Справа № 809/969/18
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2018-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2018 р. справа № 809/969/18

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0911 від 03.05.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0911 від 03.05.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням визначено позивачу податкове зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25 000 грн. за 2018 рік на об'єкт оподаткування - транспортний засіб "MERCEDES-BENZ", модель GLE 350D, тип - загальний легковий універсал-В, 2016 року випуску, тип пального: D, об'єм двигуна 2987 куб. см., оскільки рішення органу місцевого самоврядування про встановлення такого місцевого податку у 2016-2017 роках не приймалося, середньоринкова вартість транспортного засобу становить менше ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, податковим органом при визначенні вартості не враховано модель транспортного засобу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. Просив суд в задоволенні позову відмовити, оскільки транспортний засіб зазначений у наявній базі даних Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році, розміщеному на офіційному веб-сайт Мінекономрозвитку, у відповідності до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст.267 Податкового кодексу України є об'єктом оподаткування, а у випадку передбаченому п.п.12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України податки до прийняття рішення органом місцевого самоврядування справляються із застосуванням їх мінімальних ставок. Надав суду витяг з переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню у 2018 році (а.с. 21).

Правом подання відповіді на відзив та заперечення сторони не скористались.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

Позивач є власником транспортного засобу "MERCEDES-BENZ", модель GLE 350D, тип - загальний легковий універсал-В, 2016 року випуску, тип пального: D, об'єм двигуна 2987 куб. см., дата реєстрації 05.12.2017 року, номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.14-15).

03.05.2018 Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення за №0-0911, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за податковий період 2018 рік в сумі 25 000 грн. (а.с.9).

При вирішенні цього спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 267.3.1 ст. 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пунктів 267.5 та 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року) (п.п.267.6.2 п.267.6 статті 267 Податкового кодексу України).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно статті 10 Податкового кодексу України транспортний податок належить до місцевих податків.

Постановою КМ України №66 від 18.02.2016 року затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів та внесення змін у додатки 1 і 2 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів. Ця Методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об'єктів оподаткування транспортним податком.

Пунктами 13, 14 Методики визначення середньо-ринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України за №66 від 18.02.2016 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньо-ринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального.

Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403.

Пунктом 5 Методики визначено, що ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об'єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

За змістом пункту 6 Методики аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об'єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.

За наявності кількох аналогів аналогічним автомобілем є автомобіль одного виробника (країни-виробника ) ( пункт 7 Методики).

Пунктом 8 Методики визначено, що у разі коли неможливо визначити ціну ідентичного нового автомобіля в Україні (немає необхідних довідкових даних) допускається використання даних щодо аналогічних автомобілів.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті (пункт 13 Методики).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики).

Позивач позовні вимоги обґрунтовує, зокрема тим, що належний їй транспортний засіб не є у 2018 році об'єктом оподаткування відповідно до статті 267 Податкового кодексу України, оскільки його середньоринкова вартість становить менше 375 розмірів мінімальної заробітної плати, а податковим органом при визначенні вартості не враховано модель транспортного засобу.

Як зазначалося судом вище, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018 року визначена у розмірі 3 723 грн.

Таким чином, об'єктом оподаткування у 2018 році є легкові автомобілі, середньо-ринкова вартість яких станом на 01.01.2018 року становить понад 1 396 125 грн. (375х3723).

Позивач на підтвердження своїх позовних вимог надала суду роздруківку з офіційного сайту Мінекономрозвитку про середньоринкову вартість транспортного засобу в розмірі 1 127 662,50 грн. станом на 22.05.2018 року, в якій значиться транспортний засіб "MERCEDES-BENZ", модель: GLE COUPE, об'єм циліндрів двигуна 3,0 внутрішнього згорання, тип пального дизель, 2016 року випуску (а.с.12).

Відповідачем, на підтвердження визначення об'єкта оподаткування, надано суду витяг з Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню у 2018 році, згідно якого значиться "MERCEDES-BENZ", модель: GLE COUPE, об'єм циліндрів двигуна 3,0, дизель, можливі ідентичні, аналогічні автомобілі - GLE 350d 4 МАТІС COUPE (а.с. 24).

Отже, з представлених суду сторонами доказів вбачається, що, як і позивачем, так і податковим органом, для визначення об'єкта оподаткування із офіційного сайту Мінекономрозвитку взято аналогічний автомобіль, оскільки ідентичного автомобіля на сайті не значиться (відсутній автомобіль ідентичної моделі).

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до вимог Методики визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою КМ України №66 від 18.02.2016 року, аналогічним є автомобіль, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об'єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.

З представлених суду доказів вбачається, що відповідачем для визначення позивачу податкового зобов'язання обрано модель автомобіля із типом кузова COUPE (купе), в той час коли згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачу належить транспортний засіб із типом кузова - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, що не є тотожним.

Тому суд приходить до висновку, що податковим органом невірно враховано аналогічну модель автомобіля позивача (за типом кузова) для визначення об'єкта оподаткування у 2018 році.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що середньоринкова вартість належного позивачу на праві власності, або аналогічного, в розумінні п.6 затвердженої Методики автомобіля, становить 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2018 року.

А тому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що автомобіль позивача зазначений у Переліку легкових автомобілів, розміщеному на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку, та є об'єктом оподаткування у 2018 році.

Судом встановлено, що Небилівською сільською радою Рожнятівського району Івано-Франківської області рішення про встановлення у період 2016-2017 року транспортного податку не приймалось, однак у відповідності до п.п.12.3.5 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, у разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об'єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов'язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що податковим органом протиправно податковим повідомленням-рішенням визначено позивачу податкове зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за податковий період 2018 рік в сумі 25 000 грн.

Доказів скасування або відкликання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з визначеного позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік, відповідачем суду не надано.

Суд зазначає, що у відповідності до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом статті 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, які не подані до відзиву, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються, зокрема, через канцелярію суду з клопотанням про їх приєднання.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.45 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Факт сплати позивачем судового збору підтверджується квитанцією №0.0..1 від 05.06.2018 (а.с.3). На користь позивача належить стягнути 705,00 грн. сплаченого судового збору.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України в Івано-Франківській області №0-0911 від 03.05.2018 року щодо визначення суми податкового зобов'язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25 000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності 20, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) 705,00 грн. (сімсот п'ять гривень 00 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.