Справа № 806/2422/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Житомир справа № 806/2422/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

секретаря судового засідання Коваля О.В.,

представника відповідачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни, про визнання незаконною та скасування постанови, визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

31.05.2018 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2, у якому він просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни від 03.05.2018 ВП № 54368370 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 по справі № 15712/13 «Галина Іванівна Бурма проти України та 207 інших заяв» (у вказаному рішенні відомості відносно позивача: № 45 в Додатку до рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 № 15712/13) про:

«Уряд визнає надмірну тривалість виконання рішень національних судів, зазначених у додатку до цієї односторонньої декларації.

Уряд готовий виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити, кожному заявнику 1000 (одна тисяча) євро.

Сума у розмірі 1000 (одна тисяча) євро є відшкодуванням будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрат, буде конвертована в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу. Держава виплатить вищезазначені кошти і виконає рішення національних судів, які ще підлягають виконанню, протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Судом рішення відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У випадку несплати цих сум і невиконання рішень національних судів протягом зазначеного тримісячного строку Уряд зобов'язується сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти. Ці виплати та виконання зазначених рішень національних судів становитимуть остаточне вирішення цих справ»;

- визнати незаконною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиконання у повному обсязі стосовно ОСОБА_2 рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 по справі № 15712/13 «Галина Іванівна Бурма проти України та 207 інших заяв», а саме: щодо зобов'язання Уряду сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти;

- зобов'язати Міністерство юстиції України вчинити дії по виконанню у повному обсязі стосовно ОСОБА_2 рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 по справі № 15712/13 «Галина Іванівна Бурма проти України та 207 інших заяв», а саме: в зв'язку з виконанням рішення національного суду після спливу трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Судом рішення відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод сплатити ОСОБА_2 пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діяла у вказаний період, до якої має бути додано три відсоткові пункти.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною від 25.07.2017 ВП № 54368370 відкрите виконавче провадження з виконання рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 по справі № 15712/13 «Галина Іванівна Бурма проти України та 207 інших заяв». Із автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) позивач 28.05.2018 дізнався, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни від 03.05.2018 ВП № 54368370 закінчене виконавче провадження з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 у справі № 15712/13 «Галина Іванівна Бурма проти України та 207 інших заяв». У цій постанові від 03.05.2018 зазначено, що «...Рішення суду виконано фактично в повному обсязі згідно з виконавчим документом. Грошові кошти перераховані стягувачу платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 08.08.2017 № 2328 в розмірі 30418,46 грн. (еквівалент 1000 євро), платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 25.04.2018 № 375 перерахована заборгованість за рішенням національного суду в розмірі 30388,75 грн.».

Позивач не погоджується з вказаною постановою оскільки, заборгованість за рішенням національного суду у розмірі 30388,75 грн йому перераховано після спливу тримісячного строку, а тому на виконання відносно нього рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 у справі № 15712/13 Уряд повинен був сплатити йому також пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діяла у вказаний період, до якої має бути додано три відсоткові пункти. З огляду на що позивач вважає, що державний виконавець Рагімова А.Н. не звернула уваги на те, що рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 у справі №15712/13 відносно позивача виконано не у повному обсязі та не дотримавшись правових норм, постановила оскаржувану постанову, яка є неправомірною, передчасною, а тому підлягає скасуванню, а виконавче провадження відновленню.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 15.06.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.06.2018 на 15:30.

20.06.2018 позивач надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі у зв'язку із віддаленістю його місця проживання від місцезнаходження суду. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

21.06.2018 розгляд справи відкладено на 04.07.2018 на 15:40 у зв'язку із неприбуттям представника відповідача щодо якого не має відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (а.с. 42).

04.07.2018 розгляд справи відкладено на 31.07.2018 на 15:00 у зв'язку із неявкою у судове засідання представника відповідача, щодо якого не має відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (а.с. 45).

05.07.2018 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 46-49).

18.07.2018 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач просить відхилити доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, а вимоги позовної заяви задовольнити у повному обсязі (а.с. 70).

У судовому засіданні 31.07.2018 представник двох відповідачів проти заявлених вимог заперечував та просив відмовити з підстав, що викладені у відзиві на адміністративний позов (а.с. 46-49). В обґрунтування заперечень пояснив, що у матеріалах виконавчого провадження містяться, як доказ виконання рішення Європейського суду з прав людини, платіжні доручення, які свідчать про перерахування коштів стягувачу на виконання рішень національних судів та компенсації присудженої Європейським судом з прав людини. Вважає, що пеня, вказана в резолютивній частині рішення Європейського суду, застосовується тільки до справедливої сатисфакції, присудженої Європейським судом, і як така не застосовується до будь-яких сум, що мають бути стягнуті внаслідок невиконання рішень національних судів. Отже, державний виконавець, встановивши що рішення Європейського суду з прав людини у справі «Галина Іванівна Бурма проти України та 207 інших заяв» відносно ОСОБА_2 фактично виконане, правомірно прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Л.О. відкрите виконавче провадження № 54368370 з примусового виконання рішення № 15712/13 від 18.05.2017 про «Уряд визнає надмірну тривалість виконання рішень національних судів, зазначених у додатку до цієї односторонньої декларації.

Уряд готовий виконати рішення національних судів, зазначених у додатку, які ще підлягають виконанню, а також сплатити кожному заявнику 1000 (одна тисяча) євро.

Сума у розмірі 1000 (одна тисяча) євро є відшкодуванням будь-якої матеріальної та моральної шкоди, а також судових та інших витрату буде конвертована в національну валюту держави-відповідача за курсом на день здійснення платежу. Держава виплатить вищезазначені кошти і виконає рішення національних судів, які ще підлягають виконанню, протягом трьох місяців з дати повідомлення про ухвалення Судом рішення відповідно до пункту 1 статті 37 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. У випадку несплати цих сум і невиконання рішень національних судів протягом зазначеного тримісячного строку Уряд зобов'язується сплатити пеню за період з моменту спливу тримісячного строку і до моменту остаточного розрахунку у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, яка діятиме в цей період, до якої має бути додано три відсоткові пункти. Ці виплати та виконання зазначених рішень національних судів становитимуть остаточне вирішення цих справ». Документ вступив у законну силу (набрав чинності) 08.06.2017 (а.с. 13).

Стягувачем за вказаним рішенням Суду є ОСОБА_2, а боржником - Держава.

Під час виконавчого провадження ОСОБА_2 на виконання вказаного рішення виплачено 30418,46 грн (еквівалент 1000 євро), які перераховані згідно з платіжним дорученням № 2328 від 08.08.2017. Вказані кошти перераховані у тримісячний строк з 08.06.2017 - моменту набрання рішенням законної сили (а.с. 60).

На виконання рішення Суду у частині стягнення коштів згідно з рішенням національного суду, зазначеного у додатку до рішення Суду: а саме постанови Овруцького районного суду Житомирської області від 17.05.2010 у справі № 2а-5040/10, кошти у сумі 30388,75 грн перераховано ОСОБА_2 згідно з платіжного доручення № 375 від 25.04.2018 (а.с. 61).

Позивачем не заперечувалось отримання вказаних сум коштів, що були виплачені на виконання рішення від 18.05.2017 № 15712/13.

03.05.2018 постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни ВП № 54368370 закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 по справі № 15712/13 «Галина Іванівна Бурма проти України та 207 інших заяв» у частині виконання рішення відносно ОСОБА_2 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду у повному обсязі (а.с. 63).

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIIІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон України № 1404-VIIІ), чинного на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 5 статті 8 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон України № 3477-IV) підтвердження списання відшкодування, отримане від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та підтвердження виконання всіх вимог, зазначених у резолютивній частині остаточного рішення Суду у справі проти України, яким визнано порушення Конвенції, резолютивній частині остаточного рішення Суду щодо справедливої сатисфакції у справі проти України, у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання у справі проти України, у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації у справі проти України, є для державної виконавчої служби підставою для закінчення виконавчого провадження.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що оскільки рішення від 18.05.2017 № 15712/13 виконано фактично у повному обсязі, то державним виконавцем, на виконання вимог п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України № 1404-VIIІ, правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.05.2018 ВП № 54368370.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України № 3477-IV виплата стягувачеві відшкодування має бути здійснена у тримісячний строк з моменту набуття Рішенням статусу остаточного або у строк, передбачений у Рішенні.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України № 3477-IV у разі порушення строку, зазначеного в частині першій цієї статті, на суму відшкодування нараховується пеня відповідно до Рішення.

Положеннями ст. 1 Закону України № 3477-IV встановлено, що відшкодування - а) сума справедливої сатисфакції, визначена рішенням Європейського суду з прав людини відповідно до статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; б) визначена у рішенні Європейського суду з прав людини щодо дружнього врегулювання або у рішенні Європейського суду з прав людини про схвалення умов односторонньої декларації сума грошової виплати на користь стягувача.

Аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку, що пеня може бути нарахована лише на суму справедливої сатисфакції, визначеної рішенням Суду відповідно до статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або на суму грошової виплати визначеної у рішенні Суду щодо дружнього врегулювання або у рішенні Суду про схвалення умов односторонньої декларації.

Законодавством не передбачено сплату пені у разі виконання рішення Суду у частині стягнення коштів згідно з рішенням національного суду понад три місяці.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" (далі - рішення суду), та особливості їх виконання встановлено окремим законом, а саме: Законом України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 № 15712/13 виконано у повному обсязі, та, як наслідок, постанова відповідача про закінчення виконавчого провадження від 03.05.2018 року ВП № 54368370 є законною та обґрунтованою, а отже, винесена правомірно.

Решта доводів позивача є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.

Частиною 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд дійшов висновку про те, що у діях відповідачів відсутня бездіяльність щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 18.05.2017 № 15712/13 "Галина Іванівна Бурма проти України та 207 інших заяв", а також відповідачами доведено правомірність постанови ВП № 54368370 від 03.05.2018 про закінчення виконавчого провадження, а тому відмовляє у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 268-272, 287 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, ), головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової Асі Назимівни (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13) про визнання незаконною та скасування постанови, визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення та набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Єфіменко