Справа № 444/2710/13-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 липня 2018 року

Київ

справа №444/2710/13-а

адміністративне провадження №К/9901/3470/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2015 року (головуючий суддя Сапіга В.П., судді: Обрізко І.М., Левицька Н.Г.) у справі №444/2710/13-а за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Жовківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Жовківське КП МВУЖКГ, КПЛО Червоноградське БТІ, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправними і скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом, в якому просили визнати протиправним і скасувати п.2.1. рішення від 24.11.2005 р. №556 "Про передачу квартир державного житлового фонду в приватну власність» та зобов'язати Виконком розглянути заяву про приватизацію житла подану 07.11.2005 р. щодо передачі їм квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що 07.11.2005 року звернулися до відповідача із заявою про передачу в спільну сумісну приватну власність квартири АДРЕСА_1. За оскаржуваним рішенням їм передано у приватну власність квартиру АДРЕСА_3, а не АДРЕСА_1. Позивачі вважають, що вселилися не в ту квартиру, так як фактично повинні були вселитись в квартиру в якій проживають треті особи - сім'я Пелехів.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2015 року скасовано постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрито.

Закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що прийняте міською радою рішення є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання - реєстрації свідоцтва про право власності. Скасування такого акта не породжує наслідків для сторін, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності має вирішуватися за нормами цивільного законодавства. Суд зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту. Розгляд даного позову не впливає на законність правовстановлюючих документів щодо права власності на спірну квартиру до розгляду спору про їх оскарження (не породжує юридичних наслідків).

Суд апеляційної інстанції вказав, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі покликалися на порушення їх саме цивільних прав, оскільки вважають, що їм має бути передана у власність квартира АДРЕСА_1 в якій проживають та яка перебуває у власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду в частині закриття провадження у справі, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду в частині закриття провадження у справі і в цій частині прийняти нову постанову про задоволення позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачі не отримували свідоцтва про право власності на квартиру №10, про його існування дізналися лише у суді та ознайомлені лише з його копією. При цьому, без оригіналу свідоцтва позивачі не можуть його оскаржити. Також посилається на те, що позивачі не претендують на чиєсь право власності чи на чужу квартиру, і не ставлять таких вимог у позовній заяві, а просять скасувати рішення виконкому лише в тій частині, в якій воно виходить за межі діючого законодавства та прийняте з перевищенням компетенції органом місцевого самоврядування. На думку позивача, апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що прийнятим рішенням не порушуються права позивачів та дійшов помилкового висновку по суті спору.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2015 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

З 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв'язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.

З цієї дати набрав чинності також Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким, зокрема, Кодекс адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747-IV викладено у новій редакції.

Згідно з пунктом 4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України касаційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За приписами абзацу другого частини першої статті 354 КАС України порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Системний аналіз положень наведених норм права дає підстави для висновку, що законодавець визначив саме ОСОБА_6 Верховного Суду як «суд, визначений законом», який здійснює касаційний перегляд справи за наявності у ній спору щодо предметної юрисдикції. Тому, враховуючи, що у цій справі суд апеляційної інстанції закрив провадження, вказавши на непідсудність цього спору судам адміністративної юрисдикції, а учасник справи оскаржує це судове рішення і під час розгляду цієї скарги незалежно від її доводів насамперед має бути вирішено питання юрисдикційної належності цього спору, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Справу №444/2710/13-а за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Жовківської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Жовківське КП МВУЖКГ, КПЛО Червоноградське БТІ, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправними і скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду