Справа № 805/4459/18-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 р. Справа№805/4459/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., при секретарі Нестеренко Н.Л., за участю представника Відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально механічний завод» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень рішень Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.04.2018 р., № від 20.04.2018 р.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально механічний завод» (далі Позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Відповідач) про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень рішень Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.04.2018 р., № від 20.04.2018 р.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив наступне.

З 20.03.2018 року по 26.03.2018 року посадовими особами відділу аудиту платників території обслуговування Покровської ОДПІ, Добропільської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Донецькій області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності формування та віднесення ТОВ «Димитровський експериментально механічний завод» сум ПДВ до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Зімінік» (код за ) за липень та серпень 2016 року, ТОВ «Лакі Креатив» (код за ) за квітень 2017 року, ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» (код за ) та ТОВ «Мілтон Трейд» (код за ) за червень 2017 року, ТОВ «Вінтер Стайл» (код за ) та ТОВ «Інтерсервіс Інвайт» (код за ) за грудень 2017 року, ТОВ «Стріт-ТФК груп» (код за ) за жовтень 2016 року, ТОВ «Аргос-Гарант» (код за ) за квітень 2015 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту в уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок у травні 2015 року та березні 2016 року та з урахуванням віднесення суми податку на додану вартість за квітень 2015 року до складу податкового кредиту травня 2015 року уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок у березні 2016 року, ТОВ «Ексноімком» (код за ) за травень 2015 року, ТОВ «Авантаж Компані» (код за ) за грудень 2015 року та січень 2016 року, за результатами чого складено акт № 328/05-99-14-14/30952735 від 02 квітня 2018 року, згідно висновків якого встановлено порушення Позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України.

20 квітня 2018 року Відповідачем відносно Позивача було прийнято податкові повідомлення-рішення:

- за № НОМЕР_1 про збільшення суми грошового зобовязання Позивача на загальну суму 2 926 926 грн, з них: 1 951 284 грн. збільшення суми за податковим зобовязанням за платежем податку на додану вартість, 975 642 грн. - збільшення грошового зобовязання за штрафними (фінансовими) санкціями.

- за № НОМЕР_2 про зменшення відємного значення суми податку на додану вартість на 484 900 грн.

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх протиправними. Зазначає, що Відповідач неправильно визначив суму грошового зобов'язання, саму Перевірку провів з чисельними порушеннями законодавства та вийшов за межі своїх повноважень. Просив суд визнати неправомірним та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 20.04.2018 р., № від 20.04.2018 р.

Провадження у справі відкрито ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2018 року, призначене підготовче засідання по справі.

01 серпня 2018 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження, розпочато судовий розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 26 липня 2018 року представник Позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Також зазначав, що правомірність включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту підтверджена фактичним отриманням товарів (робіт, послуг), наявністю у платника податку належним чином оформлених податкових накладних та інших документів, передбачених чинним законодавством. Перевірка була фактично розпочата 20.03.2018 о 13:15, а запит про надання копій документів та пояснень від 20.03.2018 року зазначається про необхідність надати певний перелік документів з необхідними для відповідача поясненнями та встановлено строк такого надання до 14:00 годин 20.03.2018 року.

Позивач надав Відповідачу усі документи, які він вимагав по господарським операціям стосовно періоду, що перевірявся. Враховуючи фізичну неможливість підготовки та надання необхідного обєму документів та пояснень до них у звязку зі встановленням дуже короткого строку для такої підготовки, вказані документи надавалися після встановленого терміну. Але такі документи вже не бралися перевіряючими до уваги, у звязку з тим, що встановлений ними час для такого подання вже сплинув.

Через канцелярію суду від Відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що підставою для прийняття оскаржуваних Позивачем податкових повідомлень-рішеннь стали висновки, що викладені в акті документальної позапланової виїзної перевірки Позивача № 328/05-99-14-14/30952735 від 02 квітня 2018 року. Встановлено, що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення Позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 1 951 284 грн., в тому числі: травень 2015 року 339 804 грн., грудень 2015 року 304 511 грн., січень 2016 року 168 018 грн., липень 2016 року 122 512 грн., серпень 2016 року 238 199 грн., жовтень 2016 року 156 616 грн., червень 2017 року 59 859 грн., грудень 2017 року 561 765 грн.; та завищено суму від'ємного значення між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту на загальну суму 484 900 грн., в тому числі: за травень 2015 року 362 602 грн., за січень 2016 року 72 474 грн., за квітень 2017 року 49 824 грн.

Стверджував, що реальність вчинення господарських операцій між Позивачем та контрагентами: ТОВ «Зімінік», ТОВ «Лакі Креатив», ТОВ «Самміт-Агро-Трейд», ТОВ «Мілтон Трейд», ТОВ «Вінтер Стайл», ТОВ «Інтерсервіс Інвайт», ТОВ «Стріт-ТФК груп», ТОВ «Аргос-Гарант», ТОВ «Ексноімком», ТОВ «Авантаж Компані», не підтверджено первинними документами. Фактично Позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з придбання товару (отримання послуг) від вищевказаних контрагентів.

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник Відповідача надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально механічний завод» (ідентифікаційний код 30952735), зареєстрований як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис, в стані припинення не перебуває, знаходиться на податковому обліку в Покровській обєднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій обл. (Мирноградське відділення), є платником податку на додану вартість з 08.01.2004 р. Згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

Відповідач - Головне управління державної фіскальної служби Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов'язки.

