Справа № 804/3587/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Справа № 804/3587/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -
У травні 2018 року позивачі звернулися до адміністративного суду з вищезазначеним позовом, в якому просили визнати протиправними дії ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо відмови їм у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га кожній за рахунок земель запасу, що розташована за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, та зобов'язати відповідача видати їм такий дозвіл, а також стягнути з відповідача на їх користь судовий збір у розмірі 704,80 грн. кожній.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначили, що відповідач у порушення вимог Земельного кодексу України відмовив кожній із заявниць у наданні дозволу на розроблення землевпорядної документації посилаючись на те, що Держгеокадастр та його територіальні органи при передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність в межах норм безоплатної приватизації повинні надавати дозволи на розроблення документації із землеустрою передавати у власність в межах норм безоплатної відповідно до переліку земельних ділянок, який щоквартально формується, у розмірі 25 відсотків від площі земельних ділянок, право оренди на яку було продано на території області. Сформований перелік земельних ділянок, які пропонується передавати у наступному кварталі оприлюднюється на офіційному веб-сайті територіального органу.
Ухвалою суду від 22.05.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
На виконання вимог ухвали суду від 22.05.2018 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області були підстави для відмови у задоволенні клопотань ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що передбачені ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а саме невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 р. № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними».
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де було зазначено, що заперечення відповідача по суті спору ніяким чином не спростовують їх позицію щодо вищої юридичної сили норм закону перед положеннями підзаконного акту. Позивачами подано усі документи, передбачені Земельним кодексом України, необхідні для прийняття позитивного рішення щодо надання відповідних дозволів, але відповідач, керуючись виключно Стратегією КМУ, що суперечить даному закону, неправомірно відмовив у їх наданні. Враховуючи викладене, позивачі просили позов задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Судом встановлено, що 21 грудня 2017 року відповідно до ст.ст.118, 122, 123 Земельного кодексу України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одночасно звернулися до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотаннями про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту Могилівської сільської ради Царичанського району у Дніпропетровській області.
До клопотання відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України було також долучено графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до пункту 4.12 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, який затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру № 22 від 03.03.2015 р. (з наступними змінами), відповідач у справі - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, відповідно до покладених на нього завдань, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області.
Отже з урахуванням вищезазначеного органом, уповноваженим державою здійснювати дані функції виступає Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке є територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин - Держгеокадастру України.
Відповідно до ч.1 ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами зазначений статтею 118 Земельного кодексу України.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами зазначений статтею 118 Земельного кодексу України.
Згідно з ч.1 ст.118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.
Відповідно до ч.6 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Частиною 7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Отже, підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки визначені ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, сплачений позивачами судовий збір за подачу адміністративного позову до суду підлягає поверненню лише в сумі 352,40 грн. кожній.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
У задоволенні решти позову відмовити.
Присудити здійснені ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 352,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Присудити здійснені ОСОБА_2 судові витрати по справі у розмірі 352,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя ОСОБА_4