Справа № 415/4683/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

08 серпня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 415/4683/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого-судді - Петросян К.Є.,

при секретарі - Грищенко М.І.,

за участю:

представника позивача -Дядько Г.П.,

відповідача - Шиліна С.І.,

представника відповідача - Шенькарук С.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича про визнання протиправним та скасування розпорядження від 12.06.2018 № 210 ,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 з Лисичанського міського суду Луганської області до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» (далі КП «Лисичанськтепломережа») до Лисичанського міського голови Шиліна С.І., відповідно до якого позивач просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Лисичанського міського голови Шиліна С.І. від 12.06.2018 № 210 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» та КП «Лисичанськтепломережа».

В обґрунтування пред'явленого позову позивач зазначив наступне.

КП «Лисичанськтепломережа» є унітарним комунальним підприємством, засновником якого є Лисичанська міська рада Луганської області. Відповідно до Статуту позивача, управління підприємством здійснюється на підставі поєднання прав Лисичанської міської ради по господарському використанню свого майна і принципів самоуправління ради по господарському використанню свого майна та принципів самоуправління колективу. Для керівництва господарською діяльністю підприємства міський голова своїм розпорядженням призначає керівника (директора) підприємства, поточне (оперативне) управління підприємством здійснює одноособово директор підприємства. З директором підприємства міський голова укладає контракт, в якому визначаються права і обов'язки керівника підприємства, умови відповідальності, термін найму та ін. Директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства.

12.12.2015 між Лисичанським міським головою Шиліним С.І. та ОСОБА_4 був укладений контракт про призначення директором КП «Лисичанськтепломережа» на строк з 01.01.2016 по 31.12.2020.

19.06.2018 позивачем було отримано розпорядження міського голови Шиліна С.І. від 12.06.2018 № 210 «Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП «Лисичанськводоканал» та КП «Лисичанськтепломережа».

Згідно даного розпорядження було створено комісію для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2016 по 31.05.2018.

Позивач вважає дане розпорядження протиправним з огляду на те, що вимоги органів місцевого самоврядування або їх посадових та службових осіб про надання первинних бухгалтерських документів, інших документів фінансово-господарської діяльності є дублюванням функцій відповідних органів державної влади, які наділені повноваженнями проводити подібні перевірки.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.07.2018 позовну заяву комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження на 08.08.2018.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 відмовлено у задоволенні заяви комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» про забезпечення адміністративного позову.

У підготовчому провадженні представник відповідача заявила суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі того, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Зазначила, що в спірних правовідносинах міський голова не здійснював владні управлінські функції, а діяв як власника підприємства, а тому вважає, що дані правовідносини підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідач Шилін С.І. у підготовчому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Представник позивача у підготовчому засіданні заперечувала проти клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що оскаржуване розпорядження видане Лисичанським міським головою як суб'єктом владних повноважень при здійсненні владних управлінських функцій.

Вислухавши думку відповідача Шиліна С.І., представника позивача, розглянувши клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд дійшов до наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12 жовтня 1978 року) висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статі 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справи адміністративної юрисдикції. Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб'єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Лисичанського міського голови від 12.06.2018 № 210 на підставі звернення депутатів Лисичанської міської ради та ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено проведення перевірки фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2016 по 31.05.2018, у тому числі в КП «Лисичанськтепломережа», яке позивач вважає протиправним та просить скасувати.

Відповідно до Статуту КП «Лисичанськтепломережа» є унітарним комунальним підприємством, засновником якого є Лисичанська міська рада Луганської області.

Відповідно до пункту 3.2 Статуту КП «Лисичанськтепломережа» власником підприємства є Лисичанська міська рада Луганської області, яка здійснює свої права по господарському використанню свого майна як безпосередньо, так і через уповноважений нею орган - управління власності Лисичанської міської ради. З питань здійснення господарської діяльності підприємство підлегле управлінню з виконання політики Лисичанської міської ради в галузі житлово-комунального господарства (пункт 3.2 Статуту).

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон №280/97).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 280/97 сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

В силу частини восьмої статті 59 Закону № 280/97 сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Оскаржуване розпорядження від 12.06.2018 № 210 видано на підставі звернення депутатів Лисичанської міської ради.

В свою чергу, із відповідного звернення депутатів Лисичанської міської ради від 02.05.2018 № 2603/01-33 вбачається, що депутати звернулися до Лисичанського міського голови в силу пункту 10 частини четвертої статті 42 Закону № 280/97 з метою початку службового розслідування за фактами несвоєчасного розрахунку за спожиті енергоносії та утворення заборгованостей, зокрема по КП «Лисичанськтепломережа» та проханням достроково припинити трудові правовідносини з керівником КП «Лисичанськтепломережа».

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 42 Закону № 280/97 міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів.

Згідно пункту 6.5 Статуту КП «Лисичанськтепломережа» для керівництва господарською діяльністю підприємства міський голова своїм розпорядженням призначає керівника підприємства. Поточне (оперативне) управління підприємством здійснює одноособово виконавчий орган - директор підприємства. З директором міський голова укладає контракт, в якому визначаються права і обов'язки керівника підприємства, умови відповідальності, терміни найму, умови його матеріального забезпечення і звільнення його з посади.

Згідно матеріалів справи, 11.12.2015 між Лисичанським міським головою Шиліним С.І. та ОСОБА_4 було укладено контракт щодо призначення останнього на посаду директора КП «Лисичанськтепломережа». Відповідно до пункту 2.4 даного контракту міський голова має право здійснювати контроль за діяльністю підприємства.

Таким чином, суд вважає, що при виданні оскаржуваного розпорядження відповідач діяв саме як власник у процесі організації та здійснення господарської діяльності, яким укладено контракт з директором підприємства. Розпорядження видано Лисичанським міським головою з метою з'ясування обставин виникнення заборгованості за спожиті енергоносії, і не направлене на реалізацію владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 1 Господарського кодексу України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Згідно статті 2 Господарського кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Оскільки між позивачем та відповідачем виник приватно-правовий спір у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, суд дійшов висновку, що позов КП «Лисичанськтепломережа» слід вирішувати в порядку господарського судочинства.

Верховним Судом в ухвалі від 19.04.2018 у справі № 9901/415/18 зроблено висновок, що КАС регламентує порядок розгляду не всіх публічно - правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень саме управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджуваних порушень прав чи інтересів.

Згідно частини другої статті 183 КАС України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за позовом КП «Лисичанськтепломережа», оскільки спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів. Водночас, рішення суду про закриття справи не обмежує сторони у реалізації свого права на захист в порядку господарського судочинства, за правилами якого слід розглядати дану справу, виходячи з характеру та суб'єктного складу спірних правовідносин.

Суд вважає необхідним роз'яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається

Керуючись статями 2, 19, 160, 238, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича про визнання протиправним та скасування розпорядження від 12.06.2018 № 210 - задовольнити.

Провадження у справі за адміністративним позовом комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича про визнання протиправним та скасування розпорядження від 12.06.2018 № 210 - закрити.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 08 серпня 2018 року.

Суддя К.Є. Петросян