На підставі направлень ГУ ДФС у Донецькій області № 535 від 16.03.2018 року, № 558 від 20.03.2018 року, № 534 від 16.03.2018 року, відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п. 78.1.4 ст.78, п. 82.2 ст. 82 Податкового Кодексу України, наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 16.03.2018 року № 424, фахівцями відділу аудиту платників території обслуговування Покровської ОДПІ, Добропільської ОДПІ управління аудиту ГУ ДФС у Донецькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально механічний завод» (ідентифікаційний код 30952735) з питань достовірності формування та віднесення сум ПДВ до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Зімінік» (код за ) за липень та серпень 2016 року, ТОВ «Лакі Креатив» (код за ) за квітень 2017 року, ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» (код за ) та ТОВ «Мілтон Трейд» (код за ) за червень 2017 року, ТОВ «Вінтер Стайл» (код за ) та ТОВ «Інтерсервіс Інвайт» (код за ) за грудень 2017 року, ТОВ «Стріт-ТФК груп» (код за ) за жовтень 2016 року, ТОВ «Аргос-Гарант» (код за ) за квітень 2015 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту в уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок у травні 2015 року та березні 2016 року та з урахуванням віднесення суми податку на додану вартість за квітень 2015 року до складу податкового кредиту травня 2015 року уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок у березні 2016 року, ТОВ «Ексноімком» (код за ) за травень 2015 року, ТОВ «Авантаж Компані» (код за ) за грудень 2015 року та січень 2016 року, про що складено акт від 02 квітня 2018 року № 328/05-99-14-14/30952735 (том 1, а.с. 87-250, том 2, а.с. 1-48).

Згідно висновків акту перевірки встановлені порушення Позивачем податкового законодавства, а саме п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього в сумі 1 951 284 грн., в тому числі: травень 2015 року 339 804 грн., грудень 2015 року 304 511 грн., січень 2016 року 168 018 грн., липень 2016 року 122 512 грн., серпень 2016 року 238 199 грн., жовтень 2016 року 156 616 грн., червень 2017 року 59 859 грн., грудень 2017 року 561 765 грн.; та завищено суму від'ємного значення між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту на загальну суму 484 900 грн., в тому числі: за травень 2015 року 362 602 грн., за січень 2016 року 72 474 грн., за квітень 2017 року 49 824 грн.

Зокрема, по операціям між ТОВ «Димитровський експериментально механічний завод» (ідентифікаційний код 30952735) з контрагентами-постачальниками ТОВ «Зімінік» (код за ) за липень та серпень 2016 року, ТОВ «Лакі Креатив» (код за ) за квітень 2017 року, ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» (код за ) та ТОВ «Мілтон Трейд» (код за ) за червень 2017 року, ТОВ «Вінтер Стайл» (код за ) та ТОВ «Інтерсервіс Інвайт» (код за ) за грудень 2017 року, ТОВ «Стріт-ТФК груп» (код за ) за жовтень 2016 року, ТОВ «Аргос-Гарант» (код за ) за квітень 2015 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту в уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок у травні 2015 року та березні 2016 року та з урахуванням віднесення суми податку на додану вартість за квітень 2015 року до складу податкового кредиту травня 2015 року уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок у березні 2016 року, ТОВ «Ексноімком» (код за ) за травень 2015 року, ТОВ «Авантаж Компані» (код за ) за грудень 2015 року та січень 2016 року не відбувся перехід права власності та як наслідок купівля продаж товару та отримання послуг.

За висновками акту перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення: № від 20.04.2018 р., яким ТОВ «Димитровський експериментально механічний завод» збільшено суму грошового зобовязання на загальну суму 2 926 926 грн., та № від 20.04.2018 р., яким ТОВ «Димитровський експериментально механічний завод» зменшено відємне значення суми податку на додану вартість на 484 900 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У перевіряємому періоді порядок обчислення і сплати податку на додану вартість та правила формування податкового кредиту визначалися Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент вчинення правовідносин) (надалі - ПКУ).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

В силу положень пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями, іншими подібними документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій (видаткові накладні, акти виконаних робіт та інш.).

Слід зазначити, що податкова накладна не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.п. 201.6, 201.8, 201.10 статті 201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку.

Таким чином, в разі видачі покупцю контрагентом, який зареєстрований як платник ПДВ, податкових накладних з усіма необхідними реквізитами, визначеним законом, такий покупець має право на включення цього податку до складу податкового кредиту за звітній податковий період.

Отже, визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є відповідність податкової накладної порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Однак, наявність лише податкової накладної не є підставою для формування податкового кредиту. Для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту необхідна наявність і інших первинних документів, які б свідчили про реальність такої господарської операції.

Згідно з частиною другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною першою статті 9 вказаного закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням наведеного вище суд зауважує, що інформація, що міститься в документах первинного обліку, в силу норми частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є підставою для податкового обліку лише за умови, що вона відповідає дійсності.

Позивачем надані до суду документи, які, на його думку, підтверджують зміни у складі його активів внаслідок вчинення операцій, оподаткування яких становить предмет спору у справі.

У перевіряємий період Позивач мав наступні господарські відносини:

1. З ТОВ «Аргос-Гарант» (код за 0) за період квітня 2015 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору купівлі-продажу промислового обладнання №27/04 від 27.04.2015 року, а саме: двох токарних станків 1М63, одного токарно-гвинторізного станку 1М63 та одного круглошліфувального станку 3Д4320 (т. 2, а.с. 60-61).

29.04.2015 року до договору купівлі-продажу промислового обладнання №27/04 від 27.04.2015 було укладено додаткову угоду, згідно якої були змінені умови сплати ціни обладнання та переходу права власності на поставлене від ТОВ «Аргос-Гарант» обладнання. Так було визначено, що право власності на обладнання переходить до покупця в момент передачі такого обладнання (т. 2, а.с. 62).

