Справа № 826/2066/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2018 року № 826/2066/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Борсуковської А.О.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Молчан С.М.,

представник відповідача: Кравченко О.О.,

представник позивача: Махмудової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ямас-Буд"

до Головного управління ДФС у місті Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ямас-Буд" (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління ДФС у мсті Києві (далі - відповідач), у якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 18.10.2017 №, від 18.10.2017 №, від 18.10.2017 №, від 18.10.2017 №, від 18.10.2017 №, від 29.01.2018 №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про безпідставність висновків податкового органу, викладених в акті перевірки, на підставі яких прийняті спірні податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.03.2018 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити та скасувати спірні податкові повідомлення-рішення як протиправні.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у письмовому відзиві на позов. У судовому засіданні просив відмовити у їх задоовленні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

У період з 29.08.2017 по 18.09.2017 на підставі направлень від 29.08.2017 № 907/26-15-14-01-02, №1942/26-15-14-06-03, №2889/26-15-14-03-03, №5346/26-15-14-09, виданих ГУ ДФС у м. Києві, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за III квартал 2017 року та згідно наказу ГУ ДФС у м. Києві від 02.08.2017 № 7303 Орловою Вітою Миколаївною - радником податкової та митної справи III рангу, заступником начальника відділу перевірок у сфері видобування та переробки природних ресурсів управління аудиту у сфері матеріального виробництва ГУ ДФС у м. Києві; Солодкою Людмилою Юріївною - інспектором податкової та митної справи II рангу, головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок юридичних осіб з податку на майно, доходів з фізичних осіб та сплати єдиного внеску, управління аудиту окремих об'єктів та категорій платників ГУ ДФС у м. Києві; Сидоренко Юлією Володимирівною - інспектором податкової та митної справи II рангу, головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за операціями у сфері ЗЕД управління фінансового контролю та операцій у сфері ЗЕД ГУДФС у м. Києві; Сидоренком Андрієм Васильовичем - радником податкової та митної справи III рангу, головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за розрахунковими операціями управління спеціального аудиту ГУ ДФС у м. Києві, проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯМАС-БУД", код 39447551, податкового законодавства за період з 20 жовтня 2014 року по 30 червня 2017 року , валютного - за період з 20 жовтня 2014 року по 30 червня 2017 року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 20 жовтня 2014 року по 30 червня 2017 року.

За результатами перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ "ЯМАС-БУД" №393/26-15-14-01-02/39447551 від 25 вересня 2017 року.

За висновками акту перевірки, позивачем порушено вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, пункту 9.1 статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV, пункту 2.7 Положення "Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, пункту 5, пункту 6, пункту 7, підпункту 9.4 пункту 9, пункту 10, пункту 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, пункту 5, пункту 7 "Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Доходи", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 у результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 3 266 140,00 грн., у тому числі за 2016 рік у сумі 1 876 363,00 грн., за півріччя 2017 року у сумі 1 349 777,00 грн. та завищення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування у сумі 2 071 823,00 грн., у тому числі за півріччя 2017 року у сумі 2 071 823 грн.;

пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.5, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, пункту 9.1 статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 1.2 статті 1, пункту 2.4 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 2 811 149,00 грн., у тому числі за червень 2016 року у сумі 84 986,00 грн., за липень 2016 року у сумі 250 014,00 грн., за грудень 2016 року у сумі 411 021,0 грн., за січень 2017 року у сумі 29 806,00 грн., за квітень 2017 року у сумі 81 342,00 грн., за червень 2017 року у сумі 1 953 980,00 грн. та завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд. 21 Декларації) за червень 2017 року на суму 1 269 879,00 грн.;

підпункт «е» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 164.5 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, пункту 171.2 «а» статті 171, підпункту «є» 14.1.54 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 2755-VI, внаслідок чого встановлено заниження сум податку на доходи фізичних осіб за період який перевірявся на суму 60 433,80 грн.;

підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168, підпункту 168.4.4 пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI, у результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання та своєчасності перерахування військового збору до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 5 036,15 грн.

За результатами проведеної перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення

- від 18.10.2017 №, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 4 032 675,00 грн., у т.ч. 3 226 140,00 грн. - основний платіж та 806 535,00 грн. - штрафна санкція;

- від 18.10.2017 №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 8 136,70 грн., у т.ч. 5 036,15 грн. - основний платіж та 3 100,55 грн. - штрафна санкція;

- від 18.10.2017 №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 3 513 936,00 грн., у т.ч. 2 811 149,00 грн. основний платіж та 702 787,00 грн. - штрафна санкція;

- від 18.10.2017 №, яким визначено завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 2 071,00 грн.;

- від 18.10.2017 №, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 97 640,40 грн., у т.ч. 60 433,80 грн. - основний платіж та 37 206,60 грн. - штрафна санкція;

- від 18.10.2017 №, яким визначено завищення від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 1 269 879,00 грн.

У порядку адміністративного узгодження вказаних податкових повідомлень-рішень ДФС України скаргу позивача задовольнила частково - залишила без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 18.10.217 №, №, №, № та частково скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 18.10.2017 № в частині основного платежу з військового збору у сумі 906,50 грн. та штрафних санкцій у розмірі 679,88 грн.

ГУ ДФС у м. Києві прийняла податкове повідомлення-рішення від 29.01.2018 №, яким позивачу визначила суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 6 550,32 грн., у т.ч. 4 129,65 грн. основний платіж та 2 420,67 грн. - штрафна санкція.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у перевіряємий період мав господарські взаємовідносини з ТОВ «УКРВЕНТПРОМ», ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД», ТОВ «БЕРЕГОБУД» на підставі договорів субпідряду від 16.05.2016 №1-05, від 25.07.2016 №1-07, від 26.09.2016 №1-09, від 17.10.2016 №2/10/247, від 21.10.2016 №21/10, від 01.12.2016 №1/12, від 01.12.2016 №2/12.

За результатом виконаних робіт, ТОВ «БЕРЕГОБУД» виписало на адресу позивача акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 за грудень 2016 року №1, довідку про виконання будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 за грудень 2016 року на виконання умов Договору №. Позивач перерахував Субпідряднику грошові кошти в сумі 1 162 790,00 грн., що підтверджено банківськими виписками підприємства.

За результатом виконаних робіт ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД» виписало на адресу позивача акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 за грудень 2016 року №1, №2, №3, довідку про виконання будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 за грудень 2016 року на виконання умов Договору №1/12. Позивач перерахував Субпідряднику грошові кошти в сумі грн., що підтверджено банківськими виписками підприємства.

За результатом виконання Договору №2/12, виписано акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 за грудень 2016 року №1, №2, довідку про виконання будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 за грудень 2016 року на виконання умов Договору №2/12. Позивач перерахував Субпідряднику грошові кошти в сумі 2 768 966,00 грн., що підтверджено банківськими виписками підприємства.

За результатом виконаних робіт згідно договорів від 16.05.2016 №1-05, від 25.07.2016 №1-07, від 26.09.2016 №1-09, від 17.10.2016 №2/10/247, від 21.10.2016 №21/10, ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» виписало на адресу позивача акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 за червень 2016 року від 30.06.2016 №1, за липень 2016 року від 29.07.2016 №2, за вересень 2016 року від 30.09.2016 №1, за вересень 2016 року від 30.09.2016 №1, за листопад 2016 року від 14.11.2016 №1, за листопад 2016 року від 15.11.2016 №2, за листопад 2016 року від 25.11.2016 №1, за грудень 2016 року від 30.12.2016 №1, за березень 2017 року від 01.03.2017 №1, за березень 2017 року від 01.03.2017 №2, за березень 2017 року від 01.03.2017 №3. Позивач перерахував Субпідряднику грошові кошти в сумі 10 483 392,00 грн., що підтверджено банківськими виписками підприємства.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «БЕРЕГОБУД», в ході перевірки встановлено, що вартість списаних витрат по зазначених послугах відображено у складі собівартості (р.2050 Звіту про фінансові результати) за 2016 рік в сумі 968 992,00 грн., а суми ПДВ з їх вартості враховані до складу податкового кредиту у грудні 2016 року.

Згідно з актом приймання виконаних будівельних за формою КБ-2 за грудень 2016 року, складеного Субпідрядником ТОВ «БЕРЕГОБУД» та прийнятого і затвердженого Підрядником ТОВ «ЯМАС-БУД» 30.12.2016, витрати праці будівельників на зазначений у даному акті обсяг робіт становить 8053,63 людино-години, при фактичній кількості 1 особи працівників ТОВ «БЕРЕГОБУД» безпосередньо задіяних у виконанні таких робіт, а саме згідно з податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ за ІV квартал 2016 року відображено 1 особу - директора підприємства Перепелицю Н.В. з ознакою доходу « 101», податкові номери будь-яких інших фізичних осіб у звіті не зазначені.

Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що на адресу «БЕРЕГОБУД» 21.12.2016 була виписана та зареєстрована податкова накладна з номенклатурою «Будівництво фундаментів для встановлення сушильних камер з влаштуванням мереж електро, водопостачання та зливової каналізації згідно договору субпідряду № 2/12 від 01.12.2016» від контрагента ТОВ «ІМЕЙДЖЕН».

При аналізі господарської діяльності ТОВ «ІМЕЙДЖЕН», даних податкової звітності та даних єдиного реєстру податкових накладних встановлено: жодної податкової звітності (декларація з податку на додану вартість, декларація з податку на прибуток підприємства), а також податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників датку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ до ДПІ за місцем обліку не подано, за весь період діяльності контрагентами-постачальниками на адресу ГОВ «ІМЕЙДЖЕН» було виписано 16 податкових накладних з номенклатурою: апельсини солодкі свіжі, лимони свіжі, грейпфрути свіжі, мандарини свіжі, банани зелені свіжі, податкових накладних з іншою номенклатурою не зареєстровано. Отже, за висновками відповідача, ТОВ «ІМЕЙДЖЕН» не могло виконувати роботи "Будівництво фундаментів для встановлення сушильних камер з влаштуванням мереж електро, водопостачання та зливової каналізації згідно договору субпідряду № 2/12 від 01.12.2016" власними силами та не залучало для виконання Субпідрядників.

Також, відповідач в акті зазначив, що згідно з даними Єдиного реєстру судових рішень ТОВ «БЕРЕГОБУД» фігурує у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000034 від 16.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 209, частиною першою статті 205 КК України, згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.08.2017 у справі № 1-кс/759/2869/17.

Крім того, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві складено лист податкової інформації про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БЕРЕГОБУД» щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ "ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД", відповідачем в акті перевірки зазначено, що Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД» виписано та зареєстровано для ТОВ «ЯМАС-БУД» податкових накладних на суму ПДВ лише на 322 994,33 грн., що не відповідає даним бухгалтерського обліку підприємства, з номенклатурою «Комплекс з переробки органічних відходів і силосу в біогаз для виробництва електричної та теплової енергії (1-ша черга) в смт. Теофіполь, Хмельницької обл.», податкові накладні по об'єкту «фундаментів під сушильні ери по вул. Чехова, 7 В в м.Вінниця» не виписувались та не реєструвались. Згідно з даними АІС «Податкових блок» встановлено наступне: ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД» станом на 18.09.2017 перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві; Статутний капітал складав 44400 грн.; Основний вид діяльності: монтаж водопровідних мереж, систем опалення та функціонування; Звіт за формою 1ДФ до ДПІ за місцем обліку не подавався; Згідно з даними фінансового звіту за 2036 рік балансова вартість основних засобів складає 22,1 тис.грн.; Остання звітність ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД» - це декларація з податку на додану вартість подана за травень 2017 року.

Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що на адресу ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД» у грудні 2016 року були виписані та зареєстровані податкові накладні з номенклатурою «Ремонтно - будівельні роботи» та «Будівельно монтажні боти» (без зазначення найменування об'єкта) від наступних контрагентів: ТОВ «СІНГС-ГРУП», ТОВ «ЕКСБУД-ГРУГІ» та ГОВ «САЛІНО».

У ході перевірки був здійснений аналіз господарської діяльності контрагентів - постачальників ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД» та встановлено наступне.

По ТОВ «СІНГС-ГРУП» податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2016 року подана до ДПІ за місцем обліку з нульовими показниками, іншої податкової звітності не подавалось.

За весь період діяльності контрагентами-постачальниками на адресу ТОВ «СІНГС-ГРУП» було виписано 7 податкових накладних з номенклатурою: транспортні послуги, бензин, паливо, газ, дизельне пальне, податкових накладних з іншою номенклатурою зареєстровано. Отже, ТОВ «СІНГС-ГРУГІ» не могло виконувати будівельні та ремонтні роботи власними силами та не залучало для виконання третіх осіб.

Згідно з даними АІС «Податковий блок» встановлено, що 12.01.2017 за № 70/21-22-21- 03-06 ГУ ДФС у Херсонській області по ТОВ «СІНГС-ГРУП» внесена Облікова картка суб'єкта фіктивного підприємництва з ознаками фіктивності: «....Зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження...».

