Справа № 824/549/18-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2018-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 р. м. Чернівці справа № 824/549/18-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі-позивач), звернувся з позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач), про стягнення податкового боргу з відповідача в сумі 17000,00 грн., до місцевого бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками Головного управління ДФС у Чернівецькій області проведено перевірку магазину, який розташований за адресою: вул. Святопокровська, 3, м.Хотин, де здійснює господарську діяльність ОСОБА_1. Перевіркою встановлено порушення відповідачем Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", у зв'язку з чим позивачем прийнято рішення від 23 липня 2015 року №000003 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії. Оскільки відповідач не сплатила суму штрафу в добровільному порядку у визначений строк, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 17000,00 грн. фінансових санкцій в судовому порядку.

Ухвалою суду від 21 червня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, визначені сторонам строки для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову), відповіді на відзив та заперечень на таку відповідь.

На виконання ухвали суду відповідачем направлено відзив на позов, в якому відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що придбала декілька пляшок алкоголю для своїх потреб, однак у зв'язку з тяжкою хворобою сина, вирішила продати придбані алкогольні напої для своїх потреб. Також вважає, що позивач звернувся до суду із адміністративним позовом із пропущенням строку звернення до адміністративного суду, а саме після спливу 3 місяців з дня виникнення підстав для пред'явлення позову. За таких обставин вважає, що суд повинен відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, дата запису - 17.09.2007 року, номер запису 0002483(а.с.9).

Судом встановлено, що відповідач здійснював господарську діяльність за адресою: вул. Святопокровська, 3, м. Хотин - магазин , а саме роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний)

На підставі направлень № 48 від 23 липня 2015 року (а.с. 16) та №49 від 23 липня 2015 року (а.с.17 ) та на підставі наказу про проведення фактичної перевірки № 6-ФП від 23 липня 2015 року працівниками фіскального органу проведено фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою: вул. Святопокровська, 3, м. Хотин.

23 липня 2015 року за результатами проведення перевірки складений акт про результати проведення перевірки, згідно якого встановлені порушення позивачем вимог ст.15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині продажу алкогольних напоїв без наявності ліцензії, а саме 23 липня 2015 року реалізовано пиво та пляшку горілки на загальну суму 58,00 гривень (а.с.11-14).

23 липня 2015 року на підставі вказаного акту ГУ ДФС в Чернівецькій області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000003, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17000 гривен за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с.9).

Вказане рішення про застосування штрафних санкцій в адміністративному та судовому порядку не оскаржено.

Судом встановлено, що податковим органом було направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" № 241-22 від 03 грудня 2015 року, про зобов'язання сплатити узгоджені суми податкового боргу, однак відповідач не забезпечив добровільне їх виконання. (а.с. 18)

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення нормативно-правових актів, та робить висновки по суті спору.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі Закон №481).

У відповідності до ч. 1 ст.17 Закону №481, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягуються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз. 5 ст.17 Закону №481, оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З наведених норм вбачається, що обов'язковою умовою для застосування контролюючим органом штрафної санкції передбаченої абз. 5 ст. 17 Закону №481, є продаж, зокрема, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії.

Відповідно до частини 11 статті 15 Закону №481, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Судом встановлено, що за результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності позивачем, податковим органом складено акт 23 липня 2015 року про результати проведення перевірки, згідно якого встановлені порушення позивачем вимог ст.15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині продажу алкогольних напоїв без наявності ліцензії, а саме 23 липня 2015 року реалізовано пиво та пляшку горілки на загальну суму 58,00 гривень (а.с.11-14).

23 липня 2015 року на підставі вказаного акту ГУ ДФС в Чернівецькій області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000003, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17000 гривен за порушення ст.15 та ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (а.с.9).

Згідно п. п. 14.1. 175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як встановлено судовим розглядом справи, сума заборгованості 17000,00грн., являється узгодженою, і наявність такого податкового боргу, підтверджується рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачу податкову вимогу про сплату боргу, однак на день звернення до суду із позовом зазначений борг не погашено, а отже, податкове зобов'язання є узгодженим. (а.с.18)

Згідно п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що податковим органом було направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" № 241-22 від 03 грудня 2015 року, про зобов'язання сплатити узгоджену суму податкового боргу, однак відповідач не забезпечив добровільне їх виконання (а.с.18).

Стосовно тверджень відповідача про пропущення позивачем строку звернення із означеним позовом , судом зазначається наступне:

Згідно п. 95.2. статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Оскільки податковим органом було направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" № 241-22 03 грудня 2015 року, початком строку відліку звернення до суду з позовом, вважається 03 лютого 2016 року (через 60 днів).

Згідно з ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Враховуючи викладене слід дійти висновку, що Головне управління ДФС у Чернівецькій області вчасно, в межах процесуальних строків звернулося до Чернівецького окружного адміністративного суду, маючи всі наявні підстави за для стягнення податкового боргу з фізичної особи ОСОБА_1. (від 03 лютого 2016 року 1095 днів, тобто строк закінчується 03 лютого 2019 року)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Отже, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 статті 139 при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведення експертиз. За відсутності вказаних витрат суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,60000, код РНОКПП: НОМЕР_1) податковий борг в сумі 17000,00 грн. до місцевого бюджету.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Суддя Боднарюк О.В.