Справа № 808/1786/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 серпня 2018 року Справа № 808/1786/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 05.02.2018 № , №.

Ухвалою суду від 21.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 13.06.2018.

У підготовчому засіданні 13.06.2018 відкладено підготовче засідання на 11.07.2018.

У підготовчому засіданні 23.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07.08.2018.

Представником позивача 07.08.2018 до канцелярії суду було подано клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

В період з 18.12.2017 року по 10.01.2018 року фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області проводилась планова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к. НОМЕР_2) з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2014 г., дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено Акт № 13/08-01-13-05/НОМЕР_2 від 17.01.2018 «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлені порушення:

п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015-2016 р. на загальну суму 43961,33 грн., в тому числі по періодах: за 2015 рік на суму 13949,23 грн. та 2016 р. на суму 30012,10 грн.;

пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 , пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 ПКУ , що призвело до заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу за 2015-2016 р. на загальну суму 2 585,83 грн., в тому числі за 2015 рік у сумі 85,82 грн. та за 2016 рік у сумі 2501,01 грн.

На підставі Акту перевірки Відповідачем 05.02.2018 року прийнято податкові повідомлення - рішення:

№ 008491305 про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 54 951,66 грн., в тому числі основний платіж в сумі 43 961,33 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10990,33 грн.;

№ 008501305 про збільшення грошового зобов'язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3 233,54 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 2585,83 та штрафні (фінансові) санкції в сумі 646,71 грн.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями Позивачем було подано скаргу до ДФС України на податкові повідомлення - рішення від 05.02.2018 №008491305 та № 008501305.

Рішенням про результати розгляду скарги від 17.04.2018 № 5537/5/99-99-11-02-01-14, податкові повідомлення - рішення від 05.02.2018 № №008491305 та № 008501305 залишено без змін, а скарга без задоволення.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та прийнятими рішеннями, Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про їх скасування.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо податкового повідомлення рішення від 05.02.2018 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 54 951,66 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням в розмірі 43961,33 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 10990,33 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Актом перевірки встановлено порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015-2016 р. на загальну суму 43961,33 грн., в тому числі по періодах: за 2015 рік на суму 13949,23 грн.; за 2016 р. на суму 30012,10 грн.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності за 2015 рік Відповідачем встановлено порушення пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п «а» п. 176,1 ст. 176, п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755 - VІ зі змінами та доповненнями внаслідок чого відбулось завищення документально підтверджених витрат на загальну суму 5 720, 93 грн. внаслідок включення витрат на придбання пального, які відображено у звітах про відрядження від 10.04.2015 р. № 16 на суму 2808,96 грн., від 19.08.2015 р. № 40 на суму 1179,99 грн. та від 16.12.2015 р. № 71 на суму 1731,98 грн., на підставі касових чеків, друк яких на момент перевірки втратили колір, через що їх не можливо прочитати.

При встановленні Відповідачем факту завищення витрат за 2015 рік на загальну суму 5720,00 грн. через порушення пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. «а» п. 176.1 ст.176, п. 177.2, 177.4 ст. 177 ПКУ , не взято до уваги, що витрати, які відображено у Звітах про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 10.04.2015 р. № 16 на суму 2808,96 грн., від 19.08.2015 р. № 40 на суму 1179,99 грн. та від 16.12.2015 р. № 71 на суму 1731,98 грн., до Книги обліку доходів та витрат взагалі не включалися.

Підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 ст. 16 ПКУ встановлено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Згідно з ч. «а» п. 176.1 ст. 176 ПКУ платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов'язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Пунктом 177.2 статті 177 ПКУ встановлено, що об'єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пп. 177.4.5 п. 177. 4 ст. 177 ПКУ не включаються до складу витрат підприємця, зокрема, документально не підтверджені витрати.

Оскільки витрати, які відображено у Звітах про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 10.04.2015 р. № 16 на суму 2808,96 грн., від 19.08.2015 р. № 40 на суму 1179,99 грн. та від 16,12.2015 р. № 71 на суму 1731,98 грн., до Книги обліку доходів та витрат за 2015 рік не включалися, встановлення порушення пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. «а» п. 176.1 ст.176, п. 177.2, 177.4 ст. 177 ПКУ є безпідставним та не підтверджується матеріалами справи.

Перевіркою правильності визначення суми чистого оподаткованого доходу за 2015 рік Відповідачем встановлено заниження податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності Позивача за 2015 рік в сумі 13949,23 грн. внаслідок порушення п. 177.2. 177.4 ст. 177 ПКУ.

