Справа № 756/9463/17
Суддя: Шевчук А. В.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

12.07.2018 Справа № 756/9463/17
Справа пр. №2-а/756/64/18
ун. №756/9463/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря судового засідання - Марценюк А.І.

за участі позивача - ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, грошової допомоги за участь в АТО, одноразових премій та сум індексації грошового забезпечення починаючи з часу звернення за перерахунком.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивач посилається на те, що всі вищезазначені виплати є додатковими видами грошового забезпечення військовослужбовців, тому повинні бути враховані при обчисленні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач підтримав позовні вимоги у судовому засіданні, при цьому надав відповідь Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України за якою на суми нарахованої індексації та одноразової грошової допомоги при звільнення з військової служби нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та його сплата Фінансовим управлінням не проводилась.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову з підтвердженням направлення позивачу, копії відзиву та доданих до нього документів, суду не надав.

В судовому засіданні обговорено питання, про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, при цьому ОСОБА_1 наполягав на розгляді та завершені справи за відсутності представника відповідача який повідомлений про час та місце розгляду однак не з'явився в судове засідання.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

30.10.2016 року наказом Міністра оборони України (по особовому складу) №875 полковника ОСОБА_1 відповідно до пункту "б" частини шостої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року N 2232-XII "Про військовий обов'язок і військову службу" було звільнено з військової служби у запас. Вислуга років у Збройних Силах становить 31 рік 02 місяці, пільгова - 31 рік, 10 місяців.

ОСОБА_1 за останні два роки на займаних посадах у Збройних Сила України отримував грошове забезпечення, яке складалося: з посадового окладу; окладу за військовим званням; процентної надбавки за вислугу років 40 % від посадового окладу та окладу за військовим званням; надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає допуск до державної таємниці, щомісячної додаткова грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, винагороди за 30 років безперервної календарної служби, одноразових премій, індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби.

Судом установлено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

У січні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням премії, щомісячної додаткової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової винагороди за безперервну військову службу, одноразової премії, винагороди за участь в АТО, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки при призначенні пенсії позивачу до складових частин грошового забезпечення не було включено вказані виплати.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 12.04.2017 року відмовило позивачу у перерахунку пенсії посилаючись на те, що ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» не містить таких видів грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за тривалість безперервної військової служби, грошової допомоги за участь в АТО, одноразова грошова допомога при звільненні та індексація і їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до Закону. Крім того, Законом та Порядком не передбачено врахування до складу грошового забезпечення при обчисленні пенсії такого виду грошового забезпечення як винагорода, підстави для перерахунку пенсії з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відсутні.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Частинами 1-3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2014 року №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» встановлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях починаючи з 01 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Згідно ч.1 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, винагорода за участь в АТО, щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за тривалість безперервної військової служби, одноразові премії відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та мають враховуватися при обчисленні пенсії, за умови, що з них було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З наявної в матеріалах справи довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 25.01.2017 року №305/62 та відповіді Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 20.06.2018 року вбачається, що на всі виплати, включені в зазначену довідку, крім сум індексації та грошової допомоги у разі звільнення з військової служби, нараховані страхові внески (єдиний внесок).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки з матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, щомісячних додаткових грошових винагород, винагороди за тривалість безперервної військової служби, одноразових премій, які позивач отримував під час проходження військової служби, здійснювалося нарахування та сплата страхових внесків, тому їх розмір має бути включений до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року у справі №21-70а15 та в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 22 листопада 2017 року у справі №552/3686/17, 11 квітня 2017 року у справі №428/8649/16-а, від 18 жовтня 2017 року у справі №522/8141/16-а.

При цьому суд не погоджується з позицією позивача про здійснення перерахунку та виплати пенсії із врахуванням індексації грошового забезпечення та грошової допомоги у разі звільнення з військової служби оскільки на вказані виплати згідно довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 25.01.2017 року №305/62 не було проведено (нараховані) страхові внески (єдиний внесок).

Ч. 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України на органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб зобов'язано діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд).

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши у сукупності вищезазначені правові норми, суд прийшов до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві були порушені права позивача на перерахунок пенсії як пенсіонеру Збройних Сил, визначених ч. 1 ст. 46 Конституції України та ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на захист яких ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою ст.77 КАС України передбачено, що на кожну зі сторін покладено обов'язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду заперечень проти позову, достатніх та беззаперечних доказів обґрунтування правомірності свого рішення.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, винагороди за тривалість безперервної військової служби та одноразових премій з яких справлялися страхові внески (єдиний внесок).

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки позивач користується пільгами і не сплачував судовий збір при поданні позовної заяви, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача за рахунок коштів бюджетних асигнувань останнього на користь держави.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст.ст. 9, 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», п 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2014 року №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260, керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років із врахуванням усіх виплат з яких здійснювалися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код в ) починаючи з 13.01.2017 року із урахуванням здійснених виплат, здійснити перерахунок та виплату пенсії призначеної ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) призначеної згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за участь в АТО, винагороди за тривалість безперервної військової служби та одноразових премій з яких справлялися страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код в ) за рахунок коштів бюджетних асигнувань 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в рахунок оплати судового збору на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шевчук