Справа № 804/5489/17
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року Справа № 804/5489/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняДраготи С.А.
представника позивача представника позивача представника позивача представника відповідача Макарова Т.П. Богданов О.В. Кондратенко О.В. Чичикало К.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказів
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:
1) визнати неправомірним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 наказ №1310 від 19.06.2017 року в частині притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності за збитки нанесені державі по службі РАО у сумі 1170040,92 грн.;
2) визнати неправомірним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 наказ №172 від 21.08.2017 року в частині:
притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності за збитки нанесені державі по службі зв`язку у сумі 1167422,56 грн.;
проведення з ОСОБА_1 розрахунку при звільненні без врахування дня здачі посади 18 серпня 2017 року;
неправомірного нарахування ОСОБА_1 заробітної плати (місячного грошового забезпечення) у серпні 2017 року у вигляді позбавлення усіх видів грошового забезпечення за період з 11 серпня по 18 серпня 2017 року, а саме: премії у розмірі 560%, грошової надбавки у розмірі 50%, додаткової щомісячної грошової винагороди у розмірі 60% від місячного грошового забезпечення, 25% надбавки від посадового окладу за особливі умови служби, 10% грошової надбавки за роботу з секретними документами за період з 01 серпня по 10 серпня 2017 року;
3) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести з ОСОБА_1 повний розрахунок при звільненні за всіма видами грошового забезпечення відповідно до законодавства з урахуванням дня здачі посади, тобто за 18 днів з 01 по 18 серпня 2017 року включно, а також повернути йому безпідставно стягнуті грошові кошти на загальну суму 3388,36 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що за результатами службового розслідування в діях позивача вбачаються ознаки вчинення ним кримінального правопорушення, а тому на позивача покладені збитки нанесені державі по службі зв`язку у розмірі 1167422,56 грн. проте, матеріалами службового розслідування не підтверджена вина позивача, розрахунок збитків проведений не у відповідності до чинного законодавства.
Представник відповідача надав заперечення на позов в яких зазначив, що оскаржувані накази винесені з дотриманням норм чинного законодавства, з урахуванням всіх обставин, службове розслідування проведено всебічно та повно.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є учасником бойових дій відповідно до посвідчення від 24.06.2015 № НОМЕР_2 , проходив військову службу за контрактом від 01.09.2011 у період з 26.05.2012 по 21.08.2017, закінчив службу командиром 1 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
На підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 від 03.05.2017 року №981 «Про призначення службового розслідування за фактом нестачі майна по службі ракетно-артилерійського озброєння в 1 парашутно-десантній роті» мною, заступником командира 1 парашутно-десантного батальйону з озброєння військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 проведено службове розслідування у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом Збройних Сил У країни, Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 15.03.2004 року №82 (зі змінами), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.03.2004 року за №385/8984, з метою з`ясування причин та умов, які призвели до нестачі військового, майна, а саме: монокулярів нічного бачення AN/PVS-14 в кількості 4 (чотирьох) комплектів №74348199, №74348375, №74349342, № 74347746 по службі ракетно-артилерійського озброєння в 1 парашутно-десантній роті, а також з метою встановлення винної (винних) осіб та ступеня вини.
Підставою для призначення службового розслідування являється рапорт командира 1 парашутно-десантної роти капітана ОСОБА_1 за вх. №3058 від 28.04.2017 року про факт виявлення нестачі майна 1 парашутно-десантної роти по службі ракетно-артилерійського озброєння.
Так, службовим розслідуванням встановлено, що згідно накладної №694 від 11.10.2016 року командиром бойової машини - командиром відділення 1 парашутно-десантної роти військової частини НОМЕР_1 прапорщиком ОСОБА_3 зі складу ракетно-артилерійського озброєння отримано військове майно, а саме прилади нічного бачення AN/PVS-14 в кількості 30 (тридцять) комплектів, які обліковуються за 1 парашутно-десантною ротою 1 парашутно-десантного батальйону.
В подальшому прилади нічного бачення AN/PVS-14 в кількості 30 (тридцять) комплектів було закріплено за особовим складом 1 парашутно-десантної роти, що відображено у відомості закріплення та прийнято на відповідальне зберігання черговим роти до кімнати зберігання зброї та боєприпасів 1 парашутно-десантного батальйону.