На виконання договору складені видаткова накладна № 18 від 27.04.2015 року (т. 2, а.с. 66), акти приймання передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів станку токарного 1М63(1) від 01.05.2015 року, станку токарного 1М63(2) від 01.05.2015 року, станку кругрошлифувального 3Д 4320 від 01.05.2015 року, станку токарно-вінторізного 1М 63 від 01.05.2015 року (т.2, а.с. 71-74), інвентарні картки обліку основних засобів станку токарного 1М63(1) від 23.03.2018 року, станку токарного 1М63(2) від 23.03.2018 року, станку кругрошлифувального 3Д 4320 від 23.03.2018 року, станку токарно-вінторізного 1М 63 від 23.03.2018 року (т. 2, а.с. 67-70), податкова накладна № 92 від 29.04.2015 року (а.с. 75).

Транспортування придбаного товару здійснювалось контрагентом Позивача.

Надходження товару Позивачу 29.04.2015 року підтверджено журналом проведення до надходження (т.2, а.с. 77-78).

Також Позивачем надано суду технічні паспорти на станок токарний 1М63, станок кругрошлифувальний 3Д 4320, станок токарно-вінторізний 1М 63 (т. 2, а.с. 81-102).

В судовому засіданні представник Позивача пояснив, що Позивач та його контрагент досягнули усної домовленості стосовно погашення заборгованості за поставлений товар, на підтвердження здійснення часткової оплати за придбаний товар Позивачем надано платіжне доручення №143 від 29.05.2015 року. У ТОВ «Аргос-Гарант» мали змінитись реквізити розрахункового рахунку, які він мав повідомити в майбутньому разом із вимогою про перерахування залишку коштів. На теперішній час вимоги щодо перерахування залишку суми договору від ТОВ «Аргос-Гарант» не надходило, як і не надходили нові реквізити рахунку зазначеного підприємства.

Наведена Відповідачем в Акті перевірки податкова інформація щодо взаємовідносин ТОВ «Аргос-Гарант» та його основного постачальника TOB «ТК Альтаір», а також інформація щодо цих контрагентів, безпосередньо не стосується взаємовідносин ТОВ «Аргос-Гарант» із Позивачем, а висвітлює субєктивну оцінку діяльності ТОВ «Аргос-Гарант».

2. З ТОВ «ЕКСПОІМКОМ» (код за ) за травень 2015 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору поставки №05/15 від 05.05.2015 року, на товар, а саме: дріт 0,8х20Н9Г9Т у кількості 6 000 кг на загальну суму 1296 000 грн. (видаткові накладні №420 від 19.05.2015 та №436 від 21.05.2015), гідроклапан запобіжний ГВТН 10 У та гідрозамок КГУ-3У у кількості 1 500 одиниць по кожній позиції на загальну суму 609 390 грн. (т. 2, а.с. 103).

На виконання договору складені видаткові накладні № 420 від 19.05.2015 року, № 436 від 21.05.2015 року, № 458 від 29.05.2015 року (т. 2, а.с. 104, 106, 108), податкові накладні №11 від 19.05.2015, №35 від 21.05.2015 та №95 від 29.05.2015 (т. 2, а.с. 105, 107, 111).

Транспортування придбаного товару здійснювалось контрагентом Позивача.

Надходження товару Позивачу 19.05.2015 року та 29.05.2015 року підтверджено журналом проведень до видаткових накладних (т.2, а.с. 112-114).

Також Позивачем надано суду технічні паспорти на гідрозамок односторонній (т. 2, а.с. 109-110).

В судовому засіданні представник Позивача пояснив, що Позивач та його контрагент досягли усної домовленості стосовно погашення заборгованості за поставлений товар, на підтвердження здійснення часткової оплати за придбаний товар Позивачем надано платіжне доручення №144 від 02.06.2015 року. На теперішній час вимоги щодо перерахування залишку суми договору не надходило.

Наведена Відповідачем в Акті перевірки податкова інформація щодо взаємовідносин ТОВ «ЕКСПОІМКОМ» та його основного постачальника TOB «ТК Альтаір», а також інформація щодо цих контрагентів, безпосередньо не стосується взаємовідносин ТОВ «ЕКСПОІМКОМ» із Позивачем, а висвітлює субєктивну оцінку діяльності ТОВ «ЕКСПОІМКОМ».

3. З ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ» (код за ) за період грудень 2015 року та січень 2016 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору купівлі-продажу № 14/12-15 від 14.12.2015 року товару: холодний асфальт ТМ Digyunsa у кількості 4050 мішків на загальну суму 789 750 грн. та модульне покриття для підлог виробничих і складських приміщень Replast на загальну суму 900 000 грн. (т. 2, а.с. 116-117).

На виконання договору складені видаткові накладні № 1-00001786 від 18.12.2015 року, №1-00001798 від 28.12.2015 року, № 1-00000042 від 18.01.2016 (т. 2, а.с. 118 121, 123), податкові накладні № 42 від 18.01.2016 року, № 115 від 28.12.2015 року, № 90 від 18.12.2015 року (т.2, а.с. 120, а.с. 122, 124).

Транспортування придбаного товару здійснювалось контрагентом Позивача.

Також Позивачем надано суду технічні паспорти на модульне покриття для підлог виробничих і складських приміщень Replast (т. 2, а.с. 119), сертифікат відповідності № СВ-03 від 12.04.2015 року на суміш органічно-мінеральну, модифіковану органічною добавкою виробництва ТОВ «Дігюнса» (т.2, а.с. 125).

На підтвердження здійснення оплати за придбаний товар Позивачем надано платіжні доручення № 18 від 12.01.2016 роук на суму 719750,00 грн., № 194 від 22.02.2016 року на суму 621762,00 грн. (т.2, а.с. 178, 181).

Крім того, між Позивачем і ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ» було укладено договір N 17/11-15 від 17.11.2015 на ремонт обладнання, а саме: верстата горизонтально-розточного станку Мод.2620 (т. 2, а.с. 130-131).

На виконання договору складені акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1-00000053 від 14 грудня 2015 року (т.2, а.с. 131), податкова накладна №46 від 14.12.2015 року (т.2, а.с. 133).

01.12.2015 року між Позивачем та ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ» було укладено договір N 01/12-15 на ремонт обладнання, а саме: підкранових колій та мостового крану, вантажепідємністю 5 т. (т.2, а.с. 126-127).

На виконання договору складені акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 -00000052 від 09 грудня 2015р. на суму 61562,40грн. (т.2, а.с. 128), податкова накладна №27 від 09.12.2015 року (т.2, а.с. 129).

На підтвердження здійснення оплати за договором № 01/12-15 Позивачем надано платіжне доручення № 834 від 18.12.2015 року на суму 5 417,50 грн. (т.2, а.с. 180).

30.11.2015 року між Позивачем та ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ» було укладено договір підряду№30/11-2015 від 30.11.2015 року на ремонт виробничих приміщень (т.2, а.с. 154 -155).

На виконання договору складені акт виконаних робіт з ремонту цеха механізованих комплексів на суму 458958,00 грн. (т.2, а.с. 159), дефектний акт на ремонт цеха механізованих комплексів (т.2, а.с. 160), договірна цена на ремонт цеха механізованих комплексів (т.2, а.с. 161-162), підсумкова відомість ресурсів з ремонту цеха механізованих комплексів (т.2, а.с. 164), локальний кошторис на будівельні роботи з ремонту цеха механізованих комплексів (т.2, а.с. 165), акт виконаних робіт з ремонту цеху з ремонту ГШО (т.2, а.с. 168-169), договірна ціна на ремонт цеху з ремонту ГШО (т.2, а.с. 170-171), дефектний акт (т.2, а.с. 172), локальний кошторис на будівельні роботи з ремонту цеху з ремонту ГШО (т.2, а.с. 173), підсумкова відомість ресурсів з ремонту цеху з ремонту ГШО (т.2, а.с. 174), акт виконаних робіт та договірної ціни на ремонт цеху з виготовлення металокріплення (т.2, а.с. 156-157), податкові накладні № 81 від 15.12.2015 року (т.2, а.с. 158), № 23 від 07.12.2015 року (т.2, а.с. 167), № 24 від 07.12.2015 року (т.2, а.с. 177).

На підтвердження здійснення оплати за договором № 30/11-2015 Позивачем надано платіжні доручення № 833 від 18.12.2015 року на суму 60582,51 грн. (т.2, а.с. 180), №850 від 23.12.2015 року на суму 684 000 грн. (т.2, а.с. 179), № 870 від 25.12.2015 року на суму 25291,70 грн. (т.2, а.с. 179), № 17 від 12.01.2016 року на суму 69498,00 грн. (т.2, а.с. 178).

04.01.2016 року між Позивачем та ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ» було укладено договір поставки № 01 (т. 2, а.с. 134-135).

На виконання зазначеного договору Позивач у січні 2016 року придбав у ТОВ «АВАНТАЖ КОМПАНІ» мийну машину високого тиску NilfiskaltoNEPTUNE 4-55 FA за ціною 182480,00 грн., ультразвукову ванну BANDEELINRK 1028 CN за ціною 108472,00 грн. та в березні 2016 року круглошліфувальний верстат 3А 164 А в кількості однієї штуки за ціною 252000,00 грн.

Складені: видаткові накладні № 1-00000026 від 12.01.2016 року (т.2, а.с. 138), № 1-00000025 від 12.01.2016 року (т.2, а.с. 136), акт приймання передачі (внутрішнього переміщення) мийної машини високого тиску Nilfiskalto NEPTUNE 4-55 FA № ЕМЗ00000044 від 03.04.2017 року (т.2, а.с. 141), акт приймання передачі (внутрішнього переміщення) круглошліфувального верстату 3А 164 А № ЕМЗ00000037 від 01.09.2016 року (т.2, а.с. 144), переміщення товарів ЕМЗ00000933 від 19.09.2017 року, переміщення товарів ЕМЗ00000181 від 18.03.2016 року, податкові накладні №25 від 12.01.2016 року (т.2, а.с. 137), №26 від 12.01.2016 року (т.2, а.с. 139), №36 від 14.01.2016 року (т.2, а.с. 143).

Також Позивачем надано суду технічні паспорти на мийну машину високого тиску Nilfiskalto NEPTUNE 4-55 FA (т. 2, а.с. 146-149), на ультразвукову ванну BANDEELINRK 1028 CN (т.2, а.с. 150-153).

На підтвердження здійснення оплати за договором № 01 від 04.01.2016 року Позивачем надано платіжне доручення № 95 від 01.02.2016 року на суму 126 980 грн. (т.2, а.с. 181).

4. З ТОВ «ЗІМІНІК» (код за ) за період липень-серпень 2016 року.

Взаємовідносини виникли на підставі Договору поставки №24/06-16 від 24.06.2016 року (т. 2, а.с. 194-195). Кількість, ціна та асортимент товару було визначене в специфікаціях.

У пункті 8.2 відповідного договору помилково вказано, що він діє до 31.12.2012, а тому додатковою угодою до договору від 04.07.2016 року до пункту 8.2 внесено зміни і встановлено дію договору до 31.12.2016 року.

Згідно специфікацій від ТОВ «ЗІМІНІК» за період липень-серпень 2016 року Позивачем було отримано наступні ТМЦ: Профіль СВП 33 L=12м; ОСОБА_2219ХІ50Н9 L=860мм; ОСОБА_2219ХІ50Н9 L=680мм; Манжета двосторонньої дії Ц201; Кільце захисне Ц201; Манжета двосторонньої дії Ц126; Кільце захисне Ц126; Манжета Ц222; Кільце захисне Ц222; Ущільнення поршню VP27 221х203х25к; Ущільнення поршню VP27 131x131х23к; Ущільнення поршню VPІ26х106х20к; Мінеральна вата Кавіті 1000*600*100; Профіль направляючий КПГ 60x40x3000; Кронштейн ККУ- 80; Анкер рамний сталевий з потайною головкоюFТ 10*72; Шайба під заклепку DIN9021 (ЦБ) М8/2,0/,24; Дюбель для кріплення термоізоляції КІ10*160; Саморізи з пресшайбою з буром (ЦБ) 4*16; СупердифузійнатришаровапідкрівельнамембранаDIFOIL-S (72м2)90гр/м2.

Щодо відмінностей між номенклатурою, зазначеною у специфікації №7 від 24.06.2016 року та у видатковій накладній від 02.08.2016 №1-0000076, а саме: у специфікації вказана номенклатура Труба д.219х150Н9 L=680 мм, а у видатковій накладній - Труба д.219х150Н9 L=860 мм., представник Позивача в судовому засіданні пояснив, що ТОВ «ДЕМЗ» була необхідна саме Труба д.219х150Н9 L=860 мм, яка була фактично поставлена ТОВ «ЗІМІНІК», однак під час друку зазначеної специфікації була допущена технічна помилка. Зазначена технічна помилка у специфікації була виявлена згодом, та на адресу ТОВ «ЗІМІНІК» був направлений лист з двома примірниками виправленої специфікації (т.2, а.с. 249).

На виконання договору та відповідних специфікацій складені видаткові накладні № 1-0000037 від 01.07.2016 року (т. 2, а.с. 203), № 1-0000036 від 01.07.2016 року (т.2, а.с. 206), № 1-0000076 від 02.08.2016 року (т.2, а.с. 209), № 1-0000081 від 04.08.2016 року (т.2 а.с. 212), № 1-0000086 від 09.08.2016 року (т.2, а.с. 216), № 1-0000078 від 03.08.2016 року (т.2, а.с. 220), № 1-0000077 від 02.08.2016 року (т.2, а.с. 223), прибуткові ордери б/н від 01.07.2016 року (т.2, а.с. 204, 207, 210), прибутковий ордер № 929/03-02 від 04.08.2016 року (т. 2, а.с. 213), прибутковий ордер № 929/03-01 від 16.08.2016 року (т.2, а.с. 217), прибутковий ордер б/н від 03.08.2016 року (т.2, а.с. 221), прибутковий ордер б/н від 02.08.2016 року (т.2, а.с. 224), податкові накладні № 15 від 01.07.2016 року (т.2, а.с. 205), № 16 від 01.07.2016 рок (т.2, а.с. 208), № 28 від 02.08.2016 року (т. 2, а.с. 211), № 33 від 04.08.2016 року (т.2, а.с. 214-215), № 34 від 09.08.2016 року (т.2, а.с. 218-219), № 29 від 03.08.2016 року (т.2, а.с. 222), № 27 від 02.08.2016 року (т.2, а.с. 224).

Транспортування придбаного товару здійснювалось контрагентом Позивача.

Також Позивачем надано суду картку рахунку та оборотно-сальдову відомість по рахунку на підтвердження отримання товарів від ТОВ «Зімінік» у спірний період (т. 2, а.с. 227-248).

На підтвердження здійснення оплати Позивачем надано платіжні доручення № 850 від 15.07.2016 року на суму 206837,00 грн. (т.2, а.с. 226), № 965 від 17.08.2016 року на суму 117026,00 грн. (т.2, а.с. 226), № 971 від 18.08.2016 року на суму 2828978,23 грн. (т.2, а.с. 225).

5. З ТОВ «СТРІТ-ТФК ГРУП» (код за ) за період жовтень 2016 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору №01/10 від 04.10.2016 року, на виконання умов якого ТОВ «СТРІТ-ТФК ГРУП» було зобовязане виконати роботи з ремонту фасаду цеху ГШО (т.3, а.с. 8-9).

На виконання договору складені Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт від 12 довтня 2016 року (т.3, а.с. 11-13), дефектний акт від 12.10.2016 року (т.3, а.с. 15), договірна ціна (т.3, а.с. 16), локальний кошторис на будівелні роботи з ремонту фасаду цеху ГШО (т.3, а.с. 17), розрахунки до локального кошторису (т.3, а.с. 19-22), податкова накладна № 92 від 12.10.2016 року (т.3, а.с. 24).

07.11.2016 року між ТОВ «ДЕМЗ», ТОВ «Стріт-ТФК Груп» та ТОВ «Нью-Лайфс» був укладений трьохсторонній договір про переведення боргу, згідно умов якого ТОВ «ДЕМЗ» грошові кошти, необхідні для сплати ТОВ «Стріт-ТФК Груп» за виконані ними ремонтні роботи, зобовязувалось сплатити ТОВ «Нью-Лайфс» (т.3, а.с. 10).

На підтвердження здійснення оплати Позивачем надано платіжне доручення № 1219 від 08.11.2016 року на суму 939 694,80 грн. (т.3, а.с. 22).

6. З ТОВ «Лакі Креатив» (код за ) за період з 01.04.2017 року по 30.04.2017 року.

Взаємовідносини виникли на підставі Договору поставки від 01.04.2017 року. Згідно вказаного договору, кількість, асортимент, ціна продукції зазначаються в видаткових накладних (т. 3, а.с. 26-27).

На виконання договору складені видаткова накладна № ЛК-000000033 від 04.04.2017 року (т. 3, а.с. 28), прибутковий ордер № 184 від 05.04.2017 року (т.3, а.с. 29), податкова накладна № 33 від 04.04.2017 року (т. 3, а.с. 30).

Транспортування придбаного товару здійснювалось контрагентом Позивача.

