Справа № 816/2149/18
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. ПолтаваСправа №816/2149/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Вязун К.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому засіданні справу за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2018 року Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 53941,52 грн та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2071,04 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що середньооблікова чисельність інвалідів, які працювали у відповідача у 2017 році, менша установленої нормативом відповідно до статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, а саме, не працевлаштовано 1 особу, тому до 16 квітня 2018 року відповідач повинен був згідно статті 20 Закону самостійно сплатити фінансово-господарські санкції у розмірі 53941,52 грн. Оскільки відповідачем сума фінансово-господарської санкції не сплачена, на суму заборгованості було нараховано пеню у розмірі 2071,04 грн /а.с. 5-6/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі /а.с. 2/.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи /а.с. 34/.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів" не заперечує проти стягнення заборгованості у сумі 53941,52 грн та визнає дану суму. Однак, на даний час підприємство знаходиться у тяжкому економічному становищі, у зв'язку з чим не має можливості одразу сплатити заборгованість у сумі 53941,52 грн /а.с. 28-29/.

27.07.2018 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивачем зазначено, що відповідачем не наведено норм законодавства, які б визначали перелік підстав для звільнення Полтавським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів роботодавця, який не виконує норматив від сплати адміністративно-господарських санкцій та пені /а.с. 35/.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглядати справу за даної явки та наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2017 рік (форма №10-ПІ, реєстраційний номер 53/101/35), поданим ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів" 16.02.2018 вх. №2038 Полтавському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2017 рік становила 289 осіб, фонд оплати праці штатних працівників - 15589,10 тис. грн, середньорічна заробітна плата штатного працівника - 53942,00 грн /а.с. 7/.

При цьому у звіті зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02) - 11 осіб, кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні (рядок 03) - 12 осіб /а.с. 7/.

Беручи до уваги дані звіту, позивачем розраховано суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, виходячи із кількості незайнятих робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування інвалідів (1 особа), - 53941,52 грн /а.с. 10/.

З огляду на прострочення відповідачем терміну оплати адміністративно-господарських санкцій на 64 дні (з 17.04.2018 по 19.06.2018) позивачем нараховано пеню у сумі 2071,04 грн /а.с. 8/.

Надаючи оцінку обґрунтованості позовної вимоги Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені із відповідача, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Частиною другою статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Таким чином, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняті особою з інвалідністю, відповідачу нараховано адміністративно - господарські санкції у сумі 53941,52 грн та пеню у розмірі 2071,04 грн.

Згідно з частинами першою, другою статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

В силу приписів частини третьої статті 217 Господарського кодексу України крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.

Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування /частина четверта статті 217 Господарського кодексу України/.

Із аналізу вищенаведених норм суд вбачає, що адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця, передбачені Законом України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв'язку зі скоєнням правопорушення, і підлягають застосуванню у разі, якщо суб'єкт господарювання не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною третьою статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Частиною першою статті 18 цього Закону встановлено, що забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

З наведених норм статей 18, 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" вбачається, що підприємства здійснюють самостійно працевлаштування осіб з інвалідністю, але виходячи з вимог статті 18 вказаного Закону.

Частиною третьою статті 18 Закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316 "Про затвердження форми звітності N3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядку її подання" затверджено форму звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)" та Порядок подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Відповідно до приписів пункту 2.1 Порядку подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316, /у редакції чинній до 07.02.2017/ форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й).

Згідно з приписами пункту 5 Порядку подання форми звітності №3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 №316, /у редакції чинній з 07.02.2017/ форма №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

З огляду на вищезазначене, звіт за формою 3-ПН є актом інформування органів працевлаштування про створені на підприємстві робочі місця для працевлаштування інвалідів і, водночас, запитом про направлення на підприємство для працевлаштування.

За таких обставин неналежне інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, а саме неподання звітів за формою №3-ПН про наявність вакансій для інвалідів державній службі зайнятості є порушенням вищезгаданих норм матеріального права та підставою для застосування адміністративно-господарських санкцій.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 9 липня 2013 року та 19 листопада 2013 року (№№ 21-200а13, 21-397а13 відповідно).

У матеріалах справи наявна копія листа Полтавської міської районної філії Полтавського обласного центру зайнятості від 27.04.2018 №04-1372, відповідно до якого ДП "Полтавський комбінат хлібопродуктів" звіти про наявність вільних робочих місць за формою 3-ПН для працевлаштування інвалідів протягом 2017 року не подавало /а.с. 13-14/.

Таким чином відповідач не виконав свій обов'язок щодо працевлаштування інвалідів за період січень - грудень 2017 року та обовязок щодо подачі до державної служби зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів за період січень - грудень 2017 року.

При цьому, суд зауважує, що скрутне матеріальне становище підприємства не є підставою для звільнення відповідача від сплати адміністративно-господарських санкцій та пені.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження того, що він вживав будь-яких заходів щодо працевлаштуванню інвалідів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені за несплату цих санкцій відповідно до статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

У відповідача в 2017 році працювало 289 працівників, фонд оплати праці у 2017 році складав 15589100 грн, середньорічна заробітна плата штатного працівника складає: 53942,00 грн 15589100 : 289 = 53941,52 грн.

За 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, відповідач до 16 квітня 2018 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 53941,52 грн.

У зв'язку з несплатою адміністративно-господарських санкцій до встановленого терміну позивачем було зараховано пеню у сумі 2071,04 грн (53941,52 грн х 0,06%) х 64 дн.

Оскільки вказані суми так і не були сплачені відповідачем, то відповідно до частини п'ятої статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні ці суми можуть бути стягнуті в примусовому порядку за відповідним рішенням суду.

Таким чином, із врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13937406) до Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" (вул. Небесної сотні, 69, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 00952166) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Полтавський комбінат хлібопродуктів" (вул. Небесної сотні, 69, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ідентифікаційний код 00952166) на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13937406, одержувач: УК у м. Полтаві /м. Полтава/50070000, ОСОБА_2 України (ЕАП), рахунок:6002, код 38019510, МФО:899998) адміністративно-господарські санкції у розмірі 53941,52 грн /п'ятдесят три тисячі дев'ятсот сорок одна гривня п'ятдесят дві копійки/ та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2071,04 грн /дві тисячі сімдесят одна гривня чотири копійки/.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 01 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3