Справа № 808/1101/17
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2018 рокусправа № 808/1101/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії: головуючий суддя: Коршун А.О. (доповідач)

судді: Панченко О.М., Чередниченко В.Є.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.03.2018р. у справі №808/1101/17
за позовом:Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Запорізькій області
до: третя особа: про:Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області Чернігівський районний суд Запорізької області визнання неправомірним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:

27.04.2017р. Територіальне управління Держаної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - ТУ ДСА в Запорізькій області) за допомогою засобів поштового звязку звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі Фонд) , третя особа - Чернігівський районний суд Запорізької області,про визнання неправомірним та скасування рішення, судом першої інстанції позов зареєстровано 03.05.2017р. / а.с, 95,4-17 том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 05.05.2017р. 22.06.2017р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №808/1101/17 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 2 том 1/.

Позивач посилаючись на те, що відповідачем було проведено планову перевірку дотримання порядку використання, своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів за період з 01.10.2015р. по 01.10.2016р., за результатами перевірки було складено акт №139 від 21.02.2017р.. у якому були зазначені виявлені у ході перевірки порушення, у подальшому на підставі акту перевірки та з урахуванням заперечень позивача відповідачем було прийнято рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасової втратою працездатності №71 від 10.03.2017р. Позивач не погоджується з цим рішення в частині повернення неправомірно витрачених страхових коштів на матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_1 в сумі 700,44 грн. та штрафу у відповідній сумі -350 грн.22 коп., а в решті це рішення позивачем виконано. Так позивач вважає, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, який оформлений на бланку суворої звітності, і є первинним документом, за достовірність якого відповідають особи, що його видали, при цьому нормами діючого законодавством позивач не наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за достовірністю інформації, яка відображається лікарем у листку непрацездатності, тому за умови відсутності підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності та належного оформлення первинного документу, у відповідальних осіб страхувальника відсутні підстави для сумніву в його достовірності. Щодо випадку з ОСОБА_1 листок непрацездатності з визначенням причини непрацездатності як невиробнича травма (код 5), яка отримана в стані алкогольного сп'яніння, було закрито лікуючим лікарем з зазначенням дати «Стати до роботи» з 02.03.2016р., і цей листок непрацездатності заповнено з додержанням норм Інструкції № 532. Наступний листок непрацездатності серія АГШ № 276937 на імя ОСОБА_1 виданий 02.03.2016р. КУ «Чернігівська районна лікарня» Чернігівської районної ради за період непрацездатності з 02.03.2016р. по 11.03.2016р. і лікувальним закладом статус вищевказаного листка непрацездатності визначено як первинний, причина непрацездатності - загальне захворювання, усі пункти листка непрацездатності заповнені належним чином, помилки відсутні, тому ДСАУ в Запорізькій області не мало підстав для відмови в оплаті періоду тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 Крім цього позивач зазначає, що рішення комісії з соціального страхування Чернігівського районного суду Запорізької області (протокол № 3 від 15.03.2016 р.) щодо визнання листка непрацездатності первинним та, відповідно - про проведення оплати перших 5 днів непрацездатності ОСОБА_1 за рахунок підприємства, а з 6-го дня по дату одужання - за рахунок коштів фонду, є повністю документально обґрунтованим. Тому з огляду на неможливість встановлення факту відсутності переривання випадку тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 позивач вважає, що ним було обґрунтовано визначено розрахунковий період для обчислення середньоденної заробітної плати за листком непрацездатності серія АГШ № 276937 - «березень 2015 - лютий 2016 року», а не «жовтень 2014 - вересень 2015 року», рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 комісією з соціального страхування Чернігівського районного суду Запорізької області прийнято в межах повноважень та у встановленому законодавством порядку. З урахування таких обставин позивач вважає, що рішення відповідача №71 від 10.03.2017р. , в частині що стосується здійснених виплат ОСОБА_1 є необґрунтованим та безпідставним, і як наслідок є протиправним і застосування у даному випадку фінансових санкцій, тому просив суд визнати неправомірним та скасувати рішення відповідача № 71 від 10.03.2017р. про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в частині повернення позивачем неправомірно витрачених страхових коштів на матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті працездатності застрахованій особі ОСОБА_1В у сумі 700,44 грн. та штрафу у розмірі 350,22 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.03.2018р. у справі №808/1101/17 адміністративний позов задоволено, визнано неправомірним та скасовано рішення Запорізької міської виконавчої дирекції Запорізького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №71 від 10.03.2017р. повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності в частині повернення ТУ ДСА в Запорізькій області неправомірно витрачених страхових коштів на матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті працездатності застрахованій особі ОСОБА_1В у сумі 700,44 грн. та штрафу у розмірі 350,22 грн. (суддя Татаринов Д.В. ) / а.с. 126-131 том 2/.

Відповідач , не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 28.03.2018р., подав апеляційну скаргу /а.с. 139-144 том 2/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено помилкові висновки, які призвели до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, тому просив суд скасувати постанову суду першої інстанції від 28.03.2018р. та постановити у справі нове рішення яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Адміністративна справа №808/1101/17, разом з вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача, надійшли до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 11.06.2018р. / а.с. 137/.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду відж 13.06.2018р. у справі №808/1101/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28.03.2018р. у справі №808/1101/17 / а.с. 153 том 2/, а ухвалою суду апеляційної інстанції від 11.07.2018р. дана справи призначена до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 11-00 годин 01.08.2018р. / а.с. 170 том 2/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи / а.с. 154,171 том 2/.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу /а.с. 158-165 том 2/, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було повно зясовано усі обставини справи та надано оцінку усім доказам, які були надані учасниками справи під час її розгляду, і постановлено обґрунтоване рішення про задоволення заявлених у справі позовних вимог, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції від 28.03.2018р. у даній справі.

У судовому засіданні представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 28.03.2018р. у даній справі скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання не зявились. Позивач та третя особа про день, годину та місце розгляду даної справи апеляційним судом повідомлені належним чином / а.с. 171172,174 том 2/. Позивач надав суду письмову заяву / а.с. 175 том 2/, у якій просив суд розглянути справу у відсутність свого представника. Третя особа про поважність причин не явки свого представника, або про можливість розгляду справи у відсутність свого представника, суд у встановленому законом порядку не повідомила. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представників позивача та третьої особи.

Заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, та рішення суду першої інстанції у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, встановлено, що відповідачем у період з 26.12.2016р. по 21.02.2017р. було проведено планову перевірку дотримання порядку використання, своєчасності і повноти повернення невикористаних страхових коштів за період з 01.10.2015р. по 01.10.2016р., за результатами перевірки було складено акт перевірки №139 від 21.02.2017р. (далі акт) / а.с. 26-31 том 1/, у якому були зазначені виявлені у ході перевірки порушення, у тому числі відповідач вважає, що позивачем порушено п. 25 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26.09.2001р. (з наступними змінами, далі Порядок №1266), а саме невизнання Фондом випадку тимчасової непрацездатності, що підтверджується листками непрацездатності серія АГШ № 276937 та серія АГШ № 276943, а продовженням попереднього страхового випадку, помилкове визначення позивачем у даному випадку розрахункового періоду, що призвело до невірного нарахування матеріального забезпечення застрахованій особі - судді Чернігівського районного суду Запорізької області Ломейку В.В. за період непрацездатності з 02.03.2016р. по 06.04.2016 р.

У подальшому на підставі вищезазначеного акту перевірки та з урахуванням заперечень позивача /а.с. 42-47/, відповідачем було прийнято рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасової втратою працездатності №71 від 10.03.2017р./ а.с. 54-55 том 1/

У судовому засіданні судом встановлено, що позивач не погоджується з рішенням відповідача №71 від 10.03.2017р. в частині повернення неправомірно витрачених страхових коштів на матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_1 в сумі 700,44 грн. та штрафу у відповідній сумі -350 грн.22 коп., і саме у цій частині це рішення позивачем оскаржено в порядку адміністративного судочинства і є предметом оскарження у даній справі, а в решті рішення позивачем виконано у добровільному порядку. При цьому необхідно зазначити, що під час розгляду справи позивачем не ставились під сумнів повноваження відповідача щодо проведення перевірки та прийняття відповідного рішення за результатами перевірки, а також правомірність призначення та проведення перевірки та процедура та порядок прийняття відповідачем рішення №71 від 10.03.2017р., яке в певній частині оскаржується позивачем у судовому порядку.

Відносини, які виникли між сторонами у справі, за результатами проведеної відповідачем , який у спірних відносинах виступає у якості субєкта владних повноважень, перевірки та внаслідок прийнятого відповідачем рішення №71 від 10.03.2017пр., яке в певній частині оскаржується позивачем, врегульовано положеннями Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), та Порядку №1266.

Так, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем в ході перевірки у ході перевірки виникло питання щодо правомірності прийняття до оплати листка непрацездатності ОСОБА_1 серія АГШ №276937, оскільки при відсутності перерви випадку тимчасової непрацездатності, який почався 03.10.2015р., листок непрацездатності серія АГШ №276937 був виданий, як первинний, і саме ці обставини стали підставою для висновку відповідача про порушення позивачем п. 25 Порядку №1266.

Відповідно до Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України №532 від 03.11.2004р., листок непрацездатності заповнюється лікарем, є первинним документом та документом сурової звітності, цей документ засвідчує тимчасову непрацездатність громадян України, і відповідальність за порушення порядку видачі та заповнення цього документу, згідно з законодавством України несуть лікарі, що з урахуванням положень ст.. 61 Конституції України, яка визначає індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, дає можливість зробити висновок про те, що позивач не мав права не прийняти до оплати листок непрацездатності серія АГШ №276937, виданий ОСОБА_1, який оформлено відповідно до вимог Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України №532 від 03.11.2004р..

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням Положення про комісію (уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації, затвердженого постановою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 25 від 23.06.2008 р. (далі - Положення), зокрема п.2.2. цього Положення, яким визначено вичерпний перелік повноважень Комісії, створена за місцем роботи ОСОБА_1 - Чернігівський районний суд Запорізької області, комісія також не мала права не прийняти до оплати листок непрацездатності серія АГШ №276937, виданий ОСОБА_1, який оформлено відповідно до вимог Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України №532 від 03.11.2004р., оскільки комісія повинна здійснити технічну перевірку на помилки і дефекти у заповненні листка непрацездатності, якими можуть бути - виправлення, закреслення, неповнота інформації щодо страхувальника або застрахованої особи тощо, оскільки заповнення листка непрацездатності це обовязок лікаря, який у свою чергу несе відповідальність за його оформлення, і заповнення та видача листка непрацездатності є одним з дискреційних повноважень лікаря, і привласнення таких повноважень іншими особами, або органами є неприпустимим, а позивач у справі не є органом, який чинним законодавством України, не наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за достовірністю інформації, яка носиться лікарем до листка непрацездатності.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також враховуючи відмінність причин непрацездатності ОСОБА_1, які зазначені у листках непрацездатності серія АГН № 907402, серія АГШ № 276447, серія АГШ № 276558, серія АГШ № 276668, серія АГШ № 276839 з одного боку та, у листку непрацездатності серія АГШ № 276937 з іншого, а також те, що у листку непрацездатності серія АГШ № 276839 зазначено «стати до роботи», а у листку серія АГШ № 276937 вказано, що він є первинним / а.с. 75-88 том 1/, колегія суддів вважає, що а ні комісія (уповноважений) із загальнообов'язкового державного соціального страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням Чернігівського районного суду Запорізької області, а ні ТУ ДСАУ в Запорізькій області не мали підстав та можливості для встановлення факту відсутності переривання випадку тимчасової непрацездатності ОСОБА_1, а тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про безпідставність та необґрунтованість рішення відповідача №71 від 10.03.2017р. про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності в частині повернення позивачем неправомірно витрачених страхових коштів на матеріальне забезпечення по тимчасовій втраті працездатності застрахованій особі ОСОБА_1В у сумі 700,44 грн. та штрафу у розмірі 350,22 грн. та за цих підстав скасував у цій частині таке рішення субєкта владних повноважень.

Отже враховуючи вищенаведені фактичні обставини справи, та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обєктивно, повно та всебічно зясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до відносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці відносини і ухвалено законне рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, а враховуючи , що під час апеляційного розгляду даної справи порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного судового рішення, не встановлено колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції від 28.03.2018р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 28.03.2018р. у справі №808/1101/17 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 03.08.2018р..

Головуючий суддя: А.О. Коршун

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко