Справа № 525/649/18
Суддя: Лисенко Н. В.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕЛИКОБАГАЧАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 525/649/18 Провадження № 2-а/525/18/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2018 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Лисенко Н.В., за участю секретаря Хоменка М.М., представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в:

До Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними.

Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. від 12 червня 2018 року поновлено позивачу ОСОБА_2 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

02 липня 2018 року ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. задоволений заявлений самовідвід по справі, а дана адміністративна справа передана до канцелярії Великобагачанського районного суду Полтавської області для визначення іншого судді, в порядку ст. 18 КАС України.

03 липня 2018 року вищевказана адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 передана на розгляд судді Великобагачанського районного суду Полтавської області Лисенко Н.В.

З адміністративного позову вбачається, що 13 червня 2017 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Безсмертним А.В. відносно позивача ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 235809, в якому було вказано, що він порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Так, 12 червня 2017 року позивач ОСОБА_2 перебував у знайомих в с. Красногорівка Великобагачанського району. Під час відпочинку в зв'язку з необхідністю придбати продукти харчування позивач попросив свого знайомого ОСОБА_5 автомобілем марки ВАЗ -2101 з реєстраційним номером НОМЕР_1, що належить позивачу, поїхати за продуктами, на що ОСОБА_5 погодився. Ввечері цього дня до домоволодіння знайомих приїхали працівники патрульної поліції, які звинуватили позивача ОСОБА_2 у керуванні автомобілем марки ВАЗ - 2101 з реєстраційним номером НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Всупереч цього позивач ОСОБА_2 вказує, що в момент, коли до нього підійшли працівники поліції він не керував транспортним засобом та не перебував у ньому. В подальшому йому неодноразово було запропоновано пройти тест на встановлення ступеня алкогольного сп'яніння, від якого позивач категорично відмовився, оскільки не перебував за кермом вказаного автомобіля в момент прибуття працівників патрульної поліції, як наслідок, правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не вчиняв. Крім цього, в його присутності протокол про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції не складався, а свідки були залучені не на місці події, які не можуть бути належними свідками по справі.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Безсмертним А.В. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 235809 від 13 червня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП було допущено ряд порушень чинного законодавства України позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними, в якому просив суд визнати дії інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтаві Департаменту патрульної поліції Безсмертного А.В. щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БР 235809 від 13 червня 2017 року протиправними.

Ухвалою суду від 06 липня 2018 року дану адміністративну справу прийнято до провадження судді Лисенко Н.В., розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання по справі було призначено на 25 липня 2018 року, але було відкладено за клопотанням позивача ОСОБА_2

В судовому засіданні 08 серпня 2018 року представник позивача адвокат ОСОБА_1 позов підтримав, посилався на обставини, що викладені в ньому та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судові засідання 25 липня та 08 серпня 2018 року не з'явився, в матеріалах справи наявний відзив УПП в Полтавській області на позов ОСОБА_2, отриманий судом 02 липня 2018 року, в якому представник ОСОБА_6 просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в повному обсязі, а розгляд справи провести у відсутність їхнього представника. Представником УПП в Полтавській області ДПП у відзиві вказано, що обставини зазначені позивачем ОСОБА_2 в позовній заяві щодо неправомірності дій інспекторів патрульної поліції є необґрунтованими та повністю спростовуються постановою суду у справі № 525/636/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили та не підлягає доказуванню. Отже, дії інспектора патрульної поліції Безсмертного А.В. щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 235809 від 13 червня 2018 року є законними.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_1, вивчивши та дослідивши матеріали даної справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 525/636/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, переглянувши відеозаписи ( а.с.а.с.:6,58),оцінівши зібрані і надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 2 цього Кодексу передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повина довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі. Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов'язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 31 Закону України "Про Національну поліцію" зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом оглянута справа про адміцністративне правопорушення № 525/636/17 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2

В протоколі про адміністративне правопорушення від 13.06.2017 року серія БР № 235809, складеного інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Безсмертним А.В. зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та вказано, що 13 червня 2017 року о восьмій хвилині на першу годину по вулиці Василенка в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_7 керував автомобілем ВАЗ-2101, державний номерний знак НОМЕР_1, з вираженими ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння кінцівок рук, почервоніння шкірного покриву обличчя) та відмовився від проходження огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків (а.с.1 справи про адміністративне правопорушення № 525/636/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП); при цьому, у цьому протоколі вказані виявлені ознаки сп'яніння водія: запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння кінцівок рук, почервоніння шкіряного покриву обличчя; також, в даному протоколі вказані свідки факту відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду у встановленому порядку (від тесту на алкоголь на алкотестері) - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а сам вказаний протокол підписаний уповноваженою особою (інспектором роти № 4 батальйону УПП в м. Полтаві Безсмертним А.В.) та даними свідками без будь-яких застережень чи зауважень; у даному протоколі міститься запис інспектора поліції про те, що особа, щодо якої складено протокол ознайомлена зі змістом протоколу, від підписів та від отримання копії протоколу відмовився у присутності свідків та відмовився від надання пояснень.

З письмових пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 13.06.2017 року вбачається, що вони були свідками того, як о 45 хвилині на першу годину 13.06.2017 року в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області ОСОБА_2 на пропозицію працівників поліції пройти тест на алкоголь за допомогою алкотестера відмовився від його проходження, а також відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.а.с.3-4 справи про адміністративне правопорушення № 525/636/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП).

ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав повністю та вказав, що ввечері 12 червня 2017 року та в ніч на 13 червня 2017 року за кермо свого автомобіля ВАЗ -2101 не сідав, оскільки перебував у стані алкогольного сп'яніння, а за кермом автомобіля був ОСОБА_5 Пройти тест на алкоголь він відмовився, оскільки не керував в ту ніч своїм автомобілем.

В своїх показаннях свідок інспектор роти № 4 батальйону УПП в м. Полтаві ДПП Безсмертний А.В. вказав, що приблизно о півночі 13.06.2017 року він з напарником здійснювали патрулювання автодороги Київ - Харків в с. Красногорівка Великобагачанського району і помітили світло фар легкового автомобіля, який не вмикнув показчик повороту і продовжив рух. Вони почали переслідування легкового автомобіля, яким виявився автомобіль ВАЗ - 2101 з реєстраційним номером НОМЕР_1 синього кольору, який продовжував рух вулицею села і на їх вимогу про зупинення, яка подавалася звуковими сигналами та проблисковими маячками, не реагував і не зупинявся. Поїхавши до якогось домоволодіння, автомобіль ВАЗ зупинився і водій вийшов з-за керма і пішов у напрямку двору, а він з напарником швидко попрямував за ним і зупинив громадянина, це був, як з'ясувалося, ОСОБА_2 На той час, як вказав даний свідок, інших осіб біля подвір'я, окрім ОСОБА_2, не було. На запитання ОСОБА_2 заперечував, що він керував автомобілем ВАЗ-2101. Для встановлення факту сп'яніння вони прослідували на автодорогу Київ - Харків, де були зупинені двоє свідків, в присутності яких ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на стан сп'яніння, однак останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, що було зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення та на відеозапис камери патрульного поліцейського.

При прийнятті вищевказаної постанови суд критично віднісся до показань свідків сторони ОСОБА_2 - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_5 в частині того, що в ніч на 13 червня 2017 року перед приїздом працівників поліції ОСОБА_2 знаходився в домоволодінні сім'ї ОСОБА_13, і не їздив на своєму автомобілі ВАЗ -2101, який стояв біля даного домоволодіння.

Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 7 вересня 2017 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. (а.с.а..с. 66-69 справи про адміністративне правопорушення № 525/636/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП).

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 27 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанова судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 7 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишена без змін (а.с.101-105 справи про адміністративне правопорушення № 525/636/17 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП).

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданих у судовому засіданні пояснень представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1, в яких останній зазначає, що відповідач інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Полтава Департаменту патрульної поліції Безсмертний А.В. своїми незаконними діями при складанні протоколу суттєво порушив права ОСОБА_2, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, представник позивача ОСОБА_1, зазначаючи порушення прав позивача допущені при складанні протоколу, фактично заперечує проти порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху і вважає, що оспорюваний протокол складено безпідставно і з . з порушенням прав позивача.

Так, положенням ст.245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

При цьому, ч. 1 ст. 246 КУпАП передбачає, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Положеннями ст.278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.6 ст. 78 КАС України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, проаналізувавши наведені представником позивача ОСОБА_1 доводи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що підставами для визнання протиправних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких дій/ бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі. Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Суд вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на визнання дій інспектора патрульної поліції Безсмертного А.В. стосовно складання протоколу протиправними не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В постанові Верховного Суду України від 10.05.2018 року № 760/9462/16-а зазначено, що розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та рішення суб'єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Отже, враховуючи ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, а тому не може бути предметом оскарження в адміністративному судочинстві і такий позов не являється єфективним способом захисту порушених прав, суд приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.19,22,55 Конституції України, ст.ст. 245, 246, 252, 254, 258, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14,20,72-78,241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 жителя АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (представник позивача адвокат ОСОБА_1 адреса робочого місця: АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (юридична адреса: м. Полтава вул. Європейська, 164) про визнання дій протиправними відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Згідно ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -