Справа № 554/3023/18
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. ПолтаваСправа № 554/3023/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Крутько О.В.,

представника відповідача - Стасіви Л.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з адміністративним позовом до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 22.0.12018 № 2 про відмову в призначенні пільгової пенсії відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов'язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи позивача на посадах газоелектрозварника з 19.12.2002 по 30.11.2003 в ДП "Акант", електрогазозварника з 01.12.2003 по 30.03.2012 в УЖКГ ГЖЕД № 6, на посаді електрогазозварника 4 розряду з 02.04.2012 по 17.10.2017 в КП "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради з дати його звернення за призначенням такої пенсії.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27.04.2018 справу передано до Полтавського окружного адміністративного суду для розгляду, оскільки справа не підсудна Октябрському районному суду м. Полтави як адміністративному.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2018 адміністративну справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії надав всі необхідні щодо пільгового стажу роботи за Списком № 2 у розмірі, який надає йому право на призначення пільгової пенсії, тому рішення відповідача від 22.01.2018 № 2 про відмову в призначенні йому пільгової пенсії відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах за списком № 2 є протиправним.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні. 05.06.2018 представником відповідача подано відзив на позов, у якому заперечував проти позову. Зазначив, до документів поданих позивачем щодо призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, відомості щодо проведення атестації робочого місця за умовами праці посади електрозварювальника не надано, у зв'язку із чим зазначений позивачем період не може бути врахований до пільгового стажу роботи по списку № 2 /а.с. 43-45/.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач на момент звернення до відповідача із заявою про призначення йому пенсії досяг визначеного законом віку - 55 років /а.с. 8-9, 59-60/.

ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільговий умовах за Списком №2 після досягнення ним 55 річного віку /а.с. 58/.

Рішенням Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 2 від 22.01.2018 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільговий умовах за Списком №2 у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку /а.с. 54-55/.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У трудовій книжці ОСОБА_2 щодо спірного періоду його роботи електрогазозварником містяться наступні записи /а.с. 10-13/:

- 19.12.2002 переведено газоелектрозварником у Дочірньому підприємстві "Акант";

- 30.11.2003 звільнений з роботи по статті 36 п. 5 КЗпП України (по переводу) у ГЖЕД № 6;

- 01.12.2003 зарахований електрогазозварником у ГЖЕД № 6;

- 30.03.2003 звільнений з роботи по статті 36 п. 5 КЗпП України (по переводу) у КП "ЖЕО2" ПМР;

- 02.04.2012 прийнятий на посаду електрогазозварника 4 розряду на дільницю № 3 по переводу з ГЖЕД № 6 з правом на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2 на робоче місце електрогазозварника.

Отже, із записів у трудовій книжці вбачається, що позивач з 2002 року до часу звернення із заявою про призначення пенсії працював електрогазозварником.

Згідно із рішенням Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 2 від 22.01.2018 проаналізувавши документи, надані до заяви ОСОБА_2 про призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, управлінням встановлено, що необхідний для призначення пенсії за віком в 56 років стаж по Списку № 2 - 10 років. ОСОБА_2 відповідно до записів у трудовій книжці у період із 01.12.2003 по 30.03.2012 працював на посаді електрогазозварювальника у ГЖЕД № 6. Згідно листа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради від 01.09.2017 № С01-06-01/08/1648 Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна дільниця № 6 на даний час не ліквідована. Зайнятість повний робочий день різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки не підтверджено пільговою довідкою. Відомості щодо проведення атестації робочого місця за умовами праці посади електрогазозварювальника не надано. Враховуючи викладене, вказаний період не можу бути врахований до пільгового стажу роботи по списку № 2.

Згідно записів в трудовій книжці гр. ОСОБА_2 працює з 02.04.2012 в Житлово-експлуатаційній організації № 2 електрогазозварником на дільниці № 3.

Наказом КП ЖЕО № 2 від 13.12.2010 № 140 "Про результати атестації робочого місця за умовами праці" підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення посаді "Електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням" відповідно до списку № 2 згідно додатку № 1.

Наказом КП ЖЕО№2 від 08.10.2015 № 182 "Про результати чергової атестації робочих місць" підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення посади "електрогазозварник, зайнятий різанням та ручним зварюванням" відповідно Списку № 2 по всіх дільницях.

Відповідно пільгової довідки КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" від 16.01.2018 № 82/02, заявник працював з 02.04.2012 по 16.01.2018 на посаді електрогазозварник 4 розряду, тоді як Списками № 2 передбачена посада електрогазозварників, зайнятих різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Тому вказана довідка не взята до уваги при обчисленні пільгового стажу.

Згідно із законодавством, що діяло на час роботи позивача протягом спірного періоду, професія «електрозварник» була передбачена розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, а також п. 756 розділу XXXIII розділу «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 г. № 10.

Відповідно до статей 1, 3, 8 Конституції України, Україна є соціальною та правовою державою, де найвищою соціальною цінністю визнається людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека, де права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, де утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, де визнається і діє принцип верховенства права. З урахуванням цього згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У справі «Швидка проти України» («Shvydka v. Ukraine», рішення від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12) та багатьох інших Європейський суд з прав людини вкотре повторив усталений в практиці Суду принцип, згідно з яким «Конвенція покликана гарантувати не якісь теоретичні або ілюзорні права, а права, які є ефективними на практиці». З огляду на зазначені вище положення статей 1, 3, 8, 129 Конституції України можна за аналогією стверджувати, що права людини та громадянина, гарантовані законодавством України також мають бути не теоретичними та ілюзорними, а ефективними на практиці.