Також Позивачем надано суду картку рахунку та обороти рахунку на підтвердження отримання товарів від ТОВ «Лакі Креатив» у спірний період (т. 3, а.с. 34-37).

7. З ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» (код за ). Взаємовідносини виникли на підставі Договору купівлі продажу № 44 від 10.06.2017 року. Згідно вказаного договору, загальна кількість товару, його часткове співвідношення, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються у видаткових накладних (т. 3, а.с. 38-39).

На виконання договору складені видаткова накладна № САТ-000000311 від 16.06.2017 року (т. 3, а.с. 40), прибутковий ордер № 183 від 17.06.2017 року (т.3, а.с. 40, зворотня сторона), податкова накладна № 311 від 16.06.2017 року (т. 3, а.с. 41-42).

Транспортування придбаного товару здійснювалось контрагентом Позивача.

На підставі договору № 9 від 30.06.2017 року, укладеного між ТОВ «Самміт Агро -Трейд» та ТОВ «ДЕМЗ», первісний боржник (ТОВ «Самміт-Агро-Трейд») переводить на нового боржника (ТОВ «ДЕМЗ») борг у розмірі 245 485,00 грн. (т.3, а.с. 43).

Також Позивачем надано суду картку рахунку, обороти рахунку, журнал проведення до надходжень на підтвердження отримання товарів від ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» у спірний період (т. 3, а.с. 47-50).

На підтвердження здійснення оплати Позивачем надано платіжні доручення № 551 від 04.07.2017 року на суму 245 485,00 грн. (т.3, а.с. 44), № 541 від 30.06.2017 року на суму 36 035,00 грн. (т.3, а.с. 45).

8. З ТОВ «Мілтон Трейд» (код за ) за червень 2017 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору поставки № 01/06-17 від 01.06.2017 року. Згідно вказаного договору, кількість, асортимент, ціна продукції зазначаються у видаткових накладних (т. 3, а.с. 51-52).

На виконання договору складені видаткова накладна № 19 від 09.06.2017 року (т. 3, а.с. 53), прибутковий ордер № 182 від 10.06.2017 року (т.3, а.с. 53, зворотня сторона), податкова накладна № 24 від 09.06.2017 року (т. 3, а.с. 54-55).

Транспортування придбаного товару здійснювалось контрагентом Позивача.

На підставі договору № 4 від 30.06.2017 року, укладеного між ТОВ «Мілтон-Трейд» та ТОВ «ДЕМЗ», первісний боржник (ТОВ «Мілтон Трейд») переводить на нового боржника (ТОВ «ДЕМЗ») борг у розмірі 67 697,00 грн. (т.3, а.с. 56).

Також Позивачем надано суду картку рахунку, журнал проведення до надходжень на підтвердження отримання товарів від ТОВ «Мілтон Трейд» у спірний період (т. 3, а.с. 59-63).

На підтвердження здійснення оплати Позивачем надано платіжні доручення № 550 від 04.07.2017 року на суму 67 697,00 грн. (т.3, а.с. 57), № 538 від 30.06.2017 року на суму 9 937,00 грн. (т.3, а.с. 58).

9. З ТОВ «Інтерсевіс Інвайт» (код за ) за грудень 2017 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору поставки № 24/11/30952735 від 24.11.2017 року. Згідно вказаного договору, кількість, асортимент, ціна продукції зазначаються в Специфікаціях до цього договору (т. 3, а.с. 64-65).

На виконання договору та відповідних Специфікацій, складені накладна № 1062 від 05.12.2017 року (т. 3, а.с. 67), прибутковий ордер № 176 від 06.12.2017 року (т.3, а.с. 67, зворотня сторона), товарно-транспортна накладна № 05/12/17 від 05.12.2017 року (т. 3, а.с. 68), податкова накладна № 1062 від 05.12.2017 року (т.3, а.с. 69), накладна № 1037 від 02.12.2017 року (т. 3, а.с. 70), прибутковий ордер № 175 від 03.12.2017 року (т.3, а.с. 70, зворотня сторона), товарно-транспортна накладна № 02/12/17 від 02.12.2017 року (т. 3, а.с. 71), податкова накладна № 1037 від 02.12.2017 року (т.3, а.с. 72).

На підставі договору № 7 від 22.12.2017 року, укладеного між ТОВ «Інтерсервіс Інвайт» та ТОВ «ДЕМЗ», первісний боржник (ТОВ «Інтерсервіс Інвайт») переводить на нового боржника (ТОВ «ДЕМЗ») борг у розмірі 600 000,00 грн.

Також Позивачем надано суду картку рахунку на підтвердження отримання товарів від ТОВ «Інтерсевіс Інвайт» у спірний період (т. 3, а.с. 76-77).

На підтвердження здійснення оплати Позивачем надано платіжні доручення № 1326 від 26.12.2017 року на суму 600000,00 грн. (т.3, а.с. 75).

10. З ТОВ «Вінтер Стайл» (код за ) за грудень 2017 року. Взаємовідносини виникли на підставі Договору поставки № 5 від 01.12.2017 року. Згідно вказаного договору, кількість, асортимент, ціна продукції зазначаються в Специфікаціях до цього договору (т. 3, а.с. 78-79).

