Справа № 802/1270/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 липня 2018 р. Справа № 802/1270/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка Ігоря Валерійовича,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Вініцької Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3) з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області (далі - відповідач, ДАБІ у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування рішення.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що припис №с/12.04.1 від 12.04.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та постанова №73 від 20.04.2018 про накладення на позивача штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 10200,00 грн. є такими, що прийняті з порушенням норм чинного законодавства, а тому наявні підстави для їх скасування. Зокрема вказує, що перевірка належного їй на праві власності об'єкта нерухомості, розташованого за адресою АДРЕСА_1, була проведена з перевищенням строків для її проведення та за відсутності підстав визначених чинним законодавством. Також зазначила, що перевірка та складання за її наслідками документів було здійснено за її відсутності, та уповноваженого на підписання відповідних документів представника. Крім того, вказує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з порушенням її процесуальних прав щодо участі у розгляді справи, без врахування поданої нею заяви про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи. При цьому наголосила, що роботи з реконструкції належного їй об'єкту нерухомого майна, що був предметом перевірки, здійснювались без жодних порушень.

Вважаючи прийняті відповідачем припис та постанову протиправними позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 25.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі № 802/1460/18-а та призначено підготовче судове засідання на 18.06.2018.

Ухвалою від 18.06.2018 суд, задовольнивши клопотання представника позивача про надання часу для ознайомлення з відзивом на позовну заяву, постановив відкласти підготовче судове засідання на 26.06.2018.

Ухвалою суду від 26.026.2018 підготовче судове засідання повторно відкладено на 26.07.2018 з підстав визначених ст. 181, ч. 2 ст. 205 КАС України.

26.07.2018 представником відповідача через канцелярію суду подано клопотання за вх. №31422 про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду. встановлений ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою 26.07.2018, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання у судовому засіданні суд відмовив в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, вказавши при цьому, що до даних правовідносин слід застосовувати положення Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 122 якого для оскарження рішень суб'єкта владних повноважень встановлено шестимісячний строк звернення до суду, який позивачем пропущений не був.

Також, ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 26.07.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. При цьому, з огляду на подані сторонами клопотання про можливість продовження розгляду справи по суті в даному судовому засіданні, суд ухвалив перейти до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 26.07.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та наданих під час розгляду справи усних пояснень.

Представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог, за викладених у відзиві на позовну заяву (вх. №23918 від 12.06.2018) підстав, відмовити та зауважив, що позивач не навів належних і достатніх доказів на підтвердження конкретних обставин допущеного відповідачем дійсного порушення його прав, свобод або інтересів. Вказав, що оскаржувані припис та постанова прийнято у межах та у спосіб наданих контролюючому органу повноважень з дотриманням вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 31.07.2018 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2018 Департаментом ДАБІ у Вінницькій області отримано лист виконавчого комітету Піщанської сільської ради Піщанського району Вінницької області за №254, у якому повідомлено, що до основного торговельного приміщення по АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_3, власник добудував гараж, частину торгівельних приміщень, де здійснює підприємницьку діяльність; самовільно облаштував гараж для надання послуг по миттю автомобілів. У зв'язку з цим, просив провести перевірку законності прибудов до торгівельного комплексу.

27.04.2017 відповідачем видано направлення №186/1-ПП для проведення позапланової перевірки, яким проведення перевірки доручено головному інспектору будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Юхнічу С.В.

23.03.2018 в.о директора Департаменту ДАБІ у Вінницькій області Городянським О.М., на підставі доповідної записки головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Юхніча С.В. про продовження позапланової перевірки на 2 робочих дні, оформлено направленням № Я/ПП -10.04./5 від 10.04.2018, строк дії якого тривав з 11 квітня до 13 квітня 2018 року

За результатами проведення перевірки складено акт щодо дотримання суб'єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № Т/ПП-12.02/5 від 12.04.2018 та встановлено, що ОСОБА_3 самочинно, без виготовлення та затвердження в установленому порядку проектної документації, без отримання дозвільних документів, що дають право на виконання будівельних робіт при розміщенні прибудови тимчасової споруди до торгівельного приміщення за адресою: АДРЕСА_1, у 2012 році здійснила втручання у несучі конструкції магазину, влаштувавши у зовнішній несучій стіні два дверних прорізи розмірами відповідно 2,10м х 1,00м та 2,10м х 0,90м на місці віконних, чим порушила вимоги частини 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами проведеної перевірки на підставі Акту перевірки, відповідачем складено припис №С/12.04/1, яким позивача зобов'язано привести об'єкт будівництва у відповідність до вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил до 12.06.2018.

Також, 12.04.2018 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу № 1 Департаменту Юхніча С.В. складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким позивачу, окрім іншого, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 20.04.2018 об 11:00 год.

Крім того, на підставі акту № Т/ПП-12.02/5 від 12.04.2018 та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.04.2018 відповідач, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, виніс постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.04.2018 № 73, якою визнав ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч 5 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав штраф в сумі 10200,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятими приписом і постановою позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати їх протиправними та скасувати.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Зауваження позивача щодо проведеної перевірки, за результатами якої складено припис, стосуються факту порушення відповідачем положень Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", а саме підстав призначення та проведення перевірки.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об'єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; 4) перевірка виконання суб'єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Так, як було встановлено судом в ході розгляду справи, підставою для проведення позапланової перевірки торговельного приміщення по АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_3, слугувала наведена у листі Піщанської селищної ради № 254 від 21.02.2018 інформація, що власник вказаного приміщення порушує вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, у зв'язку з цим, виконавчий комітет Піщанської селищної ради Піщанського району Вінницької області просив провести перевірку законності прибудов до відповідного торгівельного комплексу.

Отже, беручи до уваги положення п. 6 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідач, отримавши від виконавчого комітету Піщанської селищної ради лист від 21.02.2018, обґрунтовано (маючи на то законодавчо визначені підстави) ініціював проведення позапланової перевірки належного ОСОБА_3 об'єкту нерухомого майна з питань дотримання суб'єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Також суд зазначає, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (абз. 2 ч. 1 ст. 41 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб'єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з п. 7 Порядку строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

В даному випадку судом встановлено, що перевірка проведена з 27.03.2018 по 11.04.2018 на підставі направлення від 23.03.2018 за №186/1-ПП та, за наслідком розгляду доповідної записки перевіряючого, на підставі направлення від. 10.04.2018 за №Я/ПП-10.04/5 продовжена на 2 дні з 11.04.2018 до 13.04.2018, в зв'язку з чим фактичний строк перевірки склав 12 робочих днів, що не перевищує строку передбачений Порядком для її проведення.

Таким чином, встановленими обставинами справи спростовано твердження позивача, що позаплановий захід проводився відповідачем з перевищенням строків для його проведення та за відсутності підстав, визначених чинним законодавством.

Надаючи оцінку посиланням позивача на те, що протокол про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності був складений та підписаний за її відсутності, а особа, що його підписала не була наділена повноваженнями належного представника, суд зазначає наступне.

Так, п. 9 Порядку 553 визначено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Згідно п. 16 Порядку 553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (п. 16 Порядку 553).

В свою чергу, пунктом 12 Порядку 553 визначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язані, окрім іншого, ознайомлювати суб'єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

В даному випадку, як вбачається зі змісту акту перевірки, зокрема з розділу ІІІ «Особи, що беруть участь у проведенні заходу державного нагляду (контролю)» уповноваженою особою з боку суб'єкта господарювання зазначено - ОСОБА_6. Саме вказана особа надала письмові пояснення до акту перевірки, що наведені в розділі VІІІ Акту, а також розписалась за отримання копії цього Акта (аркуш акту перевірки 4, 15-16).

Як вказав у відзиві на позовну заяву представник відповідача, наявність у ОСОБА_6 права на представництво інтересів ОСОБА_3, перевіряючим було встановлено на підставі наданої до перевірки довіреності (реєстровий № 62 від 03.02.2016), посвідченої приватним нотаріусом Піщанського районного нотаріального округу Вінницької області Дорошенко Н.І., якою позивач уповноважила ОСОБА_6 бути її представником в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої підпорядкованості та форми власності з питань розпорядження всім її майном (рухомим та нерухомим), з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, з наданням, окрім іншого, права надавати та одержувати довідки та документи, заяви у відповідній установі, підписувати всі необхідні документи, а також виконувати всі інші дії, пов'язані з даної довіреністю. Строк дії довіреності до 03.02.2021 року.

Беручи до уваги зазначене, проведення позапланової перевірки та складання матеріалів перевірки від 12.04.2018 відбувалось за участі належного представника позивача - ОСОБА_6, що підтверджується його особистими підписами на направленнях на проведення позапланового заходу від 23.03.2018 та від 10.04.2018, а також в акті перевірки Т/ПП-12.04/5 від 12.04.2018, протоколі про адміністративне правопорушення від 12.04.2018 та приписі № С/12.04/1 від 12.04.2018.

