Справа № 810/1337/16
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

31 липня 2018 року Справа №810/1337/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби про зміну способу виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 в адміністративній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Бориспільський міськрайонний суд Київської області, про зобов'язання вчинити певні дії

в с т а н о в и в:

20.04.2016 до Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1.) до Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області (далі - ТУ ДСА в Київській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Бориспільський міськрайонний суд Київської області (далі - третя особа), в якому позивач просить суд зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (, 01016, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 58-б) здійснити помічнику судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, 08300, АДРЕСА_1) перерахунок заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно, відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у редакції Закону України "Про прокуратуру" та за період з 29 березня 2015 року по день прийняття судового рішення відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" та виплатити заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 позов задоволено. Зобов'язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області (, 01016, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 58-б) здійснити помічнику судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, 08300, АДРЕСА_1) перерахунок заробітної плати за період з 26 жовтня 2014 року по 28 березня 2015 року включно, відповідно до статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у редакції Закону України "Про прокуратуру" та за період з 29 березня 2015 року по 10 травня 2016 року відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" та виплатити заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2016 апеляційну скаргу Державної судової адміністрації на постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Бориспільський міськрайонний суд Київської області - повернуто апелянту. Постановою Вищого адміністративного суду України від 23.05.2018 касаційну скаргу Державної судової адміністрації залишено без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Бориспільський міськрайонний суд Київської області залишено без змін.

23.03.2017 на адресу суду від Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби надійшла заява від 17.03.2017 №51571787/5 про зміну способу виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 №810/1337/16, у якій заявник просить суд змінити спосіб виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 по справі №810/1337/16, шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області (. адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 58-Б) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Червоноармійська, 7/31) виплату нарахованої заробітну плату в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок та інших виплат у розмірі 101 785,66 грн.

В результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана заява була передана для розгляду судді Щавінському В.Р.

Згідно довідки Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярія) від 23.03.2018 адміністративну справу № 810/1337/16 направлена до Вищого адміністративного суду 16.11.2016 за вих. №01-14/5527/16.

05.07.2018 до Київського окружного адміністративного суду надійшла справа №810/1337/16 від Верховного суду.

Заява про зміну способу та порядку виконання судового рішення суду призначена до розгляду.

31.07.2018 на адресу суду надійшла заява від Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області про розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, судом визнано за можливе розглянути дану заяву за відсутністю учасників справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про зміну способу та порядку виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 №810/1337/16 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч.2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Частиною 3 ст. 378 КАС України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин. Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим.

У клопотанні відповідач, обґрунтовуючи необхідність зміни способу виконання судового рішення, зазначив про наявність обставин, які унеможливлюють виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 в адміністративній справі №810/1337/16.

Так, відповідач зазначив, що Бюджетом України не передбачено видатків для виплати недоотриманої заробітної плати працівникам апарату суду, у зв'язку з чим, внаслідок відсутності зазначених коштів для здійснення виплат стягувачам.

Вказує, що боржником рішення суду самостійно у повному обсязі не виконується (в частині виплати) з незалежних від нього причин, в зв'язку із чим відсутні правові підстави для застосування до боржника штрафних санкцій.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Київській області проти задоволення заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення заперечує.

Зазначає, що Рішення суду в частині здійснення перерахунку заробітної плати стягувачу виконано і спрямовано до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що виплату нарахованої суми згідно рішення суду територіальне управління не може здійснити з наступних підстав.

Виникнення заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам апаратів судів, яким є стягувач, виникла через відсутність в Державному бюджеті України на 2015 рік видатків для виплати заробітної плати працівникам апаратів судів за період з 26.10 2014 р. по 25.03.2015р. у розмірі, визначеної ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про прокуратуру", та з 29.03.2015 р. по 10.05.2016 року відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд".

Крім того, через відсутність в Державному бюджеті України на 2016 - 2018 роки видатків для виплати недоотриманої заробітної плати працівникам апаратів судів у 2015 році - у територіального управління відсутні зазначені асигнування для здійснення виплат стягувану.

Статтею 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-УІІІ (далі - Закон №1402-УІІІ) встановлено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Видатки загального фонду Державного бюджету України на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України.

Фінансування всіх судів в Україні, а також забезпечення діяльності органів суддівського самоврядування здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, який щорічно має затверджуватися парламентом виключно у формі Закону. Від імені Держави обов'язок забезпечувати фінансування органів судової влади за рахунок коштів Державного бюджету України в межах компетенції покладений на Верховну Раду України та Кабінет Міністрів України.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 11.03.2010 року № 7- рп/2010 Кабінет Міністрів України зобов'язаний у проекті закону про Державний бюджет України передбачати окремими рядками видатки для кожного суду всіх юрисдикцій та рівнів в достатніх для здійснення правосуддя обсягах, а Верховна Рада України законом повинна визначати такі видатки у Державному бюджеті України.

Тобто, органи державної судової адміністрації не наділені повноваженнями приймати (затверджувати) доходи та встановлювати бюджетні призначення, з огляду на наділення такими виключними повноваженнями тільки Верховної Ради України.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 27.11.2008 року № 26-рп/2008, закон про Державний бюджет України як правовий акт, що має особливий предмет регулювання (визначення доходів та видатків на загальносуспільні потреби), створює належні умови для реалізації законів України, інших нормативно-правових актів, ухвалених до його прийняття, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами і територіальними громадами.

Зі змісту частини другої статті 95 Конституції України, якою встановлюється, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, слідує, що вони не можуть визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Державна судова адміністрація України, як головний розпорядник коштів Державного бюджету України в сфері судової системи, відповідно до нормам бюджетного законодавства, будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснює лише за наявності відповідного бюджетного призначення та в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Здійснення таких платежів, як виплата заробітної плати працівникам апаратів судів за їх задоволеними позовами до ТУ ДСА України в Київській області без наявності відповідного бюджетного призначення та не в межах бюджетних асигнувань законодавством не передбачено.

Відповідно до положення про Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області та Закону України «Про джерела фінансування органів державної влади», Бюджетного кодексу України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів» територіальне управління є бюджетною установою, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету України в межах, передбачених Законом України про державний бюджет на відповідний рік.

Відповідно до статті 119 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про державний бюджет, має наслідком, крім зменшення асигнувань на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, також і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України.

Отже, ТУ ДСА України в Київській області є територіальним органом державного органу у системі правосуддя, який не може порушувати норми законів України, якими встановлюється Державний бюджет України на відповідний рік.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України (постанова від 13 липня 2016 року у справі №820/4635/15, постанова від 08.11.2016 у справі №820/4635/15) та Верховний суд (постанова від 14 лютого 2018 року у справі №804/1675/16).

Крім цього, виконання рішення суду здійснюється органом державної виконавчої служби відповідно до Закону України від 02.06.2016 № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-УІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-УІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" (далі - Порядок) рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій.

Пунктом 25 Порядку передбачено, що у разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання

коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

У зв'язку з тим, що виконання постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 10.05.2016 року №810/1337/16 потребує здійснення перерахунку та виплати коштів державним органом на користь позивача, тому повинно здійснюватися за рахунок зазначеної вище програми органами Казначейства.

На виконання постанови суду від 10.05.2016 №810/1337/16, виконавчого листа №810/1337/16 від 22.06.2016 та вимоги державного виконавця ТУ ДСА України в Київській області здійснений перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 та згідно рішення суду нараховано 101 785, 66грн.

Однак, виплата спірних коштів можливе лише при здійсненні додаткового фінансування, а саме на бюджетну програму «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» для здійснення відповідних виплат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про зміну способу та порядку виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 №810/1337/16 задоволенню не підлягає.

На підставі ст. ст. 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби про зміну способу та порядку виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 10.05.2016 №810/1337/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Щавінський В.Р.