Справа № 676/59/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 676/59/18

Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

02 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року (повний текст рішення складений 6 квітня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_2 в якій просила:

- визнати протиправними дії Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо не нарахування та не виплати грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV;

- зобов'язати Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області нарахувати та виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Хмельницький окружний адміністративний суд своєю постановою від 03.04.2018 року позов задовольнив частково:

- визнав протиправною відмову Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, викладену в листі від 21.12.2017 року № 114/5-16, щодо призначення ОСОБА_2 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.;

- зобов'язав Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області зарахувати ОСОБА_2 до спеціального стажу роботу вихователем в дитячому садочку при колгоспі імені 50-ти років Жовтня в період з 03.09.1979 року по 30.05.1981 року;

- зобов'язав Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

В задоволенні позовних вимог про зарахування ОСОБА_2 до спеціального стажу роботу період навчання в Стаханівському педагогічному училищі з 1976 по 1978 роки відмовив.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до пункту 7-1 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV право на отримання одноразової грошової допомоги мають особи які: - 1) на день досягнення пенсійного віку працювали в установах та організаціях державної та комунальної форми власності на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років згідно п.п. "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; - 2) мають страховий стаж на таких посадах 35 років - для чоловіків і 30 років - для жінок; - 3) раніше не отримували ніякого виду пенсії; - 4) виходять на пенсію за віком.

Суд зазначив, що ОСОБА_2 відповідає всім чотирьом критеріям визначеним у згаданій нормі, оскільки на час досягнення пенсійного віку працювала на посаді чергової медсестри приймального відділення Кам'янець - Подільської міської лікарні № 1, яка перебуває у власності держави; має 30 річний стаж на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років згідно п.п. "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки період роботи з 03.09.1979 року по 30.05.1981 року в колгоспі імені 50-ти років Жовтня на посаді вихователя дитячого садочку відноситься до спеціального стажу який дає право на пенсію за вислугою років, а отже і на виплату одноразової допомоги. Також виходить на пенсію за віком, раніше не отримували ніякого виду пенсії.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, відповідно до якої управління пенсійного фонду просить суд скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправомірно зарахував позивачеві період роботи її на посаді вихователя дитячого садочку в колгоспі імені 50-ти років Жовтня з 03.09.1979 року по 30.05.1981 року, до спеціального стажу, який дає право на виплату одноразової допомоги, оскільки дитячий садочок в якому працювала ОСОБА_2 не відносився ні до державної, ні до комунальної власності, як це передбачено пунктом 7-1 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV та вимогами пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 року.

Позивачем на адресу суду направлено відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. У відзиві позивач також зазначила, що постанова Кабінету Міністрів України №1191 від "Про затвердження порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати" відсилає до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909. Даним переліком у розділі 1 "Освіта" передбачено зокрема посаду вихователя дошкільного навчального закладу незалежно від типу навчального закладу. Даною постановою також не зазначено обмеження щодо форми власності закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту. Таким чином позивач вважає, що її робота на посаді вихователя дитячого садочку в колгоспі імені 50-ти років Жовтня з 03.09.1979 року по 30.05.1981 року відноситься до стажу, який дає право на виплату відповідної одноразової допомоги.

Вислухавши суддю-доповідача та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 06.07.2017 року перебуває на обліку в Кам'янець - Подільському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року, до цього часу за призначенням іншого виду пенсії не зверталась.

08.12.2017 року позивач звернулась до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області із заявою про нарахування та виплату їй грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п.7-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV.

Листом № 114/Б-16 від 21.12.2017 року Кам'янець-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області повідомило про відмову ОСОБА_2 у нарахуванні та виплаті вказаної одноразової грошової допомоги.

Відмова мотивована тим, що згідно документів пенсійної справи позивача, її страховий стаж складає 39 років 01 місяць 11 днів, в тому числі: 1 рік 10 місяців 01 день - навчання, 06 років 15 днів - робота на загальних підставах, 01 рік 07 місяців 06 днів - робота в колгоспі, 29 років 07 місяців 19 днів - спеціальний стаж у закладах освіти та охорони здоров'я.

Відповідач не врахував до спеціального стажу роботи час навчання ОСОБА_2 в навчальному закладі, оскільки до такого стажу зараховується тільки періоди роботи на посадах та в установах передбачених Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909. Також не враховано до спеціального стажу при визначенні права на виплату одноразової грошової допомоги період роботи позивача на посаді вихователя дитячого садочка колгоспу ім. 50 років Жовтня, оскільки колгоспи не є закладами комунальної та державної форми власності.

Суд вважає, що відповідач діяв правомірно відмовляючи ОСОБА_2 у нарахування та виплаті відповідної допомоги виходячи з наступного.

Пунктом 7-1 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» - «ж» статті 55 Закону № 1788-XII, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже аналізуючи дану норму можна зробити висновок про те, що право на отримання такої допомоги мають особи, які відповідають наступним чотирьом критеріям:

1). на день досягнення пенсійного віку працювали в установах та організаціях державної та комунальної форми власності на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років згідно п.п. "е" - "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

2). мають страховий стаж на таких посадах 35 років - для чоловіків і 30 років - для жінок;

3). раніше не отримували ніякого виду пенсії;

4). виходять на пенсію за віком.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 відповідає першому, третьому та четвертому критеріям, оскільки дійсно, на день досягнення пенсійного віку працювала на посаді чергової медсестри приймального відділення Кам'янець - Подільської міської лікарні № 1, яка перебуває у власності держави, раніше не отримували ніякого виду пенсії, виходять на пенсію за віком.

Однак колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 має 30 років спеціального стажу, що дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Як зазначалося вище, частиною 2 пункту 7-1 Розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV визначено, що порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

на виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011 року затверджено "Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати" (далі - Порядок №1191 від 23.11.2011 року).

Віповідно до пункту 2 Порядку №1191 від 23.11.2011 року встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до п. «е» і «ж» статті 55 Закону № 1788-XII, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Отже в Порядку №1191 від 23.11.2011 року конкретно визначено дві умови відповідно до яких стаж позивачки можна зарахувати до спеціального стажу, що дає право на виплату відповідної допомоги, перше це робота на посадах в закладах та установах державної та комунальної форми власності, друге, такі посади повинні бути передбачені в переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що період роботи ОСОБА_2 з 03.09.1979 року по 30.05.1981 року в колгоспі імені 50-ти років Жовтня с. Рудка Дунаєвецького району на посаді вихователя дитячого садочку відноситься до стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугою років. Однак на думку суду апеляційної інстанції право позивача на призначення пенсії за вислугою років та право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення це різні речі, оскільки законодавець чітко визначив що таку допомогу можуть отримати тільки особи, які працювали в закладах державної або комунальної власності.

Суд апеляційної інстанції також не погоджується з висновком суду першої інстанції, що робота позивача у спірний період на посаді вихователя дитячого садочку є прирівняною до роботи в державних і комунальних закладах дошкільної освіти.

Обґрунтовуючи свою позицію, судом першої інстанції зазначалося, що у відповідності до статті 10 Конституції УРСР від 20.04.1978 року основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності. Статтею 13 Конституції УРСР було передбачено особисту власність громадян. Таким чином, на період роботи позивача з 03.09.1979 року по 30.05.1981 року в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста. Зважаючи на те, що в цей період колгоспи відносились до соціалістичної форми власності, а не до особистої, тому вказаний період роботи позивача прирівнюється до роботи в закладах державної та комунальної власності.

Однак на думку колегії суддів такі трактування є помилковими, оскільки згідно з Конституцією УРСР від 20.04.1978 року крім особистої власності (ст. 13 Конституції), існували ще державна власність (ст. 11 Конституції) та власність колгоспів та інших кооперативних організацій (ст. 12 Конституції), а соціалістична власність є більш ширшим поняттям, яке охоплювало поняття власності взагалі. Тому установи які перебували у колгоспно-кооперативній власності не можливо на даний час ототожнювати з державною чи комунальною власністю.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу головного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кам'янець-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити постанову, якою відмовити в задоволення позову ОСОБА_2 повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4