Справа № 820/1275/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1275/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Присяжнюк О.В.

суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 р. (ухвалене суддею Мороко А.С., повний текст якого складено 12.04.2018 р.) по справі № 820/1275/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перероблюючий завод"

до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перероблюючий завод» (в подальшому - ТОВ «Перероблюючий завод») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (в подальшому - ГУ ДФС у Харківській області), в якому просило скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення № від 02.11.2017 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 р. та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена позапланова документальна виїзна перевірка ТОВ «Перероблюючий завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «БІГ ТОРНАДО» за лютий 2016 року, з ТОВ «ХСК РАКУРС» за грудень 2016 року, з ТОВ «АФ СЕГМЕНТ» за січень та лютий 2017 року, з ТОВ «КАЛИПСО ХФ» за травень 2017 року та подальшої реалізації, за результатами якої складений акт № 15960/20-40-14-11-11/32943460 від 19.10.2017 р.

На підставі висновків вищевказаного акту, 19.10.2017 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким ТОВ «Перероблюючий завод» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 396997,50 гривень, з яких: за основним платежем на 317598 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями на 79399,50 гривень.

Не погоджуючисьіз вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Перероблюючий завод» звернулося до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкове повідомлення-рішення необґрунтоване та прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно із пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку, є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П(С)БУ 16), затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318.

Згідно з п. 7 П(С)БУ 16 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Відповідно до п. 17 П (С) БУ 16 Витрати, пов'язані з операційною діяльністю, які не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг), поділяються на адміністративні витрати, витрати на збут та інші операційні витрати.

Згідно зі п.18 П (С) БУ 16, до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв'язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов'язкові платежі (крім податків, зборів та обов'язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов'язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.

Відповідно до пп. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності.

Тобто, до складу валових витрат можуть бути віднесені витрати, які безпосередньо пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг).

Пунктом 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що господарські операції для цілей визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судовим розглядом встановлено, що 03.10.2016 р. між ТОВ «Перероблюючий завод» (замовник) та ТОВ «ХСК РАКУРС» (виконавець) укладено договір на технічне обслуговування полігону по захороненню твердих побутових відходів № 03/10-16-1, умовами якого передбачено, що виконавець зобов'язується за завданням замовника виконати роботи з технічного обслуговування полігону, площею 21,2 га, по захороненню твердих побутових відходів, а саме: висотне складування твердих побутових відходів; пересипання ґрунтом твердих побутових відходів; планування твердих побутових відходів по полігону; ущільнення на всій площі полігону; підтримувати в робочому стані; здійснювати поточний і капітальний ремонт гідротехнічних споруду здовж меж полігону для ведення зливних і талих вод, а замовник прийняти та оплатити виконані роботи.

03.10.2016 р. між ТОВ «Перероблюючий завод» (замовник) та ТОВ «ХСК РАКУРС» (генеральний підрядник) укладено договір генерального підряду № 03/10-16-2, умовами якого встановлено, що замовник доручає, а генеральний підрядник зобов'язується на свій ризик виконати рекультивацію земель, будівельні та монтажні роботи, згідно проекту реконструкції цеху № 5 ПрАТ «Підприємство Харківського району «Перероблюючий завод» в с. Докучаєвське Харківського району Харківської області- ІІ-а черга, забезпечення невідкладних протипаводкових заходів, безперебійної роботи гідротехнічних споруд об'єкта, поетапного закриття об'єкта, а також інші будівельні та ремонтно-будівельні роботи за узгодженням із замовником, своїми силами або шляхом укладання субпідрядних договорів і здати їх замовникові в строк, визначений договором, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник прийняти виконані роботи та оплатити, на умовах цього договору.

На підтвердження виконання вказаного договору видані податкові накладні № 1 від 23.12.2016 р., № 2 від 31.12.2016 р.

Факт виконання договорів підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт № 01-12 за грудень 2016 року, актом приймання виконання будівельних робіт № 02-12 за грудень 2016 року, локальними кошторисами на будівельні роботи № 2-1-1, складеними станом на 01.12.2016 р.

Вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року підтверджується довідкою від 31.12.2016 р.

Оплата за виконані роботи підтверджується виписками по рахунку № 7200.

28.04.2017 р. між позивачем (замовник) та ТОВ «КАЛИПСО ХФ» (виконавець) укладено договір на технічне обслуговування полігону по захороненню твердих побутових відходів № 28/04-01, умовами якого передбачено, що виконавець зобов'язується за завданням замовника виконати роботи з технічного обслуговування полігону, площею 21,2 га з поховання твердих побутових відходів, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи, а саме: висотне складування твердих побутових відходів; пересипання ґрунтом твердих побутових відходів; планування твердих побутових відходів по полігону, ущільнення на всій площі полігону; підтримувати в робочому стані; здійснювати поточний і капітальний ремонт гідротехнічних споруд уздовж меж полігону для відведення зливних і талих вод.

28.04.2018 р. між ТОВ «Перероблюючий завод» (замовник) та ТОВ «КАЛИПСО ХФ» (генеральний підрядник) укладено договір генерального підряда № 28/04-2, умовами якого встановлено, що замовник доручає, а генеральний підрядник зобов'язується на свій ризик виконати рекультивацію земель, будівельні та монтажні роботи, згідно проекту реконструкції цеху № 5 ПрАТ "Підприємство Харківського району «Перероблюючий завод» в с. Докучаєвське Харківського району Харківської області - ІІ-а черга, забезпечення невідкладних протипаводкових заходів, безперебійної роботи гідротехнічних споруд об'єкта, поетапного закриття об'єкта, а також інші будівельні та ремонтно-будівельні роботи за узгодженням із замовником, своїми силами або шляхом укладання субпідрядних договорів і здати їх замовникові в строк, визначений договором, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник - прийняти виконані роботи та оплатити, на умовах даного договору.

Виконання вказаних договорів підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт № 01-01 за травень 2017 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2017, локальними кошторисами на будівельні роботи № 2-1-1 по зазначеним договорам, станом на 01.05.2017 р., податковими накладними № 3 від 16.05.2017 р., № 4 від 16.05.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт № 01-02 за травень 2017 року, договірними цінами, виписками по рахунку, податковими накладними № 3 від 16.05.2017 р., № 4 від 16.05.2017 р.

Судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «КАЛИПСО ХФ» (цедент) та ТОВ «ЖФ Грінвіч» (цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги від 20.07.2017 р., який спрямований на регламентацію правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, цементом цесіонарієві права вимоги, належного цементові, в межах яких цесіонарій стає кредитором ТОВ «Перероблюючий завод» (надалі боржник) за договором № 28/04-2 від 28.04.2017 р. За вказаним договором, до цесіонарія переходить право вимоги цедента за договором, визначеним у п.1 цього договору, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Між ТОВ «Перероблюючий завод» (замовник) та ТОВ «БІГ ТОРНАДО» (виконавець) 01.02.2016 р. укладено договір на технічне обслуговування полігону по захороненню твердих побутових відходів № 01/02/2016-1, умовами якого виконавець зобов'язується за завданням замовника виконати роботи з технічного обслуговування полігону, площею 21,2 га по захороненню твердих побутових відходів, а замовник прийняти та оплатити виконанні роботи, а саме: висотне складування твердих побутових відходів; пересипання ґрунтом твердих побутових відходів; планування твердих побутових відходів по полігону, ущільнення на всій площі полігону; підтримувати в робочому стані, здійснювати поточний і капітальний ремонт гідротехнічних споруд уздовж меж полігону для відведення зливних і талих вод.

01.02.2016 р. між ТОВ "Перероблюючий завод" (замовник) та ТОВ «БІГ ТОРНАДО» (генеральний підрядник) укладено договір генерального підряду № 01/02/2016-2, відповідно до якого, замовник доручає, а генеральний підрядник зобов'язується на свій ризик виконати рекультивацію земель, будівельні та монтажні роботи, згідно проекту реконструкції цеху № 5 АГ «Підприємство Харківського району «Перероблюючий завод» в с. Комуніст Харківського району Харківської області - ІІ-а черга, забезпечення невідкладних протипаводкових заходів, безперебійної роботи гідротехнічних споруд об'єкта, поетапного закриття об'єкта, а також інші земельні та ремонтно-будівельні роботи за узгодженням із замовником, своїми силами або шляхом укладання субпідрядних договорів і здати їх замовникові в строк, визначений договором, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник прийняти виконані роботи та оплатити, на умовах даного договору.

Факт виконання вказаних договорів підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт № 02-02 за лютий 2016 року, актом приймання виконаних будівельних робіт № 03-02 за лютий 2016 року, договірними цінами, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2016 року, локальними кошторисами на будівельні роботи № 2-1-1, станом на 01.02.2016 р., податковими накладними № 15 від 29.02.2016 р., № 14 від 29.02.2016 р., виписками по рахунку, звітом по рахунку.

Між ТОВ "Перероблюючий завод" (замовник) та ТОВ "АФ СЕГМЕНТ" (виконавець) 01.01.2017 р. укладено договір на технічне обслуговування полігону по захороненню твердих побутових відходів № 2017/01-1, умовами якого передбачено, що виконавець зобов'язується за завданням замовника виконати роботи з технічного обслуговування полігону, площею 21,2 га по захороненню твердих побутових відходів, а замовник прийняти та оплатити виконанні роботи, а саме: висотне складування твердих побутових відходів; пересипання ґрунтом твердих побутових відходів; планування твердих побутових відходів по полігону, ущільнення на всій площі полігону, підтримувати в робочому стані, здійснювати поточний і капітальний ремонт гідротехнічних споруд уздовж меж полігону для відведення зливних і талих вод.

01.01.2017 між ТОВ "Перероблюючий завод" (замовник) та ТОВ "АФ СЕГМЕНТ" (генеральний підрядник) укладено договір генерального підряду № 2017/01-2 умовами якого передбачено, що замовник доручає, а генеральний підрядник зобов'язується на свій ризик виконати рекультивацію земель, будівельні та монтажні роботи, згідно проекту реконструкції цеху № 5 ПрАТ "Підприємство Харківського району "Перероблюючий завод" в с. Докучаєвське Харківського району Харківської області - ІІ-а черга, забезпечення невідкладних протипаводкових заходів, безперебійної роботи гідротехнічних споруд об'єкта, поетапного закриття об'єкта, а також інші земельні та ремонтно-будівельні роботи за узгодженням із замовником, своїми силами або шляхом укладання субпідрядних договорів і здати їх замовникові в строк, визначений договором, відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник прийняти виконані роботи та оплатити, на умовах даного договору.

Виконання вказаних договорів підтверджується: актом приймання виконаних будівельних робіт № 02-02 за лютий 2017 року, актом приймання виконаних будівельних робіт № 01-02 за лютий 2017 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2017 року, договірною ціною, локальними кошторисами на будівельні роботи № 2-1-1 станом на 01.01.2017 р., актом приймання виконаних будівельних робіт № 01-02 за січень 2017 року, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2017 року, актом приймання виконаних будівельних робіт № 01-01 за січень 2017 року, податковими накладними № 2 від 28.02.2017 р., № 5 від 31.01.2017 р., № 4 від 31.01.2017 р., виписками по рахунку.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарськоїоперації.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено реальність укладених між позивачем та його контрагентами договорів, доказів того, що первинні документи складені необґрунтовано чи з порушенням чинного законодавства контролюючим органом не надано.

Доводи апелянта, що у контрагентів позивача відсутні власні або орендовані обладнання та приміщення, транспортні засоби, трудові ресурси, у зв'язку з чим неможливо підтвердити реальність господарських операцій, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки первинними документами реальність цих операцій підтверджена та чинним законодавством не передбачено, що суб'єкту господарювання необхідно контролювати стан податкового обліку його контрагентів, своєчасність сплати ним податків та наявності чи відсутності у них основних фондів.

Щодо інших доводів апелянта, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтоване та підлягає скасуванню, оскільки позивачем були фактично здійснені господарські операції та належним чином складенні первинні документи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 77, 243, 283, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2018 р. по справі № 820/1275/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Курило В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 31.07.2018 р.