Справа № 813/2105/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/5374/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гулида Р.М., Улицького В.З.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року про повернення позовної заяви (постановлену головуючим суддею Гавдик З.В., у м. Львові) у справі № 813/2105/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій та скасування рішення

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення повернуто.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 станом на 18.06.2018 не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, оскільки заява надіслана на електронну адресу Львівського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 до надходження його оригіналу носить лише інформаційний характер.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена з неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та є незаконною, просить рішення суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що ним 10.06.2018 на електронну адресу суду першої інстанції було надіслано заяву на виконання ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року про залишення позовної заяви без руху у справі № 813/2105/18.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171цього Кодексу.

Позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Аналізуючи викладені вище норми, колегія суддів зазначає, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено структуру позовної заяви, а саме, визначено перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), які дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Разом з тим, суд не повинен тлумачити положення статтей у такий спосіб, щоб створювати будь-які перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулась, надано в десятиденний строк з дня вручення цієї ж ухвали усунути недоліки, у спосіб: подати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску, а також оригінал документа про сплату судового збору в розмірі який становить 1409,6 грн.

Згідно повідомленням про вручення поштового відправлення № 119 ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 05.06.2018.

На виконання цієї ухвали позивачем надіслано на електрону адресу суду заяву від 10.06.2018, яка зареєстрована в суді за Вх.№ 2326ем від 11.06.2018.

Тобто можна дійти висновку, що позивач у строки встановленні в ухвалі про залишення позовної заяви без руху звернувся із відповідною заявою.

Разом з цим суд першої інстанції стверджує, що така заява не може бути прийнята, як на усунення недоліків зазначених в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 про залишення позовної заяви без руху, оскільки така не завірена електронним підписом і може носити лише інформаційний характер.

Як зазначалось вище, на усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 направив заяву на електрону адресу суду заяву від 10.06.2018 згідно якої повідомив наступне: «Строк звернення до суду мною не пропущено, оскільки такий розпочинаться з 18.05.2018 після спливу 5-ти денного строку з дня отримання відповідачем мого запиту від 13.05.2018 у змісті якого я просив надати наступну інформацію та документ, а саме:

Чи рішення виконкому № 123 від 10.03.2015 «Про порядок встановлення технічного обслуговування домофонів на дверях під'їздів багатоквартирних житлових будинків у м. Львові» було опубліковано у ЗМІ?

Якщо так, надіслати підтверджуючий документ про опублікування даного рішення.

Надіслати повний текст рішення виконкому № 123 від 10.03.2015 «Про порядок встановлення технічного обслуговування домофонів на дверях під'їздів багатоквартирних житлових будинків у м. Львові».

Із змісту самого рішення виконкому №123 від 10.03.2015 «Про порядок встановлення технічного обслуговування домофонів на дверях під'їздів багатоквартирних житлових будинків у м. Львові» я не міг дізнатися, чи останнє опубліковано у пресі, тому звернувся із двома запитами до відповідача, не отримавши відповіді на жоден із запитів я отримав підстави вважати оскаржуване рішення - не чинним та відштовхуватись від 18.05.2018 (початок спливу строку звернення до суду).

На підставі Довідки про отримання допомоги малозабезпеченим сім'ям від 03.05.2018 №1313 (копія довідки додається) всі судові інстанції мене звільняють від сплати судового збору, в тому числі і ЛОАС, суддя - Сакалош В.М. (справа №813/283/18); ЛААС, суддя - Богаченко С.1., суддя - Кузьмич С.М.»

Керуючись цією заявою колегія суддів вважає, що по суті строк звернення до суду позивачем не пропущено про що і інформує позивач суд першої інстанції. Так ОСОБА_1 на підтвердження цього було долучено до позовної заяви копію запитів від 11.03.2018 та 13.05.2018 з доказами про відправлення, що в свою чергу вказує на початок перебігу строків.

Щодо сплати судового збору, то колегія суддів вважає, що позивачем було належним чином надано інформацію і суду першої інстанції, і суду апеляційної інстанції про підстави для звільнення від такого, а саме долучено копію довідки Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики управління соціального захисту Львівської міської ради № 1313 від 03.05.2018 в якій зазначено, що позивач знаходиться на обліку в Залізничного відділу соціального захисту Департаменту гуманітарної політики управління соціального захисту Львівської міської ради та отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи наведене вище та враховуючи, що позивач є членом малозабезпеченої сім`ї, суд вважає, що суд першої інстанції мав підстави звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору згідно норм КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 №4 75/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є підстави вважати, що висновок суду про повернення позовної заяви є передчасним.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року про повернення позовної заяви у справі № 813/2105/18 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3
ОСОБА_4
Повне судове рішення складено 02 серпня 2018 року