Чинне законодавство визначає трудову книжку основним документом, що підтверджує стаж роботи. При цьому в разі відсутності «відповідних записів» у трудовій книжці, згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, а також на підставі показань свідків (пункти 1, 2 Порядку).

Згідно з п.20 цього Порядку в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, а в разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Постановою Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1 затверджений Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років ( надалі Порядок)

Пунктом 11 Порядку передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність) У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

ОСОБА_2 відповідно до записів у трудовій книжці у період із 01.12.2003 по 30.03.2012 працював на посаді електрогазозварювальника у ГЖЕД № 6. Згідно листа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради від 01.09.2017 № С01-06-01/08/1648 Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна дільниця № 6 на даний час знаходиться у стані ліквідації, та осіб, які б виконували функції ліквідаційної комісії, ліквідаційною комісією не передавалися на зберігання управлінню житлово-комунального господарства будь-які документи, тому немає можливості надати довідку про підтвердження трудового стажу роботи ОСОБА_2 в ГЖЕД № 6.

Отже позивач позбавлений можливості надати довідку про роботу на вказаному підприємстві про його пільговий стаж згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, які вимагає відповідач.

Не є виною позивача та не позбавляє його права на призначення пенсії відповідно до вимог чинного законодавства та обставина, що підприємства на яких він працював електрогазозварником були ліквідовані, перейменовані чи знаходяться у стадії ліквідації, що позбавляє його можливості отримати довідку, яку від нього вимагає відповідач.

Відмова відповідача застосувати правові механізми підтвердження трудового стажу на підставі трудової книжки позивача є несумісним з принципом верховенства права та метою, яку переслідують названі нормативні акти.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10.09.2013, 25.11.2014, 17.03.2015, 12.04.2016 (№№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14 відповідно).

Згідно наказів ГЖЕД № 6 від 03.11.2003 року № 85а, від 22.12.2003 року № 100, від 24.11.2008 року № 202, та наказів КП «ЖЕО№2» № 140 від 13.12.2010, № 182 від 08.10.2015 підтверджено право на пільгове забезпечення згідно з показниками Списку № 2 робочого місця електрогазозварника / а.с. 19-26, 67-68, 73-74/.

Отже позивач надав відповідачеві докази його пільгового стажу роботи за Списком №2 у розмірі, який надає йому право на призначення пільгової пенсії.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у призначення пенсії позивачеві на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільговий умовах за Списком №2.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправним та скасування рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 22.01.2018 № 2 про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах за Списком № 2; зобов'язання Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу період його роботи на посаді електрогазозварника з 19.12.2002 по 30.11.2003 в Дочірньому підприємстві "Акант", на посаді електрогазозварника з 01.12.2003 по 30.03.2012 в Управлінні житлово-комунального господарства ГЖЕД № 6, з 02.04.2012 по 17.10.2017 на посаді електрогазозварника 4 розряду в Комунальному підприємстві "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради; зобов'язання Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області розглянути питання про призначення пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах за списком № 2 з урахуванням його роботи на посаді електрогазозварника з 19.12.2002 по 30.11.2003 в Дочірньому підприємстві "Акант", на посаді електрогазозварника з 01.12.2003 по 30.03.2012 в Управлінні житлово-комунального господарства ГЖЕД № 6, з 02.04.2012 по 17.10.2017 на посаді електрогазозварника 4 розряду в Комунальному підприємстві "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради з часу його звернення за призначенням такої пенсії.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах за Списком № 2, то суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані дії не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов'язків, правові наслідки для позивача створює саме рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Таким чином, оскільки належними та допустимими доказами відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування, не довів правомірності власних дій, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. і суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 36000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, Полтавська область, 36040, ) про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 22.01.2018 № 2 про відмову в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області зарахувати ОСОБА_2 до пільгового стажу період його роботи на посаді електрогазозварника з 19.12.2002 по 30.11.2003 в Дочірньому підприємстві "Акант", на посаді електрогазозварника з 01.12.2003 по 30.03.2012 в Управлінні житлово-комунального господарства ГЖЕД № 6, з 02.04.2012 по 17.10.2017 на посаді електрогазозварника 4 розряду в Комунальному підприємстві "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради.

Зобов'язати Полтавське об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області розглянути питання про призначення пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах за списком № 2 з урахуванням його роботи на посаді електрогазозварника з 19.12.2002 по 30.11.2003 в Дочірньому підприємстві "Акант", на посаді електрогазозварника з 01.12.2003 по 30.03.2012 в Управлінні житлово-комунального господарства ГЖЕД № 6, з 02.04.2012 по 17.10.2017 на посаді електрогазозварника 4 розряду в Комунальному підприємстві "ЖЕО № 2" Полтавської міської ради з часу його звернення за призначенням такої пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, Полтавська область, 36040, ) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 36000, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 352,40 грн (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31 липня 2018 року.

Суддя А.Б. Головко