Справа № 826/15854/17
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 серпня 2018 року № 826/15854/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту

інформаційних технологій

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити

певні дії

представники позивача - не з'явились;

сторін: відповідача - Шопіна Ю.О.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач або ОСОБА_1.) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційних технологій (далі - відповідач або Департамент), в якому, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог від 23.12.2017, просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту щодо не виключення із бази даних наступної інформації щодо ОСОБА_1, а саме: «Разом з тим є особою, якій 17.05.2006 Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області пред'явлено обвинувачення у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, кримінальна справа № 0005-2-1-2006/000326 від 16.05.2006. Кримінальну справу 30.09.2006 направлено до суду. Відомості про результати судового розгляду кримінальної справи до МВС не надходили»;

зобов'язати Департамент виключити із бази даних наступну інформацію щодо ОСОБА_1, а саме: «Разом з тим є особою, якій 17.05.2006 Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області пред'явлено обвинувачення у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, кримінальна справа № 0005-2-1-2006/000326 від 16.05.2006. Кримінальну справу 30.09.2006 направлено до суду. Відомості про результати судового розгляду кримінальної справи до МВС не надходили».

Позовні вимоги мотивовано тим, що оскільки відносно позивача не було постановлено обвинувальний вирок, надана відповідачем інформація не є інформацією ані про притягнення до кримінальної відповідальності, ані про відсутність (наявність) судимості, ані про наявність обмежень передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, у зв'язку з чим її протиправно включено в довідку.

В наданих до суду письмових запереченнях та додаткових поясненнях відповідач зауважує, що Порядком доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС, затвердженого наказом Міністерством внутрішніх справ України від 29.11.2016 № 1256, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2017 за № 22/29890 (по тексту - Порядок № 1256), визначено, що довідка це документ, який містить відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України. Таким чином, надання фізичній особі відомостей про неї з персонально-довідкового обліку не обмежується лише інформацією про відсутність (наявність) судимості у особи, але й передбачає надання іншої інформації, яка міститься у персонально-довідковому обліку. Одним із принципів інформаційних відносин, визначених Законом України «Про інформацію», є достовірність і повнота інформації. У довідці, яка видана позивачу, зазначена достовірна та повна інформація про нього, наявна у персонально-довідковому обліку. Також відповідач зазначив, що відповідно до Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного Департаменту України з питань виконання покарань від 23.08.2002 № 823/188, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 09.09.2002 за № 738/7026 (по рішенню - Інструкція), Департамент не наділений повноваженнями самостійно вносити відомості до персонально-довідкового обліку, так само як і вносити зміни в облікові документи або вилучати їх. Це може бути зроблено лише після отримання відповідного процесуального рішення слідчого органу досудового розслідування, у провадженні якого знаходиться справа, або рішення суду. Станом на 30.03.2018 позивач не звертався до Міністерства внутрішніх справ України та не надавав відповідних офіційних документів, які б свідчили про те, що інформація, яка обробляється відносно нього в персонально-довідковому обліку є неповною або неточною.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.01.2018 (суддя Дегтярьова О.В.) відкрито провадження у справі № 826/15854/17 та проведено дії з підготовки справи до розгляду в порядку статті 173 Кодексу адміністративного судочинства України (в рішенні - КАС України); призначено справу до розгляду в підготовче судове засідання.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ від 22.01.2018 № 294 справу передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.01.2018 (суддя Пащенко К.С.) прийнято справу до свого провадження та призначено до розгляду в підготовче судове засідання на 15.03.2018.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.03.2018 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.04.2018 призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні на 16.05.2018.

08 травня 2018 року через канцелярію до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі останнього.

У судовому засіданні 16.05.2018 представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи № 826/15854/17 в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З огляду на заявлені сторонами клопотання, адміністративна справа, відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як випливає з матеріалів справи, 18.04.2017 позивач звернувся до регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області з запитом на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України для оформлення візи для виїзду за кордон.

19.05.2017 позивачем отримано довідку серії ІАА № 0047798 (додатковий номер ), у якій зазначено, що ОСОБА_1 на території України станом на 03.05.2017 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Водночас, в довідці зазначено, що: «Гр. ОСОБА_1 є особою, якій 17.05.2006 Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області пред'явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України), кримінальна справа № 08005-2-1-2006/000326 від 16.05.2006. Кримінальну справу 30.09.2006 направлено до суду. Відомості про результати судового розгляду кримінальної справи до МВС не надходили».