На виконання договору та відповідних Специфікацій, складені видаткова накладна № 1-00000118 від 14.12.2017 року (т. 3, а.с. 82), прибутковий ордер № 181 від 15.12.2017 року (т.3, а.с. 82, зворотня сторона), товарно-транспортна накладна № 14/12/17 від 14.12.2017 року (т. 3, а.с. 83), податкова накладна № 156 від 14.12.2017 року (т.3, а.с. 84), видаткова накладна № 1-00000117 від 11.12.2017 року (т. 3, а.с. 85), прибутковий ордер № 179 від 12.12.2017 року (т.3, а.с. 85, зворотня сторона), товарно-транспортна накладна № 11/12/17 від 11.12.2017 року (т. 3, а.с. 86), податкова накладна № 154 від 15.12.2017 року (т.3, а.с. 87), видаткова накладна № 1-00000119 від 15.12.2017 року (т. 3, а.с. 88), прибутковий ордер № 178 від 16.12.2017 року (т.3, а.с. 88, зворотня сторона), товарно-транспортна накладна № 15/12/17 від 15.12.2017 року (т. 3, а.с. 89), податкова накладна № 155 від 11.12.2017 року (т.3, а.с. 90), видаткова накладна № 1-00000115 від 05.12.2017 року (т. 3, а.с. 91), прибутковий ордер № 177 від 05.12.2017 року (т.3, а.с. 91, зворотня сторона), товарно-транспортна накладна № 05/12/17 від 05.12.2017 року (т. 3, а.с. 92), податкова накладна № 153 від 05.12.2017 року (т.3, а.с. 93), видаткова накладна № 1-00000116 від 07.12.2017 року (т. 3, а.с. 94), прибутковий ордер № 180 від 07.12.2017 року (т.3, а.с. 94, зворотня сторона), товарно-транспортна накладна № 07/12/17 від 07.12.2017 року (т. 3, а.с. 95), податкова накладна № 157 від 07.12.2017 року (т.3, а.с. 96).

Також Позивачем надано суду обороти рахунку, картку рахунку на підтвердження отримання товарів від ТОВ «Вінтер Стайл» у спірний період (т. 3, а.с. 101-107).

На підтвердження здійснення оплати Позивачем надано платіжні доручення № 70 від 23.01.2018 року на суму 776,00 грн. (т.3, а.с. 97), № 1 від 04.01.2018 року на суму 303 967,00 (т.3, а.с. 98), № 49 від 19.01.2018 року (т.3, а.с. 99), № 60 від 22.01.2018 року (т.3, а.с. 100).

Відповідно до вимог п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, Позивач веде облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань.

З наданих документів вбачається використання ТОВ «ДМЕЗ» товарів, отриманих за спірними операціями, у подальшій своїй господарській діяльності.

З урахуванням приписів ч.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2, п.2.1 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 надані Позивачем до суду докази, документи у сукупності підтверджують фактичне виконання ТОВ «ДЕМЗ» своїх зобовязань, реальне здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «Зімінік» (код за ), ТОВ «Лакі Креатив» (код за ), ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» (код за ), ТОВ «Мілтон Трейд» (код за ), ТОВ «Вінтер Стайл» (код за ), ТОВ «Інтерсервіс Інвайт» (код за ), ТОВ «Стріт-ТФК груп» (код за ), ТОВ «Аргос-Гарант» (код за ), ТОВ «Ексноімком» (код за ), ТОВ «Авантаж Компані» (код за ) у спірні періоди.

Тобто, документально підтверджено формування ТОВ «ДЕМЗ» податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з вищевказаними контрагентами за період, оподаткування якого становить предмет спору у справі.

Щодо посилань Відповідача на відсутність сертифікатів якості на придбаний товар, що не дає можливість встановити реальність здійснення господарської операції по взаємовідносинам між Позивачем та його контрагентами, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Сертифікат якості не вважається первинним документом у відповідності до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". У відповідності до вимог статті 662 Цивільного кодексу України, сертифікат є документом який посвідчує якість придбаного товару, а тому стосується лише тих правовідносин, що склалися між продавцем та покупцем. Крім того, цими документами жодним чином не підтверджується рух активів.

Нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, безпідставними є і посилання контролюючого органу на відсутність реального характеру господарських операцій та настання правових наслідків, обумовлених договорами, укладеними між Позивачем та його контрагентами, з підстав неможливості підтвердити рух товару за ланцюгом, відсутності необхідних матеріальних чи трудових ресурсів у контрагентів, оскільки їх наявність або відсутність (ресурсів) у господарюючих субєктів не є передумовою для визначення господарської компетенції останніх та не має правового значення для вирішення питання про наявність наміру сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених укладеними правочинами.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Доказів реалізації Відповідачем повноважень, передбачених пп. 20.1.30 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, щодо визнання договорів Позивача з контрагентами недійсними - до суду не надано.

Доказів притягнення службових осіб ТОВ «ДЕМЗ» до кримінальної відповідальності за здійснення нікчемних операцій з контрагентами, викладених в Акті перевірки № 328/05-99-14-14/30952735 від 02 квітня 2018 року, Відповідачем до суду не надано.

Також, Відповідачем не надано до суду доказів відсутності змін в активах Позивача за його операціями з ТОВ «Зімінік» (код за ), ТОВ «Лакі Креатив» (код за ), ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» (код за ), ТОВ «Мілтон Трейд» (код за ), ТОВ «Вінтер Стайл» (код за ), ТОВ «Інтерсервіс Інвайт» (код за ), ТОВ «Стріт-ТФК груп» (код за ), ТОВ «Аргос-Гарант» (код за ), ТОВ «Ексноімком» (код за ), ТОВ «Авантаж Компані» (код за ) за спірні періоди.

До того ж, Позивач обстежив фактичні залишки необхідних ТМЦ та склав відповідний інвентаризаційний опис необоротних активів, однак посадові особи контролюючого органу до розгляду його не прийняли та відмовились засвідчити його своїм підписом, про що був додатково складений відповідний акт про відмову від підпису.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що Податковий кодекс України не пов'язує право платника податку на відшкодування бюджетної заборгованості з податку на додану вартість із результатами перевірок до кінцевого виробника товару придбаного платником податку та фактом підтвердження сплати податку контрагентами Позивача по всьому ланцюгу постачання, оскільки від'ємне значення податку на додану вартість є коштами платника податку, які він сплатив продавцям (постачальникам) товарів (робіт, послуг) в ціні таких товарів (робіт, послуг). Порушення норм вказаного Кодексу контрагентами Позивача породжує негативні наслідки безпосередньо для контрагентів Позивача і не може впливати на право Позивача на бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Чинне законодавство не зобов'язує платника податків перевіряти поставку товару за всім ланцюгом на предмет виконання контрагентами в ланцюзі постачання вимог податкового законодавства та їх безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми витрат до своїх витрат та суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Вказане цілком узгоджується з правовою позицією висловленій у постановах Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10 , від 31.10.2014 року у справі № 21-318а14 , а саме, законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Судом досліджені зауваження, викладені Відповідачем в Акті перевірки № 328/05-99-14-14/30952735 від 02 квітня 2018 року стосовно транспортування товарів. З цього приводу суд зазначає наступне.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, не встановлюють правил податкового обліку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу матеріальних цінностей та не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту.

З урахуванням викладених норм, суд робить висновок, що товарно-транспортна накладна підтверджує факт перевезення вантажу та не може слугувати єдиною підставою для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку.

Згідно приписів п.3.6 «Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів», затверджених 10.01.2007 наказом Міністерства фінансів України №2, згідно якого приймання та оприбуткування запасів, які надійшли від постачальників або від переробників з переробки на стороні, оформлюється товарно-транспортною накладною з використанням штампу (позначення) про оприбуткування або прибутковим ордером.

Таким чином, відсутність у Позивача товарно - транспортних накладних обумовлена відсутністю законодавчого обов'язку вести приймання та оприбуткування запасів, які надійшли від постачальників або від переробників з переробки на стороні саме в такий спосіб.

При цьому, факт здійснення поставок фіксується шляхом оформлення видаткових накладних, які були відображені в бухгалтерському та податковому обліку.

Щодо дефектності первинних документів за спірними господарськими операціями Позивача, «…необхідно зазначити, що наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні (описка, помарка, не заповнення певного реквізиту) носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а отже безпідставним є і посилання контролюючого органу на складення товарно-транспортних накладних з порушенням Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 (ВАСУ від 18.05.2017 р. у справі № К/800/36463/16).

Безпідставними є і посилання контролюючого органу на недоліки заповнення товарно-транспортних накладних щодо транспортування товару, оскільки, по-перше, як вже зазначалось вище, певні недоліки в заповненні документів носять оціночний характер, а по-друге, наявність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість не є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами поставки чи купівлі - продажу, вони є обов'язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже наявність у Позивача товарно-транспортних накладних складених з певними недоліками, не може бути доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передання товару Позивачеві та, відповідно, набуття права власності на нього, підтверджується належно оформленими видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Дослідивши вищевказані первинні документи, суд вважає вищевказані угоди документально підтвердженми та такими, що виконані сторонами.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що висновки акту перевірки щодо відсутності реальності настання правових наслідків по взаємовідносинам ТОВ «ДЕМЗ» з ТОВ «Зімінік» (код за ), ТОВ «Лакі Креатив» (код за ), ТОВ «Самміт-Агро-Трейд» (код за ), ТОВ «Мілтон Трейд» (код за ), ТОВ «Вінтер Стайл» (код за ), ТОВ «Інтерсервіс Інвайт» (код за ), ТОВ «Стріт-ТФК груп» (код за ), ТОВ «Аргос-Гарант» (код за ), ТОВ «Ексноімком» (код за ), ТОВ «Авантаж Компані» (код за ), які зроблені Відповідачем без належної перевірки первинно-господарських документів платника податків, є передчасними. Висновки ж контролюючого органу про заниження Позивачем грошового зобов'язання і завищення відємного значення суми податку на додану вартість є формальними та нічим не підтвердженими.

Наявність певної аналітичної інформації з інформаційних систем податкових органів або відомості, одержані від інших підрозділів податкової служби чи інших органів державної влади, можуть свідчити лише про наявність у податкового органу певних сумнівів щодо товарності господарських операцій, однак не доказують з достовірністю того факту, що в дійсності ніякі послуги, матеріали Позивачем не отримувались від контрагентів.

Суд зазначає, що прийняття податкових повідомлень-рішень, на підставі яких визначено Позивачу податкові зобов'язання, не можуть ґрунтуватись на припущеннях, а повинні доказуватись як факт і підтверджуватись документально.

Разом з цим, в судовому засіданні представник Відповідача пояснив, що додатком до Акту перевірки № 328/05-99-14-14/30952735 від 02 квітня 2018 року було складено узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки. Опис документів, які взагалі було надано Позивачем, не складався.

Таким чином, з урахуванням того, що Відповідачем не було досліджено в повній мірі первинні документи Позивача по взаємовідносинам із контрагентами, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення прийняті податковим органом не обґрунтовано, без врахування усіх обставин, які мають значення для їх прийняття, а отже вони є неправомірними.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, оскаржувані податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню, а позов - задоволенню.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально механічний завод» (85323, Донецька обл., м. Мирноград, вул. Центральна, б. 16, ідентифікаційний код юридичної особи в ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114, ідентифікаційний код юридичної особи в ) про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень рішень Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.04.2018 р., № від 20.04.2018 р. задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.04.2018 р., яким ТОВ «Димитровський експериментально механічний завод» збільшено суму грошового зобовязання на загальну суму 2 926 926 грн.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 20.04.2018 р., яким ТОВ «Димитровський експериментально механічний завод» зменшено відємне значення суми податку на додану вартість на 484 900 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Димитровський експериментально механічний завод» судовий збір у розмірі 51 177,39 (пятдесят одна тисяча сто сімдесят сім) грн. 39 коп.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01 серпня 2018 року.

Повний текст рішення виготовлено 03 серпня 2018 року.

Суддя Череповський Є.В.