Справа № П/811/902/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2018 року

Київ

справа №П/811/902/17

касаційне провадження №К/9901/32637/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - Інспекція) на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 (суддя - Хилько Л.І.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 (головуючий суддя - Прокопчук Т.С., судді - Шлай А.В., Круговий О.О.) у справі за позовом фізичної особи - підприємця Сивоконь Поліни Юріївни (далі - ФОП Сивоконь П.Ю.) до Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ФОП Сивоконь П.Ю. звернулась до суду із позовом до Інспекції, у якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2016.

На обґрунтування зазначених позовних вимог ФОП Сивоконь П.Ю. послалася на те, що згідно положень статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» обов'язок щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає у тому випадку, коли місце зберігання продукції не співпадає із місцем здійснення торгівлі.

Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 03.08.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017, позов задовольнив повністю: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 01.12.2016.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суди виходили з того, що суд може застосувати положення частини 36 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки алкогольні напої були виявлені перевіряючими у Кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», де зберігались у місці здійснення торгівлі підприємця з метою їх подальшої реалізації з початку строку дії ліцензії.

Інспекція оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, який ухвалою від 02.04.2018 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Інспекції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки ФОП Сивоконь П.Ю. незаконно зберігала 22.11.2016 алкогольні напої у місці здійснення своєї господарської діяльності, яке не внесене до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв, оскільки строк дії ліцензії на провадження такого виду діяльності починається з 23.11.2016.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзива на касаційну скаргу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 26.07.2018 визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи та призначив попередній розгляд справи на 31.07.2018.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що з 19.01.2016 ФОП Сивоконь П.Ю. зареєстрована як фізична особа-підприємець. З метою здійснення підприємницької діяльності позивач отримав ліцензію від 16.11.2016 №003838 на право здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями зі строком дії з 23.11.2016 по 23.11.2017, місцем здійснення у якій вказано: АДРЕСА_1, кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».

22.11.2016 посадові особи Інспекції провели фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, а саме - кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, результати якої оформлені актом №32/11-28-4000/НОМЕР_2, за висновками якого підприємцем були порушені вимоги частини 36 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», які полягали у зберіганні ФОП Сивоконь П.Ю. алкогольних напоїв з метою подальшої реалізації, а саме: трьох кегів пива (Zlata Praha об'єм 30 л, вміст спирту- 4,1% ; Carling об'єм 30л, вміст спирту 4,0 %; Оболонь «Преміум», об'єм 30л, вміст спирту 50%), в місці, не внесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв. Фактів реалізації алкогольних напоїв перевіркою не встановлено.

На підставі вказаного акту перевірки Інспекція прийняла податкове повідомлення-рішення рішення № від 01.12.2016, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, абзацу одинадцятого частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосувала до ФОП Сивоконь П.Ю. фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Згідно частини 33 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Частиною 36 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), місце зберігання - це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - це перелік місць зберігання, який ведеться органами державної податкової служби України і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Згідно з частинами 34, 35 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта господарювання з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків. До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджений наказом ДПА України від 28.05.2002 № 251 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру», відповідно до положень пунктів 1.1, 2.2 якого (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів на підставі заяви суб'єкта господарювання, до якої додано належним чином засвідчену копію ліцензії на відповідний вид діяльності.

Виходячи з аналізу наведених норм, підставою для внесення місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів до Єдиного реєстру є саме встановлення факту зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів в приміщенні, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Вимоги до місця зберігання алкогольних напоїв визначені у пункті 16 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», в якому (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що алкогольні напої зберігаються у спеціальних приміщеннях, відомості про місцезнаходження яких заносяться до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Приміщення для зберігання алкогольних напоїв повинні добре вентилюватися, не мати стороннього запаху, бути непроникними для прямих променів світла, обладнані охоронною сигналізацією. Пункт 17 вказаних Правил містить вимоги про те, що закорковані пляшки з алкогольними напоями зберігають у горизонтальному положенні з метою запобігання висиханню корку, а пляшки з іншою укупоркою - у вертикальному положенні. Пунктом 18 Правил передбачені вимоги щодо температурного режиму при зберігання алкогольних напоїв, зокрема, горілки та горілки особливої - від -5° С до +25° С, лікеро-горілчаних виробів - від +10° С до +20° С і відносній вологості повітря не більш як 85 відсотків, вино - від +8° С до +16° С (напівсолодке, напівсухе - від -2° С до +8° С), коньяку - не менш як +5° С.

При цьому, Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) під роздрібною торгівлею розуміє діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування; а місцем торгівлі визначає місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів - без обмеження площі, для алкогольних напоїв - торговельною площею не менше 20 кв. м, обладнане електронними контрольно-касовими апаратами (незалежно від їх кількості) або де є товарно-касові книги (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Виходячи з викладеного, суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку, що кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», у якому здійснює господарську діяльність ФОП Сивоконь П.Ю., за своїм цільовим призначенням є місцем реалізації, а не місцем зберігання алкогольних напоїв, оскільки в ньому безпосередньо здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями, що не підпадає під ознаки місця зберігання алкогольних напоїв, а тому не потребує внесення до Єдиного реєстру.

За таких обставин, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про неправомірність застосування до позивача штрафних санкцій згідно спірного податкового повідомлення-рішення ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Таким чином, доводи Інспекції, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків, наведених у постанові Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 та ухвалі Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017, оскільки суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі правовідносин, а тому у задоволенні її касаційної скарги слід відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Інспекції підлягає залишенню без задоволення, а постанова Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кропивницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.08.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова

Т.М. Шипуліна