Справа № 161/2921/18
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2921/18
Провадження № 2-а/161/214/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Самолюк І.М.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора УПП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №290915 від 10.02.2018 року.

Свій позов обґрунтовує тим, що 10.02.2018 року лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії ЕАА №290915 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн. Позивач вказує, що 10.02.2018 року він рухався по вул. Ковельській в м. Луцьку та припаркував автомобіль на стоянці перед магазином «ПАККО» маючи намір купити води, для поповнення радіатора. Після того, як він вийшов з магазину побачив інспектора поліції, який повідомив, що ним здійснена зупинка на місці відведеному для інвалідів, на всі його пояснення не реагував та не брав до уваги.

Позивач вказує, що своїми діями, поліцейський ОСОБА_4 грубо порушив вимоги ст..ст. 278, 279 КУпАП. Вказує також, що діяв правомірно, у його діях не було порушень ПДР, а тому вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Покликаючись на викладені обставини, просить суд скасувати постанову інспектора УПП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 серії ЕАА №290915 від 10.02.2018 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог чинного законодавства. Просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підставний та підлягає до задоволення.

Згідно вимог частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 10.02.2018 року о 16 год. 14 хв., керуючи транспортним засобом «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1, у м. Луцьку по вул. Ковельська, 68а, (біля супермаркету «ПАККО»), здійснив зупинку в зоні дії знаку 5.38 «Місце для стоянки» з табличкою 7.17 «Інваліди», не маючи при собі посвідчення інваліда чим порушив п.8.4 «е» Правил дорожнього руху України.

За вчинення вказаного адміністративного правопорушення інспектором УПП у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову серії ЕАА № 290915 від 10.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020,00 грн. (а.с. 6).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП настає в разі зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю».

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух», встановлюють ПДРУкраїни, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п.8.4 «е» Правил дорожнього руху України дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Розділом 33 Правил дорожнього руху України визначено, що знак 5.38 «Місце для стоянки» застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою «Р» та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою «Р» та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби. Також, вказаним розділом Правил дорожнього руху України встановлено знак 7.17 «Інваліди», який означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» відповідно до вимог цих Правил.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 251 КУпАП вказано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач факт вчинення ним адміністративного правопорушення заперечив. Вказує на те, що здійснив зупинку автомобіля не порушуючи правил дорожнього руху, оскільки припаркував автомобіль на засніженій частині стоянки, де не було видно розмітки «Особи з інвалідністю». Також вказав, що дія знаку «Р» з табличкою 7.17 поширюється до пішохідного переходу, він зупинився після пішохідного переходу, де в напрямку його руху дорожні знаки відсутні.

Виходячи з того, що місце для стоянки інвалідів в даному випадку позначено знаком 5.38 «Місце для стоянки», а не 5.39 «Зона стоянки», при тому що розмітки «Особи з інвалідністю» на всіх місцях стоянки не було видно через засніжений покрив, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Оскільки не доведено та не підтверджується належними доказами, вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.5 ст. 122 КУпАП, виключається підставність притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 122 ч. 5, 251, 280, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 3, 6, 9, 26, 73, 77, 79, 94, 243-245, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора УПП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №290915 від 10.02.2018 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 10.08.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк