Справа № 810/4011/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

07 серпня 2018 року м.Київ 810/4011/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м.Києві, Головного управління ДФС у м. Києві та просить суд:

визнати протиправними дії голови комісії з реорганізації ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві по врученню попередження від 18.06.2018 про наступне вивільнення;

визнати протиправною бездіяльність щодо неповідомлення головою комісії з реорганізації ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві про зміну істотних умов служби;

зобов"язати голову комісії з реорганізації ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та/або керівництво Головного управління ДФС у м. Києві повідомити позивача у порядку, передбаченому ст. 43 Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" про зміну істотних умов служби;

зобов"язати голову комісії з реорганізації ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та/або керівництво Головного управління ДФС у м. Києві у продовж строку до звільнення або перепризначення виплачувати середньомісячну заробітну платню за посадою, яку вона обіймає - начальника ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд на 03.09.2018.

06 серпня 2018 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом:

заборони відповідачам вчиняти певні дії, а саме реалізовувати попередження про вивільнення від 18.06.2018, шляхом винесення на його підставі наказу про звільнення позивача із займаної посади та припинення з нею державної служби;

заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, а саме реалізовувати попередження про вивільнення від 18.06.2018, шляхом винесення на його підставі наказу про звільнення позивача із займаної посади та припинення з нею державної служби.

В обґрунтування наведеної вище заяви позивач посилається на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

забороною відповідачу вчиняти певні дії;

встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб'єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні обиратися судом з урахуванням дотримання балансу між правами та інтересами позивача, за захистом яких він звернувся, та наслідками впливу таких заходів на права та свободи заінтересованих осіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності дій відповідача.

Крім того, у відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Також, суд звертає увагу позивача, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі стане саме фактичним ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що є неприпустимим.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що заява позивача про забезпечення адміністративного позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150 - 154, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.