Справа № 825/1314/18
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/1314/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Троян Н.М., Файдюка В.В.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року (розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 18 травня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Холминської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору селищний голова Шевчик Олександр Іванович про поновлення на роботі та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2018 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Холминської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору селищний голова Шевчик Олександр Іванович про поновлення позивача на роботі, як заступника Холминського селищного голови з питань роботи виконавчих органів селищної ради в Холминській селищній раді та стягнення з Холминської селищної ради на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.12.2017 до дня поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 03.08.2016 працював заступником Холминського селищного голови з питань роботи виконавчих органів селищної ради та на підставі розпорядження селищного голови від 11.12.2017 № 12-к був звільнений з даної посади відповідно до п.1 ст. 51 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон від 21.05.1997 № 280/97-ВР).

Своє звільнення вважає незаконним, оскільки його посада не є виборною, а тому питання звільнення повинно регулюватися Кодексом законів про працю України. Заяву про звільнення позивач до Холминської селищної ради не подавав.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що розпорядженням Холминської селищної ради від 27.07.2016 № 16-к позивача було призначено на посаду заступника Холминського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради з 03.08.2016, з оплатою праці згідно штатного розпису.

Рішенням Холминської селищної ради від 27.07.2016 було призначено позивача заступником Холминського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів селищної ради з 03.08.2016 з оплатою праці згідно штатного розпису.

Розпорядженням селищного голови від 11.12.2017 № 12-к звільнено позивача з посади заступника Холминського селищного голови з питань роботи виконавчих органів селищної ради на підставі ч. 1 ст. 51 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР. Бухгалтеру Холминської селищної ради провести розрахунок з позивачем, компенсацію за невикористану відпустку виплатити в строки передбачені для виплати заробітної плати за період з 25.08.2017 по 10.12.2017.

Своє звільнення вважає незаконним, оскільки його посада не є виборною, а тому питання звільнення повинно регулюватися Кодексом законів про працю України. Заяву про звільнення позивач до Холминської селищної ради не подавав.

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо посилання про те, що позивачем порушено строки на звернення до суду із позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, розпорядженням селищного голови від 11.12.2017 № 12-к звільнено позивача із займаної ним посади.

Позивач направив позовну заяву про поновлення на роботі на адресу суду першої інстанції, відповідно до поштового штемпеля 27.02.2018 року.

Позовна заява зареєстрована відповідно до вхідного штампу суду першої інстанції 01.03.2018 року.

Проте, колегія суддів зазначає, що позивач з метою захисту свої порушених прав щодо поновлення на роботі звертався у січні 2018 року, відповідно до наявної ухвал Корюківського районного суду Чернігівської області про залишення без руху від 11.01.2018 (а.с.13), відкриття провадження від 23.01.2018 року (а.с.14), закриття провадження від 13.02.2018 року (а.с.15).

Ухвалою Корюківського районного суду Чернігівської області від 13.02.2018 року провадження у справі закрито у зв'язку із тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до ст.ст. 4, 10 КАС України.

У зв'язку із зазначеним вище позивач звернувся з даним позовом до Чернігівського окружного адміністративного суду.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що позивачем не порушено строки на звернення до суду першої інстанції із даним позовом.

Щодо правового обґрунтування прийняття та звільнення на посади до виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 07.06.2001 № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон від 07.06.2001 № 2493-ІІІ) посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Статтею 10 Закону від 07.06.2001 № 2493-ІІІ встановлено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється: на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою.

Відповідно до ст. 20 Закону від 07.06.2001 № 2493-ІІІ крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України.

Згідно ч.1 ст. 51 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Частинами 2, 3 ст. 51 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР передбачено, що кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

Згідно абз. 3 ч. 1 ст.10 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-ІІІ визначено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади заступників сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради шляхом затвердження відповідною радою.

Відповідно до ч.1 ст.20 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-ІІІ, вказано, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб (ч. 3 ст. 51 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР).

Рішенням від 14.11.2017 Холминською селищною радою було визначено та затверджено склад виконавчого комітету селищної ради у кількості 19 чоловік.

Розпорядженням селищного голови від 11.12.2017 № 12-к звільнено позивача з посади заступника Холминського селищного голови з питань роботи виконавчих органів селищної ради на підставі ч. 1 ст. 51 Закону від 21.05.1997 № 280/97-ВР. Бухгалтеру Холминської селищної ради провести розрахунок з позивачем, компенсацію за невикористану відпустку виплатити в строки передбачені для виплати заробітної плати за період з 25.08.2017 по 10.12.2017.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення позивача відбулося у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідачем дотримано вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», що унеможливлює задоволення позовних вимог, оскільки до позивача було застосовано звільнення у зв'язку із закінченням повноважень, продовження яких, без нового обрання на дану посаду, і, відповідно, стягнення середнього заробітку, є протиправним.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 07 серпня 20118 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.М. Троян,

В.В. Файдюк