Справа № 826/492/18
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/492/18 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Мєзєнцева Є.І., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Кузик М.А.

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_2;

Третьої особи: Кульков В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.18р. у справі №826/492/18 за позовом ОСОБА_4 до Державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Ельбабаєва Б.Б., третя особа: Головне управління ДФС у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу ДВС міста Києва Ельбабаєва Б.Б. від 23.08.17р. ВП №545561105 про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави боргу по єдиному соціальному внеску в розмірі 8 667,63 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.18р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що вимога про сплату боргу з єдиного внеску, на підставі якої відкрито виконавче провадження, - є протиправною, оскільки попередня вимога контролюючого органу визнана такою та скасована у судовому порядку.

У судовому засідання представник Апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Третьої особи заперечив вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з'явились та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч.2 ст.313 КАС, вирішила розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, постановою від 23.08.2017 року державного виконавця Деснянського районного ВДВС міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. відкрито виконавче провадження ВП №54561105 з примусового виконання вимоги ГУ ДФС у м. Києві № Ф-736-17 від 19.04.2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави боргу по єдиному соціальному внеску у розмірі 8 667,63 грн.

Вказана постанова направлена рекомендованою кореспонденцією на адресу Позивача 29.08.17р., однак повернулась відправнику з відміткою поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання».

Не погоджуючись з вказаною постановою, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач діяв у межах та у спосіб повноважень, визначених законом; виконавче провадження відкрито на підставі належного виконавчого документа.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.16р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакцій, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Колегією суддів установлено, що на примусове виконання державному виконавцю подано вимогу ГУ ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 19.04.17р. №Ф-736-17.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як, зокрема, рішення державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Згідно частини 4 статті 25 Закону України від 08.07.10р. № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Отже, на примусове виконання надійшов виконавчий документ, який підлягає примусовому виконанню.

Вимоги до виконавчого листа та строки його пред'явлення визначені ст.ст. 4, 12 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У даному випадку, виконавчий документ відповідає вимогам Закону №1404-VIII, містить обов'язкові реквізити передбачені ст. 4 цього Закону та пред'явлений у строк передбачений ст. 12, а тому у Відповідача були відсутні правові підстави для повернення виконавчого листа стягувачеві або вчинення інших процесуальних дій передбачених цим Законом.

До повноважень державного виконавця не входить перевірка виконавчого документа на предмет його законності та/або обґрунтованості, у зв'язку з чим колегія суддів відхиляє доводи апелянта з приводу незаконності такого.

Апелянтом не надано доказів погашення суми боргу у добровільному порядку згідно вимоги ГУ ДФС у м. Києві від 19.04.17р. №Ф-736-17, як і не надано доказів її скасування у судовому порядку. Та обставина, що у судовому порядку скасовано попередню вимогу від 07.03.17р. №Ф-736-17 не свідчить про незаконність вимоги від 19.04.17р. №Ф-736-17, пред'явленої до виконання в межах даного виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 28 Закону №1404-VIII, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Оспорювана постанова направлена Позивачу засобами поштового зв'язку 29 серпня 2017 року (штрих кодовий ідентифікатор 783), втім повернена 02 жовтня 2017 року відправнику з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення Відповідачем законодавчо встановлених строків відправки кореспонденції, однак така обставина не є підставою для висновку про протиправність оспорюваної постанови.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 287, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.18р. у справі №826/492/18 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.06.18р. у справі №826/492/18 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Мєзєнцев Є.І.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений 02.08.18.