Справа № 221/6775/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2018 року

Київ

справа №221/6775/16-а

адміністративне провадження №К/9901/23449/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Гімона М.М.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №221/6775/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про визнання незаконною відмови в переведенні на пенсію по втраті годувальника та зобов'язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду, ухвалену 4 квітня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді Гайдара А.В., суддів Василенко Л.А., Ханової Р.Ф.,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області у переведенні її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку із втратою годувальника та зобов'язати здійснити таке переведення з 01.11.2016, виходячи з розміру 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника, яка була йому призначена згідно довідки про заробітну плату № 33/2036 від 16.04.2012.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі Донецької області в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника та скасовано рішення №2286 від 11.11.2016. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника та виплату пенсії по втраті годувальника відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.11.2016, виходячи з розміру 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника, яка розраховується із розміру всіх складових заробітної плати, померлого ОСОБА_2, вказаних у довідці про заробітну плату за № 33/2036 наданої КСП «Старогнатівське» Тельманівського району Донецької області 16.04.2012.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року скасовано постанову Волноваського районного суду Донецької області від 23 лютого 2017 року та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області № 2286 від 11.11.2016. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2016 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та прийняти рішення відповідно до вимог пенсійного законодавства. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Як встановлено, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, який був інвалідом ІІ групи, віднесений до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду у Волноваському районі Донецької області та отримує пенсію за віком.

2 листопада 2016 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду у Волноваському районі Донецької області з заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника на підставі ст.ст. 49, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника, яка була йому призначена згідно довідки про заробітну плату від 16.04.2012 №33/2036, виданої КСП «Старогнатівське» Тельманівського району Донецької області.

Рішенням від 11 листопада 2016 року №2286 УПФУ в Волноваському районі Донецької області позивачу відмовлено в переведенні її на вказану пенсію, з посиланням на те, що довідка від 16.04.2012 №33/2036 про заробітну плату ОСОБА_2 не відповідає первинним документам, а тому переведення на інший вид пенсії є недоцільним.

Не погоджуючись із таким рішенням органу Пенсійного фонду позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов частково, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що спірне рішення про відмову у задоволенні заяви позивача, прийняте відповідачем передчасно, без врахування вимог Порядку №22-1 та не є таким, що прийнято на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права.

Суд, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення скарги без задоволення, а судового рішення апеляційного суду - без змін, з урахуванням такого нормативного обґрунтування.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України від 28 лютого 1991 року N796-XII "Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено Порядком.

Так, згідно з п. 2 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд роботи у зоні відчуження.

Відповідно до п. 5 Порядку № 1210 у разі коли кількість відпрацьованих днів у неповному календарному місяці роботи більш як 25,4 пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за фактично відпрацьований час.

Судами установлено, що згідно довідки, виданої Міністерством оборони № 34981 від 11.12.2006, ОСОБА_2 з 13.08.1987 до 14.10.1987 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і працював в зоні відчуження. При житті ОСОБА_2 отримував пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи. В матеріалах його пенсійної справи знаходиться довідка від 16.04.2012 № 33/2036 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження за вказаний період, яка була видана КСП «Старогнатівське» і на підставі якої померлому чоловіку позивача була нарахована та виплачувалася пенсія по інвалідності.

При цьому, питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій, урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсівйного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

У пункті 2 Порядку 22-1 міститься перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 4.1 пункту 4 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з підпунктом 4.2 пункту 4 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (підпункт 4.3 пункту 4 Порядку №22-1).

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 Порядку №22-1).

В порушення зазначених вимог Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області не витребувало необхідні документи та не запропонувало позивачу надати нову довідку.

При цьому, спірне рішення містить лише посилання на недоцільність здійснення перерахунку пенсії.

За таких обставин, правильними є висновки апеляційного суду, що рішення Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області № 2286 від 11.11.2016 не містить мотивів, які стали підставою для його прийняття та не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що є підставою для його скасування та покладення на відповідача обов'язку розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Проте, доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки досліджених судом доказів, про перевагу одних доказів над іншими, а тому касаційний суд не приймає їх до уваги.

За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що апеляційним судом не допущено неправильного застосування норм матеріального права, не порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 4 квітня 2017 року у справі №221/6775/16-а залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон ,

Судді Верховного Суду