По ТОВ «ЕКСБУД-ГРУП» податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2016 року подана до ДПІ за місцем обліку з нульовими показниками, іншої податкової звітності взагалі не подано.

За весь період діяльності контрагентами-постачальниками на адресу ТОВ «ЕКСБУД- УП» було виписано 10 податкових накладних з номенклатурою: бензин, паливо, газ, дизельне пальне, податкових накладних з іншою номенклатурою не зареєстровано. Отже, за висновками податкового органу, ТОВ "ЕКСБУД-ГРУП" не могло виконувати будівельні та ремонтні роботи власними силами та не залучало для виконання третіх осіб.

Згідно з даними АІС «Податковий блок» встановлено, що 26.12.2016 за № 1522/21-22-21-03-06 ГУ ДФС Херсонській області по ТОВ «ЕКСБУД-ГРУП» внесена Облікова картка суб'єкта фіктивного підприємництва з ознаками фіктивності: «....Зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження...».

По ТОВ «САЛІНО» податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2016 року до ДПІ за місцем обліку не подавалась, єдина декларація з податку на додану вартість подана за листопад 2016 року, іншої податкової звітності взагалі не подано.

За весь період діяльності контрагентами-постачальниками на адресу ТОВ «САЛІНО» виписано 2 податкових накладних з номенклатурою: бензин, паливо, газ, податкових накладних з іншою номенклатурою не зареєстровано. Отже, за висновками відповідача, ТОВ «САЛІНО» не могло виконувати будівельні та ремонтні роботи власними силами та не залучало для виконання третіх осіб.

Згідно з даними АІС «Податковий блок» встановлено, що 16.12.2016 за № 1434/21-22-21-03-06 ГУ ДФС Херсонській області по ТОВ «САЛІНО» внесена Облікова картка суб'єкта фіктивного підприємництва з ознаками фіктивності: «....Зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у водіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або такими особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження...».

Також податковим органом в акті перевірки зазначено, що згідно з Єдиним реєстром судових рішень встановлено, що ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД» фігурує у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 від 22.02.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 205 КК України, згідно з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.06.2017 у справі № 761/21875/17.

Щодо господарських взаємовідносин позивача з ТОВ "УКРВЕНТПРОМ", податковим органом під час перевірки встановлено, про що відображено в акті перевірки, що ТОВ «УКРВЕМТПРОМ» виписало на адресу позивача акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2, відповідно до умов Договорів на загальну суму 6 627 826,66 грн.

Згідно з даними А1С «Податкових блок» встановлено. що ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» станом на 18.09.2017 перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві. Статутний капітал складав 5 000,00 грн.

Основний вид діяльності: монтаж водопровідних мереж, систем опалювання та кондиціонування.

Згідно з даними фінансового звіту за 2016 рік основні засоби відсутні. Остання звітність ТОВ «УКРВЕНТТІРОМ» - це декларація з податку на додану вартість подана за лютий 2017 року.

Згідно з податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ, поданого до ДПІ за місцем обліку протягом 2016 року встановлено, що у квітні 2016 року працювало 2 особи, в т.ч. директор; з січня 2017 року на підприємстві 1 особа - директор підприємства.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 за договором від 17.10.2016 № 2/10/247, складеного підрядником ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» та прийнятого і затвердженого Підрядником (позивачем) за листопад та грудень 2016 року, витрати праці будівельників на зазначений у даному акті обсяг робіт складають по актах за листопад (дата підписання актів 14 та 15 листопада) - 23011,3 людино-години, при фактичній кількості у листопаді 3 особи працівників ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» безпосередньо задіяних у виконанні таких робіт, по актах за грудень - 12590,24 людино-години, одночасно був підписаний акт по договору від 21.10.2016 №21/10, витрати праці будівельників на зазначений у даному акті обсяг робіт складають 658,28 людино-годин. Загальна кількість людино-годин за листопад - 23669,58, за грудень - 12590,24.

При цьому, податковим органом зазначено, що річна норма тривалості робочого часу на одну людину, при 40-годинному робочому тижні, згідно з розрахунками Міністерства соціальної політики України на 2016 рік (лист від 20.07.2015 №10846/0/14-15/13 «Про розрахунок тривалості робочого часу на 2016 рік»), становить 2003 людино-годин. Згідно з наведеним розрахунком у листопаді 2016 року норма тривалості робочого часу на одну людину, при 40-годинному робочому тижні, становила 176 людино-годин, за жовтень 2016 року - 159 людино-годин.

Договір укладено Підрядником та Субпідрядником 17.10.2016, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 за листопад 2016 року, складений субпідрядником - ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» та прийнятий і затверджений Підрядником - позивачем 14 та 15 листопада 2016 року, отже фактично Субпідрядник міг виконувати роботи з 18 жовтня по 14 листопада 2016 року. У періоді з 18 жовтня по 14 листопада 2016 року норма тривалості робочого часу на одну людину, при 40-годинному робочому тижні складає 160 людино-годин (20 робочих днів х 8 годин).

Відповідач вважає, що за умови дотримання трудового законодавства України, три працівника ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» у періоді з 18 жовтня по 14 листопада 2016 року могли виконати наступний максимальний обсяг робіт:

3 працівника х (160 людино-годин + 40 людино - години (надурочні)) = 600 людино - годин.

Проте, у вищезазначених актах приймання будівельних робіт по договору від 17.10.2016 № 2/10/247 зазначено 23011,3 людино-години.

В акті приймання будівельних робіт по договору від 17.10.2016 № 2/10/247 значиться 2590,24 людино-години. Норма тривалості робочого часу у листопаді 2016 року - 176 людино-годин, у грудні 2016 - 176 людино-годин.

Останній акт за даним Договором підписаний Підрядником та Субпідрядником 15.11.2016, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2 за грудень 2016 року, складений Субпідрядником ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» та прийнятий і затверджений Підрядником ТОВ «ЯМАС-БУД» 30.12.2016, отже, на думку відповідача, фактично Субпідрядник міг виконувати роботи з 16 листопада по 29 грудня 2016 року. У періоді з 16 листопада по 29 грудня 2016 року норма тривалості робочого часу на одну людину, при 40-годинному робочому тижні складає 6 людино-годин (32 робочих дні х 8 годин).

Відповідач вважає, що за умови дотримання трудового законодавства України, три працівники ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» у період з 16 листопада по 29 грудня 2016 року могли виконати наступний максимальний обсяг робіт:

3 працівника х (256 людино-годин + 64 людино - години (надурочні)) = 960 людино-годин.

Проте, у вищезазначеному акті приймання будівельних робіт по договору від 21.10.2016 № 21/10 зазначено 12590,24 людино-години.

З січня 2017 року на підприємстві працював один директор, в актах за березень визначена загальна кількість людино-годин - 6449,90, при річній нормі тривалості робочого часу одну людину, при 40-годинному робочому тижні, на 2017 рік 1986 людино-годин.

Отже, податковий орган вважає, що на підприємстві відсутня достатня кількість трудових ресурсів та основних засобів для виконання умов за вищезазначеними Договорами, укладеними з ТОВ «ЯМАС-БУД», ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» не могло власними силами виконувати роботи та послуги, номенклатура яких зазначена в актах.

Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що на адресу ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» протягом 2016 - 2017 років податкові накладні з номенклатурою «будівельні роботи», «ремонтно-будівельні роботи», або роботи на вищезазначених об'єктах виписувались та не реєструвались.

Крім того, відповідачем в акті зазначено, що згідно з даними Єдиного реєстру судових рішень - ТОВ «УКРВЕНТПРОМ» фігурує у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 205 КК України, згідно з ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2017 у справі № 755/15458/16-к.

З огляду на зазначені обставини, контролюючий орган дійшов висновку, що у порушення вимог пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 6 П(С)БО 16, частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 2.1, пункту 2.4 статті 2 наказу Міністерства фінансів України «Про ствердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» позивачем завищено собівартість робіт (послуг) на загальну суму 9 904 290,00 грн.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що до перевірки надано Договір генерального Підряду № 1 від 20.10.2016, укладений між ТОВ «ЯМАС-БУД» (Генпідрядник) та ТОВ «БAPЛIHEK ІНВЕСТ» (Замовник) на будівництво фундаментів під 18 сушильних камер та всіх необхідних для їх функціонування інженерних мереж на території деревообробного заводу, розміщеному у м. Вінниця, вул. Чехова, 7В, 1-й етап будівництва - фундаменти під 8 сушильних камер, 2-й етап будівництва - фундаменти під 10 сушильних камер та благоустрій, відповідно до підпункту 7.1 пункту 7 Договору «Матеріально-технічне забезпечення»: матеріально - технічне забезпечення проекту покладається на Генерального підрядника, ціна Договору визначається згідно зі Зведеною договірною ціною та складається з витрат Генпідрядника.

На виконання умов Договору генерального підряду № 1 від 20.10.2016 позивач (Генпідрядник) на адресу ТОВ «БАРЛІНЕК ІНВЕСТ» (Замовник) видав акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2, які прийняті та стверджені Замовником (перелік наведено в акті перевірки).

Основним видом діяльності позивача, як вбачається з матеріалів справи, є будівництво житлових та нежитлових будівель, згідно з штатним розкладом підприємства на підприємстві працювало 12 осіб на наступних посадах: директор-1 особа, головний бухгалтер-1 особа, головний інженер-1 особа, інженер-будівельник-1 особа, начальник ВТВ-1 особа, начальник дільниці - 1 особа, юрисконсульт - 1 особа, менеджер з відділу постачання - 1 особа, виконавець робіт-1 особа, майстер будівельних та монтажних робіт-1 особа, стропальник - 1 особа, бетоняр - 1 особа, згідно з даними бухгалтерського обліку та даних балансу підприємства на підприємстві обліковуються основні засоби первісною вартістю станом на 31.12.2016 - 291 638,8 тис.грн., станом на 30.06.2017 - 894 066,74 грн.

У ході перевірки встановлено, що позивач власними силами не виконувало роботи на замовлення ТОВ «БАРЛШЕК ІНВЕСТ».

Для виконання умов за Договорами підряду та генпідряду, укладеними з Замовниками ТОВ «ЯМАС-БУД» укладало договори субпідрядних робіт, придбавало будівельні матеріали, послуги спецтехніки, механізмів та інші послуги та матеріали для виконання робіт на об'єктах замовників, що підтверджено даними бухгалтерського обліку підприємства.

Згідно з актами, які складені позивачем та які прийняті та затверджені Замовником ТОВ «БАРЛІНЕК ІНВЕСТ», загальна вартість будівельних робіт складає 2 385 949,27 грн., фактичні витрати підприємства, які включені до собівартості по об'єкту будівництва «Вінниця» - 3 757 156,04 грн. Отже, за висновками відповідача, позивач до актів за формою КБ-2 не включені витрати у сумі 1 371 206,77 грн., які фактично понесені підприємством на виконання робіт за Договором генерального підряду № 1 від 20.10.2016 та не включені до ціни Договору.

До перевірки надано Договір підряду від 03.04.2017 № ЗБУ-258, укладений між ТОВ «ЯМАС-БУД» (Підрядник) та ТОВ «ЗОРГ БІОГАЗ УКРАЇНА» (Генпідрядник) на виконання робіт на об'єкті «Комплекс переробки органічних відходів і кукурудзяного силосу в біогаз для виробництва для виробництва електричної та теплової енергії за адресою: Чернігівська обл., смт. Линовиця, вул. Шляхова». Відповідно до пункту 4.1 статті 4 Договору «Договірна ціна», в якому зазначено: «Договірна ціна Робіт за Договором складається з сум додаткових угод за Договором, які визначають вартість кожного виду робіт окремо, відповідно до Кошторисів на виконання інжинірингових, будівельних, монтажних, пусконалагоджувальних робіт, поставки обладнання, що передбачені Проектною документацією». У пункті 4.2 статті 4 Договору визначено: «До Договірної ціни Робіт з будівництва Об'єкту включена вартість робіт із транспортування, монтажу виробів та матеріалів, пусконалагоджувальних робіт обладнання». У пункті 4.3 статті 4 Договору визначено: «Додаткові Роботи, які виконані Підрядником без узгодження із Генпідрядником, не оплачуються».

Згідно з актом, який складений ТОВ «ЯМАС-БУД» та прийнятий і затверджений Генпідрядником ТОВ «ЗОРГ БІОГАЗ УКРАЇНА», загальна вартість будівельних робіт складає 4 427 638,59 грн., фактичні витрати підприємства, які включені до собівартості по об'єкту будівництва «Линовиця» - 5 325 330,23 грн. Отже, за висновками податкового органу, ТОВ «ЯМАС-БУД» до актів за формою КБ-2 не включені витратати у сумі 897 691,64 грн., які фактично понесені підприємством на виконання робіт за Договором підряду від 03.04.2017 № ЗБУ-258 та не включені до ціни Договору.

До перевірки надано Договір підряду від 17.10.2016 № ЗБУ-247, укладений між ТОВ «ЯМАС-БУД» (Підрядник) та ТОВ «ЗОРГ БІОГАЗ УКРАЇНА» (Генпідрядник) на об'єкті Комплекс переробки органічних відходів і силосу в біогаз для виробництва електричної та теплової електроенергії (1-ша черга), смт. Теофіполь, Хмельницька обл.», Підрядник зобов'язується виконати роботи з улаштування інженерних мереж водопроводу та каналізації, палення та вентиляції та Договір підряду від 03.10.2016 № ЗБУ-245 на об'єкті «Комплекс переробки органічних відходів і силосу в біогаз для виробництва електричної та теплової електроенергії (1-ша черга), смт. Теофіполь, Хмельницька обл.». Підрядник зобов'язується виконати будівельно-монтажні роботи. Відповідно до п.4.1 статті 4 Договорів «Договірна ціна», в якому зазначено: «Договірна ціна Робіт за Договором складається з сум додаткових угод за Договором, які визначають вартість кожного виду робіт окремо, відповідно до кошторисів на виконання інжинірингових, будівельних, монтажних, пусконалагоджувальних робіт, поставки обладнання, що передбачені Проектною документацією». У п. 4.2 ст. 4 Договорів визначено: «До Договірної ціни Робіт з будівництва Об'єкту включена вартість робіт із транспортування, монтажу виробів та матеріалів, пусконалагоджувальних робіт обладнання». У п. 4.3 ст. 4 Договорів визначено: «Додаткові роботи, які виконані Підрядником без узгодження із Генпідрядником, не оплачуються».

Згідно з актом, який складений ТОВ «ЯМАС-БУД» та прийнятий і затверджений Генпідрядником ТОВ «ЗОРГ БІОГАЗ УКРАЇНА», загальна вартість будівельних робіт складає 3 647 019,40 грн., фактичні витрати підприємства, які включені до собівартості по об'єкту будівництва «Линовиця» - 11 193 341,87 грн. Отже, за висновками відповідача, ТОВ «ЯМАС-БУД» до актів за формою КБ-2 не включені витрати у сумі 7 546 322,47 грн., які фактично понесені підприємством на виконання робіт за Договорами підряду від 03.10.2016 № ЗБУ 245 та від 17.10.2016 № ЗБУ 347 та не включені до ціни Договору.

Вказане слугувало підставою для висновку відповідача про завищення позивачем витрат, що враховуються при визначенні фінансового результату до оподаткування, всього на загальну суму 9 815 221,00 грн. Таким чином, встановлено порушення ТОВ «ЯМАС-БУД» підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, що призвело до завищення витрат на загальну суму 9 815 221,00 грн.

Крім того, згідно висновків акту перевірки, ТОВ «ЯМАС-БУД» порушено вимоги пункту 5, пункту 6, пункту 7, пункту 11 П(С)БО 16, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження фінансового результату на загальну суму 9 815 221,00 грн.

Також, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «ЯМАС-БУД» суму податкового зобов'язання з вартості придбаних будівельних матеріалів, субпідрядних робіт, послуг спецтехніки, механізмів та інші послуг, робіт та матеріалів для виконання робіт на об'єктах замовників ТОВ «БАРЛІНЕК ІНВЕСТ» за Договором генерального підряду № 1 від 20.10.2016, ТОВ «ЗОРГ БІОГАЗ УКРАЇНА» за Договором підряду від 03.04.2017 №ЗБУ-258, від 03.10.2016 ЗБУ-245, від 17.10.2016 № ЗБУ-247, які не використовувались в господарській діяльності, не нараховувало.

Отже, в порушення вимог пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України позивачем занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 1 963 044,00 грн.

Також в акті перевірки зазначено, що в порушення пункту 198.1, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, часнини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункту 1.2 статті 1, пункту 2.4 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, завищено суму податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «БЕРЕГОБУД», ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД», ТОВ «УКРВЕНТПРОМ», внаслідок віднесення до складу податкового кредиту сум не підтверджених документами, які б відповідали визначенню «первинних документів», наведеному в нормативно-правових актах, на загальну суму 2 030 110,81 грн.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від'ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об'єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об'єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи;

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно п.п. 200.1 і 200.2 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду..

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПК України, «податковий кредит» - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Також, згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 цього Закону, «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов'язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що «господарська діяльність» - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом ч.ч. 1 та 2 ст. 9 Закону № 996-ХIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції. При цьому, якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондується з наведеними вище нормами ПК України.

Також виходячи з аналізу наведених норм Кодексу в сукупності суд дійшов висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, як викладені у його постановах від 30.01.2018 №К/9901/2803/18 (у справі №820/11856/13-а), від 31.01.2018 №К/9901/5557/18 (у справі №826/245/14), від 06.02.2018 №К/9901/7258/18 (у справі №810/6695/14), 04.04.2018 № К/9901/27694/18 (у справі №808/2519/15).

Як вбачається зі змісту акту перевірки, висновки відповідача щодо порушення позивачем приписів податкового законодавства відносно формування витрат та податкового кредиту перевіреного податкового періоду, зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами - ТОВ «УКРВЕНТПРОМ», ТОВ «ІВК УНІВЕРСАЛТОРГБУД», ТОВ «БЕРЕГОБУД».

На підтвердження своєї правової позиції позивачем надано суду копії договорів підряду, довідок про вартість виконаних будівельних робіт, актів приймання виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, які в своїй сукупності не спростовують доводів податкового органу викладених в акті перевірки.

Оцінивши надані позивачем копії документів по спірних господарських операціях за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що зазначені первинні та інші документи не підтверджують реальність здійснення спірних господарських операцій між позивачем та зазначеними контрагентами.

Відтак, спірні податкові повідомлення рішення від 18.10.2017 №, №, №, №, № є правомірними та відсутні правові підставі для їх скасування.

Щодо податкового повідомлення-рішення відповідача від 29.01.2018 №, судом встановлено наступне.

Згідно акту перевірки на підставі рахунку ДНЗ «Теофопільський ПАПЛ» та договору від 20.04.2016 № 50, ТОВ «ЯМАС-БУД» сплачено кошти у сумі 275 310,00 грн. за проживання у гуртожитку ДНЗ «Теофопільський ПАПЛ» фізичних осіб, які не є працівниками товариства. Персоніфіковані дані фізичних осіб, наведено у додатку 14 до акту перевірки. Таким чином, за висновками відповідача, фізичними особами отримано дохід як додаткове благо у вигляді отриманих послуг щодо безкоштовного проживання у гуртожитку, який включається до складу загального оподатковуваного доходу такої фізичної особи із застосуванням норм пункту 164.5 статті 164 Податкового кодексу України.

В акті перевірки констатовано, що податок на доходи фізичних осіб підприємством не утримувався та до бюджету не перераховувався, чим було порушено вимоги пункту 163.1 статті 163, підпункту «г» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, внаслідок чого донарахований податок на доходи фізичних осіб у розмірі 60 433,80 гривень.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регулюється розділом IV Податкового кодексу України.

Відповідно до вимог пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

За визначенням пункту «е» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 142.1 статті 142 ПК України до складу витрат платника податку включаються витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають нараховані витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів, робіт, послуг, витрати на оплату авторської винагороди та за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін, (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами розділу IV цього Кодексу).

Судом встановлено, що позивачем на розрахунковий рахунок ДНЗ "Теофопільський ПАПЛ" сплачені кошти за проживання фізичних осіб у гуртожитку ДНЗ "Теофопільський ПАПЛ", які не є працівниками підприємства, згідно рахунків підприємства та договору №50 від 20.04.2016.

При цьому позивач безпідставно, як податковий агент, не сплатив дохід, отриманий як додаткове благо у вигляді вартості безоплатно отриманих послуг, оскільки не довів, що зазначені фізичні особи є працівниками підприємства. Інших обставин судом не встановлено.

Аналізуючи вказані норми, суд дійшов висновку, що вартість придбаних путівок за рахунок позивача, у розумінні ПК України є додатковим благом та компенсаційною виплатою, тому, позивач, маючи статус податкового агента, не здійснив нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів фізичних осіб з виплачених сум додаткового блага на користь платника податку при їх компенсації та за їх рахунок, чим порушив вимоги податкового законодавства.

З огляду на викладене спірне податкове повідомлення-рішення від 29.01.2018 № є правомірним, відтак відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно приписів частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представника позивача стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Ямас-Буд" відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2018.

Суддя Є.В. Аблов