто узгоджені суми зобов'язання не здійснювались ним відповідно до вимог чинного законодавства.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у зв'язку з існуванням податкового боргу відповідач самостійно перераховував сплачені позивачем кошти на єдиний податок з фізичних осіб в рахунок податкового боргу.

Такі дії колегія суддів вважає правомірними з огляду на наступне.

За приписами п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Також колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо необхідності застосування строків давності для нарахування податкових зобов'язань з урахуванням наступного.

Згідно з п. 113.1 статті 113 Податкового кодексу України визначено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов'язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу (п. 114.1 ст. 114 Податкового кодексу України).

Разом з тим, абз. 2 п. 76.3 ст. 76 ПКУ встановлено, що камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

За викладених обставин та, з урахуванням дати здійснення перевірки - 29 листопада 2017 року, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області стосовно періоду червень-листопад 2014 року, порушено вимоги статті 76 Податкового кодексу України щодо терміну проведення такої перевірки оскільки минув строк давності, встановлений цією статтею.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як платник єдиного податку 2 групи, тому авансовий внесок зі сплати єдиного податку повинен був сплачувати не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Факт несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов'язань зі сплати єдиного податку за грудень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року, березень, 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015, червень 2015 року, липень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень, 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016, червень 2016 року підтверджено належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, контролюючим органом за затримку сплати грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб правомірно нараховано ОСОБА_1 податкове зобов'язання в сумі 4 089,60 грн. за період грудень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року, березень, 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015, червень 2015 року, липень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, березень, 2016 року, квітень 2016 року, травень 2016, червень 2016 року та застосовано штраф у розмірі 50% ставки єдиного податку у розмірі 2044,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У якості доказу направлення заперечень на акт перевірки, позивачем надано чек, з якого вбачається направлення 12 грудня 2017 року на адресу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області листа без можливості його ідентифікації.

Натомість відповідачем до матеріалів надано службовий лист начальника відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб та єдиного внеску на території обслуговування Державної податкової інспекції Соборного району м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровської області від 01.03.2018 року №2779/04-36-13-10, з якого вбачається, що заперечення ОСОБА_1 на акт перевірки від 29.11.2017 року №28541/04-36-13-10/НОМЕР_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та до Державної податкової інспекції Соборного району м. Дніпра не надходили.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури перевірки, в частині неприйняття контролюючим органом за результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки не спростовують вищевикладені висновки, оскільки факт подання позивачем заперечень на акт перевірки не доведено.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 03 серпня 2018 року.

Головуючий суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.В. Мельник

Суддя: С.В. Сафронова