З огляду на викладене, твердження позивача, що перевірка та складання документів, за її результатами проводилась без участі позивача або її уповноваженого представника, не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

При цьому, суд критично оцінює посилання представника позивача на розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення без участі позивача, та не врахування поданого його довирителем клопотання про відкладення розгляду справи, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, оскільки, як зазначив в судовому засіданні представник позивача, будь-яких інших документів та пояснень з приводу виявлених порушень, окрім тих, що були надані в судовому засіданні та наявні в матеріалах справи, позивач надати не може. Зазначив, що фактично позивач не заперечує, що нею були допущені викладені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, разом з тим ставить під сумнів застосування відносно неї штрафної санкції передбаченої ч. 5 ст.96 КУпАП, замість штрафної санкції передбаченої ч. 1 вказаної статті.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, зафіксовані в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності дійсно мали місце, зокрема, підтвердив, що позивачем в 2012 році було проведено реконструкцію торговельного приміщення по АДРЕСА_1, в тому числі, шляхом влаштування у зовнішній несучій стіні магазину два дверних прорізи на місті віконних. При цьому, наголосив, що внесені в несучу конструкцію зміни фактично призвели до звуження наявних в ній отворів, що жодним чином не вплинуло на міцність об'єкту реконструкції.

З аналізу повідомлених представником позивача обставин суд доходить висновку, що позивачем визнано факт проведення реконструкції будівлі магазину, що був об'єктом перевірки.

При цьому, суд критично оцінює додану до матеріалів справи довідку Тульчинського МБТІ №87 від 20.07.2018, яка містить інформацію, що при проведенні поточного обстеження нежитлової будівлі «магазин» не було встановлено втручання в зовнішні стіни нежитлової будівлі, оскільки надання відповідних висновків, в розрізі виявлених під час проведення перевірки порушень вимог законодавства про містобудівельну діяльність, не віднесено до компетенції суб'єктів господарювання, які здійснюють технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна.

Поряд з цим, надаючи оцінку посиланням представника позивача, що розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі позивача або її представника, фактично позбавив ОСОБА_3 можливості висловити свою незгоду із застосуванням штрафної санкції передбаченої ч. 5 ст. 96 КупАП, замість передбаченої ч. 1 ст. 96 КупАП, суд вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до п.3.21 розділу 3 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня, поліпшення умов експлуатації та проживання, зміну основних техніко-економічних показників тощо.

Відповідно п.2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ № 466 від 13.04.2011, будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації, капітального ремонту.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.5 Порядку № 466 замовник має право виконувати будівельні роботи після отримання відповідного дозвільного документу, що дає право на виконання будівельних робіт. &?т;

Відповідно до ч.7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт без відповідного дозвільного документу, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Нормою ст. 25 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що особи винні у виконанні будівельних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту, а також недотриманні державних стандартів, норм і правил при проектування і будівництві несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Жодного доказу, що будівельні роботи здійснювались на підставі дозвільних документів, виданих з урахуванням норм чинного містобудівного законодавства, позивачем суду надано не було, як і не було пред'явлено перевіряючому під час проведення перевірки.

Відтак, викладені в акті перевірки висновки відповідача про те, що позивач самочинно без будь-яких дозвільних документів та проектної документації здійснила реконструкцію будівлі, магазину є достовірними та обґрунтованими.

Згідно ч. 5 ст. 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи те, що обов'язок отримання дозвільного документу на виконання будівельних робіт належить замовнику будівництва, яким є позивач, то остання, у даному випадку, безумовно є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Також, суд критично оцінює посилання представника позивача, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, неврахування відповідачем поданої в електронній формі заяви його довірителя про ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та відкладення розгляду питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, оскільки встановленими вище обставинами справи в повній мірі підтверджено достовірність встановлених під час проведення позапланової перевірки належного ОСОБА_3 торговельного приміщення по АДРЕСА_1 порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності при проведенні реконструкції вказаного об'єкта нерухомості, в свою чергу додані позивачем до матеріалів справи докази не спростовують зазначених в акті перевірки порушень.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.3 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, беручи до уваги сукупність встановлених під час розгляду справи обставин справи суд приходить до висновку, що оскаржувані припис №с/12.04.1 від 12.04.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, а також постанова №73 від 20.04.2018 про накладення на позивача штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності в сумі 10200,00 грн. є законними та обґрунтованими, а, тому підстави для їх скасування відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1).

Державна архітектурно-будівельна інспекція у Вінницькій області (вул. Театральна, 14, м. Вінниця, 21050, ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 13.08.2018

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна