Справа № 537/4506/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2018 року

Київ

справа №537/4506/16-а

адміністративне провадження №К/9901/44214/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши касаційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.10.2016 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017 у справі №537/4506/16-а за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - відповідача) №254 від 14.09.2016 щодо відмови їй в перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 74% від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 08.09.2016 №18-507/вих..16, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно категорії прокурорсько - слідчих працівників на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» провести виплати з урахуванням виплачених сум.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.10.2016 визнано протиправним та скасовано рішення Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області №254 від 14.09.2016 щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку пенсії.

Зобов'язано Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 74% від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 08.09.2016 №18- 507/вих16, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.10.2016 по справі № 537/4506/16-а скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання Кременчуцьке об'єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2, виходячи з розрахунку 74% від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 08.09.2016 №18- 507/вих16, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників згідно ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ та здійснити відповідні виплати з урахуванням проведених виплат за період, починаючи з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року включно.

Прийнято в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.10.2016 по справі № 537/4506/16-а - залишено без змін.

В касаційній скарзі Кременчуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області просить скасувати наведенні рішення судів попередніх інстанції та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування касаційної скарги відповідач вказав, що на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, стаття 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII втратила чинність, а в пенсійного органу були відсутні підстави для проведення такого перерахунку.

Позивачем подано заперечення на касаційну скаргу, в якому ОСОБА_2 просила касаційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У ході розгляду справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в Кременчуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області з 2010 року та отримує пенсію за вислугу років, яка їй призначена відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Пенсію позивачу призначено з 22.01.2010 року за вислугою років при досягненні 50 років та страховому стажі 20 років і більше, у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах.

Згідно довідки Прокуратури Полтавської області №18 - 507/вих16 від 08.09.2016 ОСОБА_2 працювала на посаді старшого прокурора м. Кременчука Полтавської області та заробітна плата для нарахування пенсії станом на 01.12.2015 складає 7 673 грн. 94 коп.

ОСОБА_2 13.09.2016 звернулася до Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області з заявою про проведення їй перерахунку пенсії на підставі ст. 50 - 1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії, відповідно до довідки Прокуратури Полтавської області від 08.09.2016 №18-507/вих..16, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, з застосуванням нових посадових окладів, які отримують на відповідній посаді працівники органів прокуратури на теперішній час.

Рішенням Кременчуцького об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області №254 від 14.09.2016 року позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з наведеним рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною, а перерахунок належить здійснити з 01.01.2016 року.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції в частині неправомірності відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача. Однак, скасовуючи рішення суду в частині вимог за період з 01.01.2016 по 31.08.2016, апеляційний суд вказав, що оскільки позивач з заявою за перерахунком пенсії звернулась 13.09.2016, тому відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування", перерахунок пенсії повинен бути здійснений з 01.09.2016.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ "Про прокуратуру". Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).

Частина вісімнадцята статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 1 січня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: "Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Таким чином, повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року законодавець делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру", згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закон України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на час прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ "Про прокуратуру", що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" (далі - постанова КМУ № 1013), якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Положення Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 цей суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи наведені положення джерел права, з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 та у зв'язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про прокуратуру" №1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа №711/6019/16-а) та від 2 березня 2018 року (справа №264/1617/17 та №761/21804/17).

З огляду на наведене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ "Про прокуратуру", оскільки положення цієї статті втратили чинність, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відносно посилань позивача на положення Конституції України, зокрема, ст..22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст.22 Конституції України звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістових характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

В даному випадку наділення в установленому порядку Кабінету Міністрів України повноваженнями щодо встановлення умов перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не є свідченням звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод вказаних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, враховуючи, що суди першої та апеляційної інстанцій повно і правильно встановили обставини справи, проте неправильно тлумачили закон, який підлягав застосуванню, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кременчуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука від 27 жовтня 2016 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду