Справа № 0240/2295/18-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 серпня 2018 р. Справа № 0240/2295/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика В.В., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод-Тор" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності

в с т а н о в и в :

12.07.2018 року Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прод-Тор» про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем станом на дату звернення до суду рахується борг щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), штрафних (фінансових) санкцій, що складає всього 1174,76 грн., в тому числі основного платежу 0,0 грн., штрафні санкції 1174,76 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не погасив, а тому позивач звернувся до суду щодо її примусового стягнення. Також, враховуючи, що майно, яке б могло б бути джерелом погашення вказаної заборгованості у відповідача відсутнє, позивач керуючись п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України просить суд накласти арешт на кошти та інші цінності, які знаходяться на рахунках ТОВ «Прод-Тор» у банках на суму податкового боргу.

Ухвалою суду від 13.07.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 10 денний строк з дня отримання ухвали суду для надання відзиву.

Згідно матеріалів справи, судова кореспонденція відповідачу направлялась на адресу, яка вказана в матеріалах справи та відповідає відомостям Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак до суду повернувся конверт поштового відправлення з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

За таких обставин, суд вважає, що відповідач відповідно до ч. 4 ст. 124 КАС України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

З урахуванням викладеного, суд вирішує даний спір за наявними матеріалами на підставі ч. 6. ст. 162 КАС України.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Так, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов'язання платника податків відповідно до п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно вимог п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Судом встановлено, ТОВ «Прод-Тор» зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності 12.06.2014 року та перебуває на податковому обліку у Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується борг з податку на додану вартість в сумі 170 грн. штрафної санкції та податковий борг з податку на прибуток складає 1004,76 грн. штрафної санкції.

Вказана заборгованість виникла 18.12.2017 року внаслідок несвоєчасної сплати податку на додану вартість.

Актом перевірки №1530/1204/39254345 від 20.09.2017 року встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, в зв'язку з чим податковим органом винесене податкове повідомлення рішення № від 03.11.2017 року, яким застосовано штрафні санкції за затримку сплати грошового зобов'язання в сумі 170 грн. (а.с. 17).

Податковий борг з податку на прибуток виник 16.07.2015 року, внаслідок несвоєчасної сплати податкового зобов'язання.

Актом перевірки № 205/1503/39254345від 23.04.2015 року збільшено суму грошового зобов'язання, в зв'язку з чим податковим органом винесене податкове повідомлення рішення № від 02.06.2015 року, яким застосовано штрафні санкції за затримку сплати грошового зобов'язання в сумі 1020 грн. (а.с. 21).

Наявність у відповідача даного боргу також підтверджується довідкою податкового органу (а.с. 8), витягом з облікової картки платника податку (а.с. 18-19, 22-24).

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено податкову вимогу № 4998-17 від 27.07.2017 року на суму 1344,76 грн. Проте вказана податкова вимога залишилась без належного виконання. Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної суми заборгованості.

Відповідно до положень п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи викладене, а також те, що на момент вирішення справи по суті відповідачем не надано доказів сплати податкового боргу в сумі 1174,76 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для його стягнення.

Щодо позовної вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п. п. 88.1, 88.2 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу, право на яку виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Підстави виникнення права податкової застави визначені статтею 89 ПК України. Зокрема підпунктом 89.1.1 пункту 89.1 цієї статті передбачено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Як вбачається із матеріалів справи, для погашення податкового боргу відповідача податковим органом було вчинено дії з метою проведення опису майна підприємства, проте майна, що могло б бути описано у податкову заставу не виявлено. Згідно листів Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (а.с. 12-13), територіального сервісного центру 0541 Регіонального сервісного центру у Вінницькій області (а.с. 14-15), Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на не рухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №94863753 від 17.08.2017 року (а.с. 11), у відповідача рухоме чи нерухоме майно, яке могло б бути джерелом погашення податкового боргу, відсутнє.

Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Згідно із п. п. 94.4. ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

З огляду на викладене та враховуючи те, що у ТОВ "Прод-Тор" відсутнє майно для погашення податкового боргу в сумі 1174,76 грн., що повністю підтверджується належними і допустимими доказами, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення вимог адміністративного позову та накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача у банківських установах з метою забезпечення виконання ним своїх грошових зобов'язань перед бюджетом.

Враховуючи вимоги ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Про-Тор" (вул. Київська, 16, м. Вінниця, ) кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1174,76 грн. ( одна тисяча сто сімдесят чотири гривні сімдесят шість копійок)

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Прод-Тор" (вул. Київська, 16, м. Вінниця, ), що знаходяться на рахунках в установах банку на суму податкового боргу 1174,76 грн. ( одна тисяча сто сімдесят чотири гривні сімдесят шість копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Про-Тор" (вул. Київська, 16, м. Вінниця, )

Повний текст судового рішення складено 01.08.2018 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович