Справа № 826/16679/17
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року № 826/16679/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика»

про стягнення суми боргу у розмірі 1 614,41 грн

ВСТАНОВИВ:

Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - позивач, Правобережне об'єднане УПФУ в місті Києві) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» (далі по тексту - відповідач, ТОВ «ПІ «Спецавтоматика»), в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» заборгованість з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» і сумою пенсії, призначеної відповідно до інших законодавчих актів за вересень 2017 року в сумі 1 614,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві посилається на те, що відповідач перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Колишньому працівникові відповідача, ОСОБА_2, у 2002 році призначено пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» в редакції 13 грудня 1991 року №1977-ХІІ, яким на підприємство покладено обов'язок виплати різниці між сумою призначеної пенсії та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник.

Станом на сьогоднішній день вказаний вище Закон України, як зазначено у позовній заяві, втратив чинність у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №848-VIII, яким також закріплено обов'язок підприємства здійснювати відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону України та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

На виконання вказаних вимог законодавства, позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення, яким визначено різницю між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам у відповідності до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, а саме, за вересень 2017 року нараховано 1 614,41 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку вказану вище суму заборгованості не погасив, відтак така заборгованість, на думку позивача, підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідач своїм правом на надання суду відзиву на позовну заяву не скористався, заяв/клопотань суду не направляв.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 травня 2018 року призначено судове засідання для вирішення питання щодо заміни позивача його правонаступником.

В судове засідання 31 травня 2018 року представник позивача не з'явився, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справу, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у порядку, визначеному пунктом 1 частини 4 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України.

В силу положень частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового розгляду справи.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у судовому засіданні судом, згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2018 року замінено позивача Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в місті Києві його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch) вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» (, місцезнаходження: 03061, місто Київ, вулиця Ново - Польова, будинок 85А) зареєстровано як юридична особа у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з 24 червня 1996 року.

Крім того, судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку у Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, як платник внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача виникла заборгованість перед Пенсійним фондом України з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №848-VIII, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Наявність вказаної заборгованості підтверджується карткою особового рахунку по відшкодування фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам державного небюджетного підприємства, а також повідомленням про наявність такої заборгованості. Вказане повідомлення направлено відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та отримано останнім 18 вересня 2017 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, суд приходить висновку, що відповідно до вимог діючого законодавства України, ТОВ «Проектний інститут «Спецавтоматика» отримав повідомлення про наявність заборгованості перед Пенсійним фондом України з відшкодування фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам державного небюджетного підприємства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №848-VIII, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (далі по тексту - Закону України від 26 листопада 2015 року № 848-VIII), передбачено, що пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати наукового (науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 35 цього Закону та частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку відповідно до законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

У відповідності до частини 3 статті 37 цього ж Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового (науково-педагогічного) працівника за весь період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо період страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника, починаючи з 1 липня 2000 року, становить менш як 60 календарних місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за основним місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу на посадах наукового (науково-педагогічного) працівника підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 4 статті 37 Закону України від 26 листопада 2015 року №848-VIII передубачено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд, за умови що зазначений період становить не більш як 10 відсотків тривалості наукового стажу.

У будь-якому разі період, за який враховується заробітна плата, з урахуванням виключення, передбаченого цим Законом, не може бути меншим за 60 календарних місяців.

Відповідно до частини 5 цієї ж статті перелік посад наукових (науково-педагогічних) працівників установ, організацій, підприємств, вищих навчальних закладів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням положень статей 31 і 32 цього Закону.

Згідно з частиною 6 статті 37 Закону України від 26 листопада 2015 року №848-VIII різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:

- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев'ятою статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для цієї категорії працівників;

- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.

Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року №372 затверджено Порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі по тексту - Порядок №372), який визначає механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи (далі - різниця у розмірі пенсії).

Відповідно до пункту 2 Порядку №372, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.

Згідно з пунктом 3 Порядку №372 фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах III - IV рівнів акредитації незалежно від форми власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації.

Пунктом 4 Порядку №372 встановлено, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу III - IV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.

Пунктом 2 статті 13 розділу 15 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту -Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV) встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначеного Закону, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується відповідно до умов, передбачених Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

Згідно з пунктом 5 Порядку №372 розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Відповідно до пункту 6 Порядку №372 у разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на фінансування різниці у розмірі пенсії (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це відповідні підприємства, установи, організації та заклади у місячний строк з дня виникнення таких обставин.

Згідно з пунктом 7 Порядку №372 у разі виявлення факту надміру сплачених сум, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, відповідні кошти за бажанням підприємства, установи, організації або закладу повертаються їм у 10-денний строк з дня виявлення переплати або зараховуються в рахунок фінансування різниці у розмірі пенсії у наступних періодах.

Відповідно до пункту 8 Порядку №372 у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Як встановлено судом, Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві на адресу відповідача направлено повідомлення про суму витрат на виплату пенсій, що становить різницю між сумами пенсій, призначених згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів за вересень 2017 року. Сума відшкодувань за вересень 2017 року становить 1 614,41 грн.

Визначений розмір різниці між сумою пенсії призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року № 1977-ХІІ та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник відповідача як державного небюджетного підприємства, підлягає відшкодуванню підприємством.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо правомірності вимог позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» заборгованості по виплаті різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №1977-ХІІ та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за вересень 2017 року, у розмірі 1 614,41 грн.

Наявність у відповідача вказаної вище заборгованості підтверджується доказами, наданими позивачем.

Жодних доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №1977-ХІІ та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за вересень 2017 року, неправомірності її нарахування, а також доказів щодо погашення наявної у відповідача заборгованості у розмірі 1 614,41 грн суду не надано.

Згідно зі статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем надано суду належні та допустимі докази правомірності нарахування відповідачу сум з відшкодування фактичних витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №1977-ХІІ та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за вересень 2017 року, а тому, враховуючи, що вказану суму заборгованості відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього цієї заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектний інститут «Спецавтоматика» (03061, місто Київ, вулиця Нова - Польова, будинок 85а, ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26 листопада 2015 року №1977-ХІІ та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за вересень 2017 року в розмірі 1 614 (одна тисяча шістсот чотирнадцять) гривень 41 копійка на користь Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно - Кудрявська, будинок 16, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко