Справа № 805/2211/16-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2018 року

Київ

справа №805/2211/16-а

адміністративне провадження №К/9901/24811/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної фіскальної служби у Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2016 року (суддя Кониченко О.М., Смагар С.В., Кірієнко В.О.),

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року (судді Гайдар А.В., Василенко В.А., Ханова Р.Ф.,)

у справі № 805/2211/16-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС»

до Державної фіскальної служби України

про скасування податкової консультації від 08.06.2016 року № 12627/6/99-99-1-02-03-15, та зобов'язати надати нову письмову податкову консультацію, -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» (далі - позивач, ТОВ «ТАР АЛЬЯНС») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач, ДФС України) про скасування податкової консультації Державної фіскальної служби України, наданої ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» від 08.06.2016 року №12627/6/99-99-1-02-03-15 та зобов'язати Державну фіскальну службу України надати ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» нову письмову податкову консультацію на його звернення від 05.05.2016 року з урахуванням висновків суду (арк. справи 5-10).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року позов ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» до Державної фіскальної служби України про скасування податкової консультації № 12627/6/99-99-1-02-03-15 від 08.06.2016 року та зобов'язання надання нової письмової податкової консультації з урахуванням висновків суду, - задоволений. Скасована податкова консультація, надана Державною фіскальною службою України Товариству з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» №12627/6/99-99-1-02-03-15 від 08.06.2016 року. Зобов'язано Державну фіскальну службу України надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» нову письмову податкову консультацію на його звернення від 05.05.2016 року з урахуванням висновків суду (арк. справи 58-61, 117, 118-120).

Не погоджуючись із прийнятими судами першої та апеляційної інстанції рішеннями, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати судові рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема в обґрунтування касаційної скарги зазначив, що Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», внесено зміни до Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VI «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», зокрема виключено пп.8 п.4 ст.1 Закону України № 1669 та відповідно, скасовано п. 94 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2464 щодо звільнення від виконання обов'язків, передбачених частиною 2 статті 6 Закону № 2464 платників єдиного внеску, які перебувають на території населених пунктів, де проводилась АТО. Отже законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов'язань платникам єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводиться АТО. У зв'язку з викладеним позивач не має права на звільнення від сплати єдиного соціального внеску.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Позивач процесуальним правом надати письмові заперечення не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 343 КАС України справа розглядається в попередньому судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАР АЛЬЯНС" 05 травня 2016 року звернулось до Державної фіскальної служби України про надання податкової консультації щодо практичного застосування п.9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в якому зазначило, що ТОВ "ТАР АЛЬЯНС" є платником єдиного внеску, який зареєстрований у м. Горлівка - населеному пункті, визначеному переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Просив відповідача надати податкову консультацію з питання, чи вважається підприємство, яке має місцезнаходження у населеному пункті, який належить до Переліку, затвердженого розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р, звільненим від виконання своїх обов'язків визначених частиною 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану у разі подання підприємством заяви у довільній формі про таке звільнення (арк. справи 11-12).

При цьому, при зверненні про надання податкової консультації позивач не вказав конкретний період несвоєчасної сплати боргу в розрізі спірного питання.

Державна фіскальна служба України розглянула лист позивача та надала податкову консультацію від 08 червня 2016 року №12627/6/99-99-13-02-03-15, в якій зазначалось, що Законом України № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» прямо передбачений обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, та подавати звітність до фіскального органу за основним місцем обліку платника.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону України від 02 вересня 2014 року № 16б9-УІІ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції (далі - Закон № 1669), зокрема вилучено п.п. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 та, відповідно, скасовано п. 9 розд. VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 щодо звільнення від виконання обов'язків, передбачених частиною другою от. 6 Закону № 2464, платників єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція.

Отже, законодавством не передбачено особливих умов щодо виконання зобов'язань платниками єдиного внеску, які перебувають на обліку у контролюючих органах, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція (арк. справи 43-44).

Не погодившись з наданою консультацією та вважаючи, що товариство в силу вимог Закону України № 1669, який є спеціальним по відношенню до даних правовідносин, звільняється від своєчасної сплати єдиного внеску на час проведення АТО, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Спірним в даній справі є правильність надання контролюючим органом товариству консультації щодо не розповсюдження на останнього вимог Закону України № 1669 в частині звільнення від несвоєчасної сплати єдиного внеску на період проведення АТО.

З приводу викладеного суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, Верховною Радою України прийнято Закон № 1669-VII.

Цим Законом, поміж іншого, внесені зміни до Закону 2464-VI, зокрема: доповнено його розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» пунктом 9-3 (з 13.03.2015 пункт 9-4), згідно з абзацом другим, третім, четвертим та п'ятим якого визначено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", розпорядженням КМУ № 1053-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція визнано такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» (від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», від 05 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053»).

За змістом вказаних правових норм, факт перебування платника єдиного внеску на обліку в органах в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, за умови поданням ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції, - є підставою для звільнення платників єдиного внеску від відповідальності за невиконання вимог законодавства щодо його вчасної сплати з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Посилання відповідача в податковій консультації на втрату чинності п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у зв'язку з набранням 01.01.2016 року чинності Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», пунктом 28 розділу І якого виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», - є безпідставним, оскільки положення пп.8 п.4 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а змін безпосередньо до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п.9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

На теперішній час жодних рішень про виключення з чинної редакції закону "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" пункту 9-4 розділу VIII прийнято не було.

Відповідно до п. 53.3 ст. 53 ПК України, платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій або електронній формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів із дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов'язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального та процесуального права при вирішенні спірного питання.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2016 року, та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року у справі № 805/2211/16-а, - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2016 року, та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.12.2016 року у справі № 805/2211/16-а, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко