Справа № 801/11131/2012
Суддя: Білоусова О. М.
Дата ухвалення: 2012-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 грудня 2012 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Білоусової О.М., при секретарі Мельник В.Ю., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу № 3 роти ДПС УДАІ м. Житомир прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії АР 1 № 192139 від 07.10.2012 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 07.10.2012 р., керуючи автомобілем Мегсеdеs-Веnz Е 280, державний номер Р5500ВХ, рухався по автомобільний дорозі сполученням Київ-Чоп і був зупинений інспектором ДПС на 235 км. на стаціонарному посту ДПС вищеозначеної дороги за перевищення швидкості на 27 км. при обмеженні 50 км. на год. Він пояснював інспектору, що згідно пункту 12.10.2.в правил дорожнього руху України обмеження дозволеної швидкості вводяться у місцях розташування стаціонарних постів Державтоінспекції, про що в обов'язковому порядку повинен попереджувати дорожній знак 6.10. Такого знака встановлено не було на протязі обмежувальної ділянки, де було встановлено дорожні знаки з регламентом швидкості 90, 70, 50. Крім того, керуючись пунктом правил дорожнього руху 12.1. (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), враховуючи складні погодні умови (йшов сильний дощ і дорожнє покриття було мокрим і слизьким, а також в сусідніх смугах рухались інші транспортні засоби), не можливо було шляхом гальмування на короткій ділянці встановити швидкість з 90 км/год. до 50 км/год. без потенційної загрози створення ДТП. Інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову серія АР1№192139 в справі про адміністративне правопорушення з накладенням адміністративного стягнення на позивача у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Складаючи постанову про адміністративне правопорушення інспектор не роз'яснив права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, яка передбачає, що я він має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржити постанову по справі, чим вважаю були порушені його права захист. В той же час інспектором була розглянута справа про адміністративне правопорушення з порушенням вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, просить вищезазначену постанову визнати незаконною та скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги та викладені в позові обставини підтримав, просив позов задовольнити. Доповів по суті.

Відповідач до суду не зявився, повідомлений належним чином (а.с.19, 27), справа розглядається відповідно до ч. 4 ст. 128 КАСУ.

Аналізуючи надані в справі докази та пояснення позивача, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з копії постанови АР1№ 192139 від 07.10.2012 р., позивач притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.15).

З копії протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що 07.10.2012 р., керуючи автомобілем Мегсеdеs-Веnz Е280, державний номер Р5500ВХ, позивач рухався по автомобільний дорозі сполученням Київ-Чоп і був зупинений інспектором ДПС на 235 км. за перевищення швидкості на 27 км. при обмеженні 50 км. на год. (а.с.14)

Відповідно до ч.1 ст.141 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З копії протоколу про адміністративне правопорушення та постанови вбачається, що інспектором ДАІ докази (фотознімок з фотофіксацією автомобіля позивача з даними зафіксованого технічним приладом часу зйомки та швидкості руху) не долучені.

У протоколі та постанові відсутні посилання на те, хто саме проводив фото- фіксацію вказаного автомобіля. Зазначення в постанові цих даних є обовязковою, оскільки у відповідності до п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС від 13.11.2006р. за № 1111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили інструкції та склали заліки з використання цих приладів. Таким чином, зазначення відомостей про цих співробітників ДАІ буде доводити факт законності та достовірності фіксації порушень ПДР технічними приладами.

Також, в постанові відсутні посилання на записи у журналі обліку роботи технічних засобів вимірювання про використання спеціального пристрою, у порядку встановленому вищевказаною Інструкцією.

Відповідно до ст. 268 КУпАП на особу, яку звинувачують у скоєнні правопорушення не покладається обовязок доказування, цей обовязок покладається на органи та посадових осіб, які складають протокол та розглядають справу. Це право особи закріплено у ст. 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обставини справи викладені в поясненнях позивача є послідовними та не спростовані доводами відповідача.

Суд вважає, що постанову не можна вважати правомірною, оскільки під час прийняття оскаржуваної постанови не дотримані вимоги ст. ст. 268, 280, 283 КУпАП, що суперечить також ст. 2 КАС України.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, оскільки доказів правопорушення не надано, суд вважає, що не можливо встановити наявність правопорушення в діях позивача, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вимоги що до закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягають, оскільки дане питання вирішується в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 141, 122, 252, 258, 268, 294 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 11, 69-71, 94, 99, 158-164, 186 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково. Постанову інспектора ДПС взводу № 3 роти ДПС УДАІ м. Житомир прапорщика міліції ОСОБА_2 серії АР 1 № 192139 від 07.10.2012 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. скасувати. В частині вимог про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Білоусова