Згідно відомості закріплення приладів нічного бачення AN/PVS-14 за особовим складом 1 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону за інв. №22 від 19.06.2017 року військове майно по службі РАО, нестача якого була виявлена згідно рапорту командира 1 парашутно-десантної роти капітана ОСОБА_1 за вх. №3058 від 28.04.2017 року було закріплене за наступними військовослужбовцями;
монокуляр AN/PVS-14 №74348199 за старшим солдатом військової служби за контрактом ОСОБА_4 ;
монокуляр AN/PVS-14 №74348375 за молодшим сержантом ОСОБА_5 ;
монокуляр AN/PVS-14 №74349342 за сержантом військової служби за контрактом ОСОБА_6 ;
монокуляр AN/PVS-14 № 74347746 за старшим солдатом ОСОБА_7
13.10.2016 року особовий склад 1 парашутно-десантної роти зі своєю штатною зброєю та озброєнням, а також іншим військовим майном на виконання бойового розпорядження командувача ВДВ ЗС України №131 від 12.10.2016 року вибув до зведеної батальйонної групи у складі 45 окремої десантно-штурмової бригади до угрупування військ (сил) під час участі у антитерористичній операції.
Перед вибуттям у складі підрозділу для виконання завдань в зону проведення антитерористичної операції на підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 13.10.2016 року №230, особовим складом 1 парашутно-десантної роти було отримано з кімнати зберігання зброї та боєприпасів закріплену за ними зброю та військове майно, а саме прилади нічного бачення AN/PVS-14 в кількості 26 (двадцяти шести) комплектів.
При цьому, монокуляри нічною бачення AN/PVS-14 в кількості 4 (чотирьох) комплектів №74348199, №74348375, №74349342, №74347746 у зв`язку з тим, що військовослужбовці роти, за якими було закріплено зазначене військове майно, тимчасово відсутні на службі, були отримані з кімнати зберігання зброї та боєприпасів безпосередньо командиром 1 парашутно-десантної роти капітаном ОСОБА_1 , який враховуючи, що необхідного часу для здачі їх для зберігання на склад ракетно-артилерійського озброєння у нього не залишалось прийняв рішення покласти прилади нічного бачення для надійного зберігання саме до металевого сейфу, який був в канцелярії командира роти, а не повернути їх до кімнати зберігання зброї та боєприпасів.
Зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненнями самого капітана ОСОБА_1 , а також старшого солдата ОСОБА_4 , молодшого сержанта ОСОБА_5 , сержанта ОСОБА_6 .
Сейф був замкнутий капітаном ОСОБА_1 , на замок, 1 ключ від якого знаходився весь час перебування останнім поза розташуванням підрозділу (в зоні проведення антитерористичної операції) завжди при ньому.
В свою чергу двері кімнати (канцелярії) командира роти зачинялась на замок, ключі від якої були також у капітана ОСОБА_1 .
Добовий наряд на другому поверсі казарменого приміщення, де знаходиться кімната (канцелярія) командира роти не виставлявся, вхід на поверх після вибуття особового складу підрозділу до зони проведення антитерористичної операції не опечатувався, під охорону добовому наряду не передавався. При цьому, на поверсі знаходились кімнати для проживання особового складу військовослужбовців за контрактом батальйону.
З пояснювальної записки командира 1 парашутно-десантної роти капітана ОСОБА_1 стало відомо, що 25 листопада 2016 року в телефонному режимі сержант ОСОБА_6 йому повідомив, що близько 15 годині 30 хвилин повернувшись зі складу РАО та піднявшись на 2 поверх розташування роти виявив факт проникнення сторонніх осіб до канцелярії командира роти, та наявні ознаки зламування металевого сейфу командира роти. В свою чергу капітан ОСОБА_1 , після того як усно здійснив доповідь про подію командиру 1 парашутно-десантного батальйону майору ОСОБА_8 , та відповідно отримавши від останнього негативну думку стосовно здійснення доповіді командиру військової частини та повідомлення представників військової служби правопорядку та військової прокуратури наказав сержанту ОСОБА_6 нічого руками не чіпати. В подальшому, перевіривши наявність майна в канцелярії та сейфі було виявлено нестачу монокулярів нічного бачення AN/PVS-14 №74348199, №74348375, №74349342, №74347746. Через декілька годин командир роти зателефонував сержанту ОСОБА_6 і сказав щоб той опечатав вхідні двері до канцелярії і сейф печаткою №112, та самотужки провів пошукові дії з метою виявлення зловмисника, який проник до канцелярії та відкрив металевий сейф викравши прилади нічного бачення AN/PVS-14 №74348199, №74348375, №74349342, № НОМЕР_4 власними силами.
При цьому, на запитання чому саме він відразу не подав командиру військової частини письмовий рапорт про подію з проханням призначити службове розслідування капітан ОСОБА_1 пояснив, що заздалегідь розуміючи, які будуть результати службового розслідування (що уникнути відповідальності за нестачу майна у нього не буде можливості) він на той час розглядав декілька варіантів вирішення проблеми - знайти вкрадене майно самотужки, або за можливості відновити нестачу власними силами. Однак, нажаль його пошуково-відновлювальні заходи виявились безрезультатними.
За результатами службового розслідування складено акт службового розслідування 19.06.2017 року та зазначено:
враховуючи, що в діях капітана ОСОБА_1 , вбачаються ознаки вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 425 КК України (Недбале ставлення до військової служби) для надання його діям правової оцінки та прийняття відповідного рішення, а також для встановлення інших осіб, що здійснили крадіжку (привласнення) військового майна, повідомити Військового прокурора Дніпропетровського гарнізону та направити копію даного службового розслідування;
на підставі пункту 13, 14 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України №243 від 23 червня 1995 року, за нестачу військового майна переданого йому під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети, командира 1 парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного батальйону капітана ОСОБА_1 притягнути до підвищеної матеріальної відповідальності на суму в розмірі 1170040,92 грн.
На підставі висновків службового розслідування відносно позивача винесено наказу «Про результати службового розслідування в 1 парашутно-десантній роті» від 19.06.2017 року №1310 відповідно до якого капітан ОСОБА_1 притягнутий до матеріальної відповідальності за нестачу ракетно-артилерійського озброєння - військового майна в сумі 325011,36 грн.
Також, 22 серпня 2017 року, позивач отримав копію витягу з наказу №172 від 21.08.2017 про здачу справ та посади 18 серпня 2017 року. Зокрема, в цьому наказі міститься посилання на те, що капітаном ОСОБА_1 збитки нанесені державі по службі зв`язку складають 1167422,56 грн.
Вирішуючи справу по суті суд зазначає про таке.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV (далі Статут внутрішньої служби).
У відповідності до статті 26 Статут внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами регулюється Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №243/95-ВР (далі - Положення №243/95-ВР).
Згідно пункту 2 Розділу І Положення №243/95-ВР відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Пунктом 3 Розділу І Положення №243/95-ВР передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявністю: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди.
Протиправною визнається така поведінка (дія або бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки.
Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинено ним умисно чи з необережності.
Відповідно до Розділу III Положення №243/95-ВР військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2 - 10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Командири (начальники) військових частин, винні в незаконному звільненні або переведенні робітника чи службовця на іншу роботу, повністю відшкодовують матеріальну шкоду, заподіяну у зв`язку з оплатою за період вимушеного прогулу чи за період виконання ними нижчеоплачуваної роботи. Таку відповідальність командири (начальники) військових частин несуть також у разі затримання ними виконання ухвали суду чи наказу вищого за підлеглістю командира (начальника) про поновлення робітника чи службовця на роботі.
Пунктом 17-22 Розділу IV Положення №243/95-ВР командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини.
У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Розслідування не проводиться, якщо причини, розмір шкоди та винних осіб встановлено в ході ревізії (перевірки), інвентаризації, дізнання, попереднього слідства або судом.
За висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.
Розслідування призначається письмовим розпорядженням командира (начальника) військової частини, який має право прийняти рішення про притягнення військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного до матеріальної відповідальності.
Розслідування провадиться посадовою особою, компетентною у питаннях обліку, зберігання та використання відповідного майна або яка має вищу юридичну освіту.
Забороняється доручати розслідування посадовій особі, яка є підлеглою чи безпосереднім начальником військовослужбовця чи військовозобов`язаного, призваного на збори, дії яких необхідно розслідувати, а також посадовим особам, які є співучасниками заподіяння матеріальної шкоди чи зацікавлені в результатах розслідування.
Розслідуванням повинно бути встановлено: в чому полягає матеріальна шкода та яка її вартісна оцінка; якими конкретно неправомірними діями військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного заподіяно шкоду; вимоги яких законів, військових статутів, порадників, інструкцій та інших нормативних актів при цьому було порушено; умисно чи з необережності та з якою метою заподіяно шкоду; чи заподіяно шкоду винною особою під час виконання службових обов`язків; ступінь вини кожного у разі заподіяння шкоди кількома особами; умови та причини, що сприяли заподіянню шкоди, та її наслідки.
Посадова особа, призначена для проведення розслідування, має право: брати письмові пояснення в осіб, причетних до факту заподіяння шкоди; одержувати довідки, акти ревізій (перевірок), інвентаризацій, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів, інші документи і матеріали, необхідні для об`єктивного і повного розслідування, а також довідки про розмір заподіяної шкоди; оглядати майно та приміщення, де воно зберігається; робити контрольні звіряння, заміри, зважування та інші контрольно-перевірні дії з метою встановлення умов і причин, що сприяли заподіянню шкоди.
У висновку розслідування викладаються факти, встановлені відповідно до вимог пунктів 3 і 19 цього Положення, та пропозиції про притягнення винної особи (винних осіб) до обмеженої, повної чи підвищеної матеріальної відповідальності, а в разі необхідності - обгрунтування можливості зменшення суми, що підлягає стягненню з винного для відшкодування завданої шкоди.
До висновку додаються: письмові пояснення особи (осіб), яка притягається до матеріальної відповідальності; письмові пояснення інших осіб, причетних до факту заподіяння шкоди; акти ревізій (перевірок), інвентаризацій, накладні, витяги з обліково-видаткових книг і журналів та інші матеріали розслідування; довідка про вартісну оцінку заподіяної шкоди за підписом начальника відповідної служби та фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини.
Висновок підписується офіцером, який проводив розслідування. Всі матеріали розслідування подаються на розгляд командиру (начальнику) військової частини, який його затверджує у разі прийняття рішення про стягнення з винного встановленої шкоди.
Військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані, які притягаються до матеріальної відповідальності, ознайомлюються з матеріалами розслідування, про що у висновках робиться відповідний запис. Вони мають право подавати свої заперечення та клопотання на ім`я командира (начальника) військової частини.
Суд зазначає, що службове розслідування було доручено заступнику командира 1 парашутно-десантного батальйону з озброєння майору ОСОБА_2 .
Згідно ст.109 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України заступник командира батальйону з озброєння в мирний і воєнний час відповідає за технічне забезпечення батальйону, за технічний стан озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, їх правильну експлуатацію, ремонт та евакуацію, за технічну підготовку особового складу батальйону, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан підпорядкованих йому підрозділів.
Статтею 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Згідно ст.111 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир роти (корабля 4 рангу) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля).
Таким чином, ОСОБА_2 не підпадає під заборону встановлену п.18 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі.
Щодо обставин, встановлених службовим розслідуванням, то суд зазначає, що згідно ст.111 Статуту внутрішньої служби командир роти в мирний і воєнний час, крім іншого, відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти, за успішне виконання ротою бойових завдань, за ведення ротного господарства.
Згідно статті 112 Статуту внутрішньої служби, командир роти зобов`язаний, зокрема: організовувати своєчасне одержання, правильну експлуатацію, збереження, технічне обслуговування і ремонт озброєння, техніки, казарменого інвентарю, речового, технічного та іншого майна роти, перевіряти не менше ніж один раз на місяць їх наявність, стан та облік; результати огляду озброєння, боєприпасів та техніки записувати до книги огляду (перевірки) озброєння, техніки та боєприпасів (додаток 11 до цього Статуту).
Відповідно до п.5.18 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України ротне господарство є складовою частиною військового господарства та його кінцевою ланкою. Організація та ведення ротного господарства повинні бути спрямовані на створення умов, що забезпечують зразковий внутрішній порядок, зберігання, правильне утримання та використання озброєння, бойової техніки, транспорту і майна, що є у роті, а також підтримання охайного зовнішнього вигляду військовослужбовців. Ротне господарство організовує командир роти. Він керує ротним господарством і несе відповідальність за його стан та за забезпечення особового складу належними матеріальними засобами. Помічникам і та виконавцями розпоряджень командира роти з питань ведення господарства є командири взводів та старшина роти. Посадові особи роти з питань ведення ротного господарства виконують свої обов`язки згідно з вимогами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Зокрема, вони повинні:
знати діючі накази, положення, настанови, керівництва та інструкції щодо ведення господарства роти;
знати норми постачання матеріальних засобів та порядок забезпечення ними особового складу;
здійснювати контроль за правильним використанням та витрачанням матеріальних засобів;
проводити перевірки наявності та якісного стану матеріальних засобів у визначені строки;
підтримувати порядок у відведених під розквартирування та для навчальної мети приміщеннях і на закріпленій за ротою території;
доповідати по команді про всі виявлені у ротному господарстві недоліки, які не можуть бути усунуті власними силами;
організовувати та забезпечувати протипожежні заходи в приміщеннях, які займає рота.
Матеріальні засоби рота отримує через відповідні служби зі складів частини.
Під канцелярію роти виділяється окрема кімната, яка забезпечує командиру роти проведення службових нарад та інструкторсько-методичних занять. У канцелярії роти встановлюють столи, стільці та шафи для зберігання документів.
Згідно пункту 10 Розділу (мовою оригіналу) «Хранение стрелкового вооружения, артиллерийских, оптических и электронно-оптических приборов в подразделениях» Руководства по эксплуатации ракетно-артиллерийского вооружения" введеного в дію наказом головнокомандувача Сухопутними військами 1988 року №5 (далі по тексту Руководство, згідно листа Юридичного департаменту Міністерства оборони України від 18.05.2017 року №298/2/1231 вказаний нормативний акт використовується в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України) при казарменому розташуванні в кожному підрозділі (батареї, роті) оптичні прилади зберігаються в окремих шафах, обладнаних полками. На внутрішній стороні дверцят шафи міститься опис приладів, що зберігаються, із зазначенням номера і прізвища особи, за яким закріплений прилад. Шафа замикається на замок, ключ від якого зберігається в чергового по підрозділу. Видача приладів у всіх випадках проводиться під особистий підпис у книзі видачі зброї і боєприпасів із зазначенням номерів приладів. Прилади забороняється зберігати в одній шафі разом з акумуляторами, що входять у комплект приладів.
Пунктом 11 Руководства зазначено, що шафи з приладами і прилади великих габаритів і маси встановлюються в кімнаті для зберігання зброї.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, та з урахуванням п. 3 Розділу І Положення №243/95-ВР, монокуляри нічною бачення AN/PVS-14 повинні були зберігатися в кімнаті для зберігання зброї, а тому позивач неналежним чином виконав свої службові обов`язки.
Проте, суд зазначає, що згідно п. 8 Положення №243/95-ВР залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.
Так, відповідачем застосовано до позивача п. 13 Положення №243/95-ВР, яким передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Згідно акту службового розслідування, 13.10.2016 року особовий склад 1 парашутно-десантної роти зі своєю штатною зброєю та озброєнням, а також іншим військовим майном на виконання бойового розпорядження командувача ВДВ ЗС України №131 від 12.10.2016 року вибув до зведеної батальйонної групи у складі 45 окремої десантно-штурмової бригади до угрупування військ (сил) під час участі у антитерористичній операції.