24.05.2017 позивач через свого представника направив запити до Заводського районного суду м. Запоріжжя, Запорізької місцевої прокуратури № 1 та Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУПН в Запорізькій області щодо наявності у провадженні та на розгляді кримінальної справи № 08005-2-1-2006/000326 від 16.05.2006, відомості про яку зазначені в довідці серії ІАА № 0047798 (додатковий номер ).

Листом від 25.05.2017 Заводський районний суд м. Запоріжжя надав відповідь на запит ОСОБА_1, де зазначив, що згідно з перевіркою реєстраційної документації, кримінальна справа № 1-140/07, за обвинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, 01.01.2007 направлена до Прокуратури Заводського району м. Запоріжжя для організації та проведення додаткового розслідування, та до суду не надходила.

Листом від 30.05.2017 № 130-4926-17 Запорізька місцева прокуратура повідомила позивача, що 30.09.2006 кримінальна справа відносно ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України направлена до Заводського районного суду м. Запоріжжя. Відповідно до інформації Заводського районного суду м. Запоріжжя, 10.01.2007 кримінальна справа № 1-140/07 відносно ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 направлена для проведення додаткового розслідування. З метою встановлення місцеперебування кримінальної справи, а також її подальший рух, 30.05.2017 до СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області направлено відповідне доручення, про результати виконання якого буде повідомлено позивача додатково.

Листами від 07.06.2017 № 480/43/02 та від 24.11.2017 № 8455/43/02/14 Заводське ВП ДВП ГУНП України в Запорізькій області у відповіді на запит повідомило, що кримінальна справа № 08005-2-1-2006/000326 від 16.05.2006 відносно ОСОБА_1 згідно з даними внесеними до книги кримінальних справ Заводського РВ за 2006 рік була направлена до Заводського районного суду м. Запоріжжя 30.09.2006 з обвинувальним актом. Справа до Заводського ВП на проведення додаткового досудового розслідування не поверталась.

Листом від 23.11.2017 № 130-4926-17 Запорізька місцева прокуратура № 1 повідомила представника позивача, що 30.09.2006 кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України направлено до Заводського районного суду м. Запоріжжя для розгляду по суті. Відповідно до інформації Заводського районного суду м. Запоріжжя, кримінальна справа відносно ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 направлена для проведення додаткового розслідування. З метою встановлення місцеперебування кримінальної справи, а також її подальший рух, Запорізькою місцевою прокуратурою № 1 до СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області направлено відповідне доручення. Згідно з наданою Заводським ВП ДВП ГУНП України в Запорізькій області інформацією в області, на теперішній час книга обліку вхідної кореспонденції Заводського РВ за 2007 рік знищена, оскільки строк зберігання становив 3 роки. На теперішній час особовим складом СВ Заводського ВП здійснюється перевірка за паперовими супровідними листами з метою встановлення можливого місцезнаходження зазначеного кримінального провадження.

Не погоджуючись із наданою інформацією, яка не запитувалась, ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про інформацію», Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI, Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань № 823/188 від 23.08.2002, Порядком доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2016 № 1256, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2017 за № 22/29890.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України «Про інформацію», кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України від 13.01.2011 № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» .

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені (частина 5 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до підпункту 9.9 пункту 9 Інструкції, інформацію про судимість (несудимість) за особистими зверненнями громадян надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей 5, 89, 108 КК України. Довідка надається на бланку встановленого зразка за підписом керівника та засвідчується печаткою підрозділу з її обов'язковою реєстрацією.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2016 № 1256 затверджено Порядок № 1256. Розділом V вказаного нормативно-правового акта встановлюється новий порядок отримання Заявником відомостей з персонально-довідкового обліку. Інструкція № 823/188 втрачає свою дію в тій частині, в якій суперечить Порядку № 1256.

Як було зазначено вище, позивач звернувся до регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Запорізькій області із запитом на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально - процесуальним законодавством України, та отримав інформацію станом на 03.05.2017.

Відповідно до пункту 2 Розділу V Порядку № 1256, відомості з персонально-довідкового обліку надаються Заявнику у формі Довідки з дотриманням вимог законодавства про звернення громадян та захист персональних даних, на підставі запиту на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, що подається за формою, наведеною в додатку 2 цього Порядку.

Водночас, відповідно до Порядку, довідка - документ, який містить відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, та надається фізичній особі у відповідь на її запит.

Персонально-довідковий облік - систематизований банк (база) даних інформаційної підсистеми «Оперативно-довідкова картотека» єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України стосовно осіб, яким повідомлено про підозру в учиненні кримінального правопорушення, та осіб, яких засуджено за вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, довідка, яка надається Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України має містити інформацію за трьома напрямками, а саме: 1) про притягнення особи до кримінальної відповідальності; 2) про відсутність (наявність) судимості та 3) про наявність обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

Згідно з довідкою серії ІАА № 0047798 (додатковий номер ), виданої позивачу, крім запитаної інформації про те, що за обліками МВС ОСОБА_1 на території України станом на 03.05.2017 не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, зазначена ще й інша інформація, яка на переконання суду, також відноситься до особи позивача та стосується факту притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Так, в довідці, серед іншого вказано, що позивач є особою, якій 17.05.2006 Заводським РВ УМВС України в Запорізькій області пред'явлено обвинувачення у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, кримінальна справа № 0005-2-1-2006/000326 від 16.05.2006. Кримінальну справу 30.09.2006 направлено до суду. Відомості про результати судового розгляду кримінальної справи до МВС не надходили.

Між тим, як вбачається з листів Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, кримінальна справа по обвинуваченню позивача направлена до прокуратури і до суду не поверталась. Матеріали кримінального провадження отримані (на той час) начальником штабу Заводського РВ ОСОБА_5. У зв'язку з відсутністю відповідних журналів реєстрації вхідної кореспонденції визначити подальші рух кримінального провадженні на даний час не виявляється можливим.

В той же час, суд враховує, що відповідно до наявних у справі відповідей кримінальна справа № 0005-2-1-2006/000326 порушена відносно позивача за фактом вчинення злочину. Проте, жодних рішень чи виправдувальних вироків ОСОБА_1 до МВС України не надавав.

Як було зазначено, відповідно до пункту 2 Розділу V Порядку № 1256, відомості з персонально-довідкового обліку надаються Заявнику у формі Довідки з дотриманням вимог законодавства про звернення громадян та захист персональних даних, на підставі запиту на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, що подається за формою, наведеною в додатку 2 цього Порядку.

Таким чином, надання фізичній особі відомостей про неї з ОДК не обмежується лише інформацією про відсутність (наявність) судимості у особи, але й передбачає надання іншої інформації, що обробляється в ОДК.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 10 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов'язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Отже, відповідачем надано повну інформацію щодо фізичної особи та її персональних даних, що обробляються в ОДК, без вибіркового принципу надання чи не надання певної частини інформації.

Крім того, пунктом 14 Розділу V Порядку № 1256, визначено, що у разі незгоди з відомостями, що надані в Довідці, Заявник може надати до ДІТ офіційні документи (вирок суду, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку. Всупереч вказаному, позивач не надав МВС України жодних офіційних документів, які б спростовували інформацію, яка наявна в ОДК.

Відповідно, Департамент не уповноважений самостійно вносити відомості до персонально-довідкового обліку, так само як і зміни в облікові документи, вилучати їх. Така дія можлива лише після отримання відповідного процесуального рішення слідчого органу досудового розслідування, у провадженні якого знаходиться справа, або рішення суду.

У даному випадку суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, який вказав, що станом на 30.03.2018 за персонально-довідковим обліком єдиної інформаційної системи МВС України рішення у кримінальній справі відносно ОСОБА_1 відсутнє, а позивач не звертався до МВС України та не надав відповідних інформаційних документів, які б доводили, що інформація яка обробляється стосовно нього є неповною та неточною.

Відтак, в розрізі заявленого позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог щодо зобов'язання відповідача виключити інформацію щодо ОСОБА_1

Окремо, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора щодо направлення кримінального провадження на додаткове розслідування та неможливості встановити подальший рух справи, з метою захисту порушеного права в рамках кримінально-процесуального законодавства.

З урахуванням встановлених обставин справи, вимог пункту 6 статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд вважає, що позивач отримав повну інформацію, яка узгоджується з вищенаведеними нормами законодавства, та інформацією, яка міститься в базах даних МВС України, а також той факт, що на час розгляду справи відсутній будь-який процесуальний документ, на підставі якого відповідач зміг би виключити з автоматизованих баз даних МВС України відомості відносно позивача, відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача та задоволення позовних вимог.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, у відповідності до положень частини 2 статті 2 КАС України, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав.

Натомість, відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

Статтею 79 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання бездіяльності протиправною і, відповідно, зобов'язання вчинити певні дії є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог від 23.12.2017, ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційних технологій про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя К.С. Пащенко