Відповідачем в ході проведення перевірки встановлено, що згідно поданої декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік ФОП ОСОБА_1 в додатку Ф. 4 до податкової декларації в рядку кількість місяців, протягом яких фізичною особою - підприємцем одержано доходи від провадження підприємницької діяльності зазначено - 1 місяць. Фактично, на думку Відповідача, згідно драних книги обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_1 та банківських виписок, підприємницька діяльність здійснювалась Позивачем протягом 12 календарних місяців.

Згідно з Актом перевірки Відповідачем встановлено, «що в результаті невірного відображення даних в податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2015 рік (№ від 09.02.2016 р. (основна) та № від 12.05.2016 р. (уточнююча)) в порушення вимог п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VІ зі змінами та доповненнями, занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік з урахуванням зменшеної суми оподатковуваного податку (626,86 грн.) у сумі 13091,09 грн.»(стор 19 Акту перевірки).

Наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 № 859, зареєстровано в в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за N 1298/27743 затверджено форму податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкцію щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

Інструкцією щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи визначено типи декларації: звітна, звітна нова та уточнююча.

До матеріалів справи Позивачем було надано копія Податкової декларації про майновий стан та доходи (звітна) з додатками за 2015 рік від 03.02.2016 та копія Податкової декларації про майновий стан та доходи (звітна нова) з додатками за 2015 рік від 09.02.2016.

Декларація про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 № від 12.05.2016 (уточнююча), на яку посилається Відповідач в Акті перевірки, до матеріалів справи не надавалась.

Щодо невірного відображення даних в податкових деклараціях про майновий стан та доходи Позивача за 2015 рік, то відповідно до положень п.167.1 ст. 167 ПКУ (в редакції що діяла у 2015 році) платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно із статтею 177 (оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування) цього розділу, застосовують ставку 20 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

Згідно з п. 177.2 ст.177 ПКУ встановлено, що чистим оподаткованим доходом є різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до даних книги обліку доходів, яку ведуть фізичні особи підприємці , крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність Позивач протягом 12 календарних місяців 2015 року здійснював підприємницьку діяльність, отримував загальний оподатковуваний доход та здійснював витрати пов'язані з господарською діяльністю.

Чистий оподатковуваний доход (різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю) отримано Позивачем у грудні 2015 року.

З урахуванням положень п.167.1 ст. 167 ПКУ (в редакції що діяла у 2015 році) кількість місяців, протягом яких Позивачем одержано чистий оподатковуваний доход від провадження підприємницької діяльності становить 1 місяць

З урахуванням того, що Позивач отримував чистий оподаткований доход від підприємницької діяльності в 2015 році протягом одного місяця, дані Додатку Ф4 до Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік (звітна нова) від 09.02.2016) є достовірними.

Крім того, висновок Відповідача про заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік «з урахуванням зменшеної суми оподаткованого податку (626,86 грн.) у сумі 13 091,09 грн.» суперечить зведеним даним щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки чистого оподатковуваного доходу за 2015 рік в таблиці 12 цього ж Акту перевірки, де відхилення між даними декларації платника податку та даними перевірки щодо загальної суми нарахованого податку з доходів фізичних осіб за 2015 рік становить: - 2687,61 грн.

Відповідно до узагальнених показників діяльності суб'єкта господарської діяльності, які містяться в таблиці 15 Акту перевірки (стор. 21) сума податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за даними Декларації Позивача становить 16009,98 грн. (ст. 5 табл. 15), а за даними Відповідача (акт перевірки) - 13322,27 грн. (ст.11 табл. 15). При цьому, розбіжність між сумою податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, заявлених Позивачем в Декларації за 2015 рік, та сумою, визначеною Відповідачем в Акті перевірки, становить 13949,23 грн. (ст.17 табл.15).

Таким чином, встановлене Відповідачем заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік в сумі 13949,23 грн. грн., не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, перевіркою правильності визначення Позивачем сум доходу, отриманих від здійснення господарської діяльності за 2016 рік Відповідачем встановлено порушення пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п «а» п. 176,1 ст. 176, п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VІ зі змінами та доповненнями, яке полягає в заниженні загального оподатковуваного доходу за 2016 рік в сумі 166 733,91 грн.

Позивач визнає заниження доходу за 2016 рік в сумі 162 059,38 грн., та заперечує проти заниження загального оподатковуваного доходу в сумі 2316,67 грн., обґрунтовуючи це тим, що при встановленні порушення, Відповідачем до складу доходу включено суми ПДВ, які згідно з п. 177.3 ст.177 ПКУ не включаються до витрат і доходу платника податку (стор. 10 табл. 4 Акту перевірки)

В порушення п. 177.3 ст. 177 ПКУ Відповідачем збільшено доход Позивача за 2016 рік на суми податку на додану вартість в розмірі 2316,67 грн., в тому числі по періодам: 07.03.2016 р. - 266,67 грн.; 19.05. 2016 р. - 750,00 грн.; 20.05. 2016 р. - 416,67 грн.; 15.07. 2016 р. - 883,33 грн.

При цьому заниження загального оподатковуваного доходу за 2016 рік на суму 162 059,38 грн., не призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу, який визначається як різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця(п.177.2 ст. 177 ПКУ),

При здійсненні перевірки Відповідачем не враховано заниження Позивачем витрат, пов'язаних з господарською діяльністю в сумі 170 769,22 грн., що підтверджується належним чином оформленими звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, а саме:

№ 36 від 19.12.16 р. на суму 33 209,26 грн. (доходи відображено 13.12.2018 р. в сумі 26000,00 грн.)

№ 44 від 21.12.16 р. р. на суму 70 241,06 грн., з яких до Книги обліку доходів та витрат включено: 21.12.2016 - 32 158,56 грн. (доходи відображено 12.12.2016 р. в сумі 38 000,00 грн. та 26.12.2016 р. в сумі 45 000,00 грн.)

№ 52 від 28.12.16 р. на суму 58 255,08 грн. (доходи відображено 20.12.2016 р. в сумі 45 200,00 грн. та 23.12.2016 р. в сумі 19 000,00 грн.)

№ 67 від 21.12.2016 р. на суму 41 222,38 грн. (доходи відображено 09.12.2016 р. в сумі 12 228,00 грн., 13.12.2016 р. в сумі 12 228,00 грн. та 20.12.2016 р. в сумі 29 000,00 грн.

Відповідно до 177.4 ст. 177 ПКУ (в редакції, що діяла на момент здійснення господарських операцій) до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку;

витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Також Відповідачем встановлено, що в порушення п. 177.4 ст. 177 ПКУ до складу витрат було включено витрати на придбання пального, які відображено у Звіті про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 25.03.2016 р. № 27 на суму 2357,86 грн., на підставі касового чеку, друк якого на момент перевірки втратив колір, через що його не можливо прочитати.

Факт завищення витрат за 2016 рік на загальну суму 2357,86 грн. через порушення п. 177.4 ст. 177 ПКУ, не підтверджується належними доказами, оскільки витрати, зазначені у звіті про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 25.03.2016 р. № 27 на загальну суму 22500,61 грн. ( в тому числі і витрати на підставі касового чеку на суму 2357,86 грн.) до Книги обліку доходів та витрат Позивачем не включалися.

Таким чином, встановлення Відповідачем заниження чистого оподатковуваного доходу за 2016 рік в сумі 166 733,91 грн., і як наслідок, заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2016 рік на загальну суму 30012,10 грн., є безпідставним.

Щодо, податкового повідомлення - рішення від 05.02.2018 № про збільшення грошового зобов'язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3 233,54 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 2585,83 та штрафні (фінансові) санкції в розмірі 646,71 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Податкове повідомлення - рішення від 05.02.2018 № про збільшення грошового зобов'язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування прийнято у зв'язку з встановленим Актом перевірки порушенням пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 , пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 ПКУ , що призвело до заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу за 2015-2016 р. на загальну суму 2 585,83 грн., в тому числі за 2015 рік у сумі 85,82 грн. та за 2016 рік у сумі 2501,01 грн.

Відповідно до пп.1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування резидента загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Оскільки оподатковуваний доход за 2015 та 2016 роки Позивачем визначено вірно підстави для донарахування військового збору в сумі 2585,83 та застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 646,71 грн. відсутні.

Відзив, наданий Відповідачем, не містить обґрунтованих заперечень проти доводів Позивача в обґрунтування позову, а також доказів правомірності винесення податкових повідомлень - рішень від 05.02.2018 року № та № , а лише повторює зміст Акту № 13/08-01-13-05/НОМЕР_2 від 17.01.2018 «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 »

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 008491305, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 54 951,66 грн., в тому числі основний платіж в сумі 43 961,33 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 10990,33 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 008501305, прийняте Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, про збільшення грошового зобов'язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3 233,54 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням в сумі 2585,83 та штрафні (фінансові) санкції в сумі 646,71 грн.

Присудити на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) судові витрати у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 14.08.2018.

Суддя О.В. Конишева