Перед вибуттям у складі підрозділу для виконання завдань в зону проведення антитерористичної операції на підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 13.10.2016 року №230, особовим складом 1 парашутно-десантної роти було отримано з кімнати зберігання зброї та боєприпасів закріплену за ними зброю та військове майно, а саме прилади нічного бачення AN/PVS-14 в кількості 26 (двадцяти шести) комплектів.
При цьому, монокуляри нічною бачення AN/PVS-14 в кількості 4 (чотирьох) комплектів №74348199, №74348375, №74349342, №74347746 у зв`язку з тим, що військовослужбовці роти, за якими було закріплено зазначене військове майно, були тимчасово відсутні на службі, були отримані з кімнати зберігання зброї та боєприпасів безпосередньо командиром 1 парашутно-десантної роти капітаном ОСОБА_1 , який враховуючи, що необхідного часу для здачі їх для зберігання на склад ракетно-артилерійського озброєння у нього не залишалось прийняв рішення покласти прилади нічного бачення для надійного зберігання саме до металевого сейфу, який був в канцелярії командира роти, а не повернути їх до кімнати зберігання зброї та боєприпасів.
Отже, враховуючи обставини, за яких позивач неналежним чином виконав свої службові обов`язки, а також, відсутність в діях позивача умисних дій, що підтверджено актом службового розслідування, та відсутність судового рішення про визнання позивача винним у вчинені кримінального правопорушення, суд вважає безпідставним застосування до позивача повної матеріальної відповідальності.
Тому наказ військової частини НОМЕР_1 наказ №1310 від 19.06.2017 року в частині визначення збитків нанесених державі по службі РАО у сумі 1170040,92 грн. та наказ військової частини НОМЕР_1 наказ №172 від 21.08.2017 року в частині визначення збитків нанесених державі по службі зв`язку у сумі 1167422,56 грн. ОСОБА_1 є протиправними.
Щодо невиплати позивачу грошового забезпечення за період з 10.08.2017 року по18.08.2017 року, суд зазначає, що згідно витягу із наказу командувача високомобільних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 27.04.2017 року №19 капітан ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) з урахуванням частини восьмої пункту 1 підпункту «ї» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили продовжувати військову службу). Чинність контракту припиняється 26.05.2017 року. При цьому витяг із даного наказу надійшов до військової частини НОМЕР_1 22 травня 2017 року та зареєстрований за вх. №3421.
У зв`язку з перебуванням позивача на лікуванні (в період після закінчення строку дії контракту 26.05.2017 року) наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.05.2017 року №106 строк дії контракту йому було продовжено на час перебування позивача на лікуванні.
Згідно пункту 37.1.5 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗС України та деяким іншим особам, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (зі змінами) у разі звільнення з військової служби посадові оклади, оклади за військовими званнями та щомісячні додаткові види грошового забезпечення виплачуються особам офіцерського складу та особам рядового, і сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, - до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня у закінчення строку контракту, а в разі продовження його дії до дня закінчення такого продовження за підставами, визначеними законодавством.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.08.2017 року №172 капітан ОСОБА_1 , на підставі його рапорту про здавання справ та посади від 21.08.2017 року за вх. №5579, з 18.08.2017 року він був виключений зі списків особового складу військової частини, знятий із усіх видів забезпечення і направлений для зарахування на військовий облік до Чигиринського РВК Черкаської області.
При цьому, враховуючи, що в позивача дія контракту (строк дії якого закінчився 26.05.2017 року) була продовжена на час перебування його на лікуванні (до 10.08.2017 року - дата виписки з лікувального закладу) виплата грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення) капітану ОСОБА_1 , за серпень місяць 2017 року була здійснена лише за період з 01 серпня 2017 року по 10 серпня 2017 року.
Таким чином в цій частині суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд частково задовольняє позовні вимоги.
Керуючись ст. 244,245, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 №1310 від 19.06.2017 року в частині визначення ОСОБА_1 розміру збитків нанесених державі по службі РАО у сумі 1170040,92 грн.
Визнати протиправним та скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 №172 від 21.08.2017 року в частині визначення ОСОБА_1 розміру збитків нанесених державі по службі РАО у сумі 1167422,56 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 липня 2018 року.

Суддя О.В. Єфанова