Справа № 810/4547/17
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4547/17 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
Суддя-доповідач - Кучма А.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря: Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 (м. Київ, дата виготовлення повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько Валентини Данилівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько Валентина Данилівна, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ківшовата Агро» про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 5,0753 га, зареєстрованого на підставі договору оренди землі №б/н від 02.02.2016, укладеного між позивачем та ТОВ «Ківшовата Агро», номер запису про інше речове майно 13602663.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в період дії договору оренди земельної ділянки від 2008 року та доповнень до нього від 2012 року державний реєстратор не мав права проводити реєстрацію фактично нового права оренди на ту саму земельну ділянку, а не провівши перевірки наявності вже зареєстрованого права оренди порушив її права, як власника земельної ділянки, оскільки допустив правову невизначеність - одночасну дію двох договорів оренди однієї і тієї самої землі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір був укладений та зареєстрований під час дії Додаткової угоди від 23.05.2012 до Договору оренди землі від 25.04.2008, оскільки термін Додаткової угоди до Договору оренди землі від 25.04.2008 має закінчитись 29.12.2017, а Договір оренди землі від 02.02.2016 зареєстрований реєстратором 06.03.2016, що вказує на правову невизначеністю так як одночасно діє два договори оренди однієї і тієї самої землі.

Позиція відповідача обґрунтована тим, що у документах, поданих заявником, не містилося інформації, яка може вважатися перешкодою для державної реєстрації права оренди, ТОВ «Ківшовата Агро» було подано для реєстрації повний та належно оформлений пакет документів, який вимагається Законом для вчинення відповідної реєстраційної дії.

Позиція третьої особи обґрунтована тим, що в даному випадку відсутня подвійна реєстрація права оренди земельної ділянки, оскільки у спірних відносинах, що виникли фігурують ті самі сторони та одна й та сама земельна ділянка, відсутні будь-які докази щодо введення позивача в оману або укладання такого договору в наслідок помилки, або під примусом.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, що з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є власником земельної ділянки загальною площею 5,0753 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_1, що розташована на території Ківшоватської сільської ради Таращанського району Київської області.

Дана обставина підтверджується копіями державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 виданого Таращанською райдержадміністрацією Київської області 09.11.2004, Інформаційної довідки Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 98432522 від 26.09.2017.

25.04.2008 між позивачем та ТОВ «Ківшовата Агро» укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки №б/н, який зареєстровано Таращанським районним відділом СВП «Київський обласний реєстраційний центр» центр ДЗК від 01.10.2008 за № 84. Відповідно до п. 3.1 договору від 25.04.2008, договір оренди землі укладено на 5 років. Договором чітко визначено строк його дії, порядок і спосіб продовження дії договору, порядок його зміни та припинення. (а.с. 64)

Земельну ділянку передано орендатору згідно акту приймання-передачі від 25.04.2008. (а.с. 65)

23.05.2012 року між позивачем та ТОВ «Ківшовата Агро» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 25.04.2008, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди щодо продовження терміну дії договору на 5 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди. Також сторони дійшли згоди щодо необхідності приведення у відповідність до норм Закону України «Про оренду землі» і інших умов договору від 25.04.2008. Додаткова угода зареєстрована в управлінні Держкомзему у Таращанському районі Київської області 29.12.2012 за №05845.

02.02.2016 між позивачем та ТОВ «Ківшовата Агро» укладено новий договір оренди землі загальною площею 5,0753 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, відповідно до п. 3.1 якого договір укладено на 7 років. Строк дії договору починається з моменту державної реєстрації права оренди за цим договором.

Договір від 02.02.2016 зареєстрований приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області, Скоробагатько В.Д. 06.03.2016, номер запису про право власності № 13582090, індексний номер: 28615437.

Позивач, вважаючи дії приватного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. щодо реєстрації договору оренди землі протиправними, звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог дійшов до висновку, що приватний нотаріус Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. при здійсненні державної реєстрації договору оренди земельної ділянки без номера від 02.02.2016 між ОСОБА_3 та ТОВ «Ківшовата Агро» діяла на підставі, в межах і спосіб передбачені Конституцією України та Законами України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під час проведення реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Дана норма передбачає чіткий перелік обставин, які має перевірити реєстратор, для того щоб упевнитися у відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Згідно ч.1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено вичерпний перелік підстав відмови в державній реєстрації прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заборонено відмовляти в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом.

Згідно п. 15 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Аналогічна правова норма визначена статтею 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У свою чергу, п. 96 Порядку № 868 передбачено, що державний реєстратор встановлює наявність (відсутність) записів про: державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно у Державному реєстрі прав; обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек - під час проведення вперше державної реєстрації права власності на нерухоме майно або іпотеки у Державному реєстрі прав; обтяження речових прав на нерухоме майно в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; обтяження податковою заставою речових прав на нерухоме майно у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, порядок доступу до якого встановлює Мін'юст, - під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Крім того, п. 94 Порядку № 868 визначає, що під час проведення державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор використовує дані Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна для цілей справляння адміністративного збору та/або перенесення відомостей із зазначених реєстрів до Державного реєстру прав.

Державний реєстратор у разі відсутності відомостей у Державному реєстрі прав та Реєстрі прав власності на нерухоме майно використовує реєстраційні дані, які містяться на паперовому носії інформації (реєстрові книги та реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), - у разі їх наявності в органі державної реєстрації прав.

Державний реєстратор у силу свого правового статусу не може сліпо слідкувати документам тих органів, які їх видали. За нього несе відповідальність держава, а тому він повинен робити все в межах його компетенції для того, щоб надати учасникам обороту нерухомості державні гарантії охорони та захисту їх прав на нерухомість. Ця обставина, у свою чергу, має позитивно впливати на весь оборот об'єктів нерухомого майна й захищеність прав його учасників, оскільки мінімізує ризики державної реєстрації прав на нерухоме майно або їх обтяжень з помилками.

Отже, державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити, зокрема, інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав у тому числі з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Державний реєстратор є суб'єктом владних повноважень і повинен здійснювати усі можливі дії задля недопущення подвійної державної реєстрації одних і тих самих прав, а тому повинен запитувати інформацію про наявність чи відсутність державної реєстрації у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 1 січня 2013 року.

Позиція позивача обґрунтована тим, що в період дії договору від 25.04.2008 з Додатковою угодою від 23.05.2012, дія яких закінчується 29.12.2017, відповідачем у справі було 06.03.2016 зареєстровано новий договір оренди тієї самої земельної ділянки від 02.02.2016, у зв'язку із чим цю реєстрацію слід скасувати, оскільки законодавством України не передбачено порядку подвійної реєстрації договорів оренди земельних ділянок - в даному випадку подвійна реєстрація є незаконною та в цьому вбачається порушення законних прав орендодавця щодо розпорядження своїм майном на власний розсуд після закінчення договору.

Колегія суддів зазначає, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01.01.2013, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Крім того, у постанові від 30.03.2016 № 814-3015-14 Верховним судом України вказано, що одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Договір оренди земельної ділянки, укладений 25.04.2008 між позивачем та ТОВ «Ківшовата Агро», та додаткова угода до даного договору від 23.05.2012 є такими, що оформлені та зареєстровані у встановленому законодавством порядку, про що свідчать відбиток печатки управління Держкомзему у Таращанському районі Київської області та підпис особи, яка провела реєстрацію на цьому договорі.

Договір зареєстровано Таращанським районним відділом СВП «Київський обласний реєстраційний центр» центр ДЗК від 01.10.2008 за № 84.

Додаткова угода зареєстрована в управлінні Держкомзему у Таращанському районі Київської області 29.12.2012 за №05845.

Строк дії вказаного договору закінчується 29.12.2017 відповідно до додаткової угоди.

Отже, на момент виникнення спірних відносин, право оренди на земельну ділянку, що належить позивачу вже було зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Відповідачем не надано доказів, що приватним нотаріусом була перевірена та обставина, що договір оренди земельної ділянки від 25.04.2008 та додаткова угода до нього від 23.05.2012 вже були зареєстровані у встановленому законодавством порядку на момент звернення третьої особи.

Таким чином, державний реєстратор не перевірив інформацію щодо вже зареєстрованих договорів оренди земельної ділянки, порушив вимоги порядку реєстрації речових прав на земельні ділянки та неправомірно здійснив реєстраційні дії щодо державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 02.02.2016 з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 5,0753 га, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Ківшовата Агро».

Колегія судді зазначає, що такі дії відповідача призвели до того, що одночасно діяли два договори оренди однієї і тієї самої землі, що є порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що договір оренди землі від 25.04.2008 та договір оренди землі від 02.02.2016 відрізняються істотними умовами, а саме орендною платою, тому незважаючи на те, що дані договори укладені між тими самими сторонами, вони є різними за своїми умовами і не можуть бути ототожненими.

Дана обставина спростовує висновок суду першої інстанції про реєстрацію відповідачем похідного права, будь-яких обґрунтувань існування такого похідного права в даному випадку не наведено.

Також є хибним висновок суду першої інстанції про наявність у третьої особи переважного права на продовження договору оренди до спливу його строку, оскільки наявність такого права не спростовує встановлені порушення при державній реєстрації договору оренди землі від 02.02.2016 та не дає можливості проводити державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору, при тому, що право оренди на ту ж саму ділянку вже зареєстровано на підставі іншого договору, дія якого не закінчилася чи не припинена у встановленому порядку.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на рішення Таращанського районного суду Київської області від 24.11.2017, як на підставу відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки даним рішенням переглядалась правомірність договору оренди землі від 02.02.2016, в той час як в даній справі досліджується не право власності (користування) земельною ділянкою, а правомірність чи протиправність дій приватного нотаріуса при здійсненні державної реєстрації договору оренди землі від 02.02.2016.

Відповідно до приписів п. 6 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Подання для державної реєстрації документів на земельну ділянку, щодо якої вже зареєстровано інший договір оренди у Державному реєстрі прав є підставою для відмови у державній реєстрації відповідно до ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько В.Д. було передчасно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.03.2016, щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 5,0753 га, дане рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства, тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно надана правова оцінка обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2018 - скасувати, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 5,0753 га, зареєстрованого на підставі договору оренди землі №б/н від 02.02.2016, укладеного між позивачем та ТОВ «Ківшовата Агро», номер запису про інше речове майно 13602663.

Стягнути з державного реєстратора - Приватного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Скоробагатько Валентини Данилівни (09600, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (09543, АДРЕСА_2) сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 640,00 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 960,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03.08.2018.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна