Справа № 811/1010/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2018 року справа № 811/1010/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.,

суддів: Баранник Н.П. Іванова С.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Бобринецької районної ради Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018р. (суддя А.В. Сагун) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Бобринецької районної ради Кіровоградської області про визнання відмови у наданні інформації протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Бобринецької районної ради Кіровоградської області про визнання відмови у наданні інформації протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

У позові позивач просив суд визнати протиправною відмову Бобринецької районної ради у задоволенні запиту ОСОБА_1, журналіста газети "Аграрне життя", від 19 лютого 2018 року щодо надання інформації про службове відрядження за кордон, викладену у службовому листі від 26.02.2018 № 04-05/27 за підписом голови районної ради ОСОБА_2; зобов'язати Бобринецьку районну раду надати ОСОБА_1, журналісту газети "Аграрне життя", інформацію на запит від 19 лютого 2018 року щодо службового відрядження за кордон з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні запиту на отримання публічної інформації щодо службового відрядження за кордон та використання коштів районного бюджету головою Бобринецької районної ради ОСОБА_2, чим порушено право на вільне отримання інформації, гарантоване ст. 34 Конституції України та забезпечене ст.ст. 7,25,29 Закону України «Про інформацію», преамбулою та ст.ст. 1,3,6,14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст. 4 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018р. позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає зокрема, що згідно листа громадської організації про проведення семінару у м. Вільнюс (Литва), витрати на проїзд, проживання та харчування передбачалась за рахунок учасників семінару або відряджуючої сторони. Оскільки бюджетні кошти на відрядження голови райради не використовувались, на запит позивача була надана відповідь про відсутність у відповідача запитаної інформації.

Позивачем на апеляційну скаргу подано відзив, в якому просить у її задоволенні відмовити з тих підстав, що доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі підстави.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги прийшов до висновку, що запитана позивачем інформація підлягає оприлюднення розпорядником інформації незалежно від здійснення або нездійснення витрат на таки відрядження, а відповідач в свою чергу має обов'язок володіти публічною інформацією щодо службового відрядження за кордон голови ради.

Колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є журналістом газети "Аграрне життя" (а.с. 12,14).

19.02.2018 позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому зокрема, в зв'язку з поверненням голови Бобринецької районної ради ОСОБА_3 із службового відрядження за межи України просив надати: копію (затвердженого в установленому порядку) технічного завдання на відрядження; інформацію про витрачання коштів районного бюджету на відрядження; копії документів, що підтверджують зв'язок такого відрядження з основною діяльністю районної ради; копію письмового звіту про результати відрядження; копію звіту про використання коштів, наданих на відрядження (а.с.13).

Відповідач листом від 26.02.2018 повідомив позивача, що запитувана ним інформація у володінні Бобринецької районної ради відсутня (а.с.15).

Незгода з такою відповіддю відповідача послугувало підставною звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації", публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження голови Бобринецької районної ради №2-вс від 05.02.2018 року голова Бобринецької районної ради ОСОБА_2 у період з 12 по 16 лютого 2018 року перебувала у відрядженні за межами України (м. Вільнюс, Литва), для участі в україно-литовському семінарі «Удосконалення системи комунікацій як фактор розвитку кадрового потенціалу органів державного управління у сфері надання адміністративних послуг» (а.с. 36).

Наказом Міністерства фінансів України №59 від 13.03.1998 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.03.1998 року за №218/2658, затверджено Інструкцію про службові відрядження в межах України та за кордон (надалі - Інструкція №59).

Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції №59 службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника органу державної влади (поїздка державного службовця - за розпорядженням керівника державної служби), підприємства, установи та організації, що повністю або частково утримується (фінансується) за рахунок бюджетних коштів (далі - підприємство), на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи (за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю підприємства).

Документами, що підтверджують зв'язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства, є, зокрема (але не виключно): запрошення сторони, що приймає і діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє у відрядження; укладений договір чи контракт; інші документи, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документи, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з діяльністю підприємства, яке відряджає працівника.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції №59 відрядження за кордон здійснюється відповідно до наказу (розпорядження) керівника підприємства (у разі відрядження державного службовця - відповідно до наказу керівника державної служби) після затвердження технічного завдання, в якому визначаються мета виїзду, завдання та очікувані результати відрядження, строк, умови перебування за кордоном (у разі поїздки за запрошенням подається його копія з перекладом), і кошторису витрат.

Вказані норми передбачають того, що службове відрядження працівника органу державної влади за кордон здійснюється зокрема після затвердження технічного завдання, кошторису та за наявності документів, що підтверджують зв'язок службового відрядження з основною діяльністю органу, а такі документи є публічною інформацією та у разі їх створення (отримання) повинні бути у володінні відповідача.

Проте відповідачем у листі на запит позивача зазначено про відсутність у володінні радою запитаної інформації, між тим до суду відповідачем було надано лист голови Кіровоградської обласної ради від 22.01.2018 (а.с.33), лист громадської організації "Відкритий світ молоді" від 09.01.2018 (а.с.34-35), розпорядження голови Бобринецької районної ради №2-вс від 05.02.2018 про відбуття у відрядження та зобов'язання головного бухгалтера здійснити виплати згідно чинного законодавства (а.а.36), рішення постійної комісії Бобринецької районної ради від 30.01.2018 (а.с.37), які містять інформацію про витрачання (не витрачання) коштів районного бюджету на відрядження та інформацію, що підтверджує зв'язок такого відрядження з основною діяльністю районної ради, що свідчить про невідповідність відповіді відповідача наявній у останнього інформації.

Згідно з пунктами 4, 6 розділу І Інструкції №59 підприємство, що відряджає працівника, забезпечує його коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом). Аванс відрядженому працівникові може видаватися готівкою або перераховуватися у безготівковій формі на відповідний рахунок для використання із застосуванням платіжних карток.

Підприємство, що відряджає працівника, зобов'язане ознайомити його з кошторисом витрат (або з довідкою-розрахунком на виданий аванс, складеною за довільною формою), а також з вимогами нормативно-правових актів стосовно звітування про використання коштів, виданих на відрядження. Підприємство самостійно встановлює порядок ознайомлення працівника, який направляється у відрядження за кордон, з його фінансовими зобов'язаннями, що регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" та цією Інструкцією.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції №59 підприємство, що відряджає працівника у відрядження за кордон, забезпечує його грошовими коштами для здійснення поточних витрат під час службового відрядження (авансом) в національній валюті держави, до якої відряджається працівник, або у вільно конвертованій валюті. Якщо при видачі авансу загальна сума в іноземній валюті має дробову частину, можливе застосування арифметичного правила округлення до повної одиниці.

Після повернення з відрядження працівник зобов'язаний до закінчення п'ятого банківського дня, наступного за днем прибуття до місця постійної роботи, подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження. Сума надміру витрачених коштів (залишку коштів понад суму, витрачену згідно із звітом про використання коштів, наданих на відрядження) підлягає поверненню працівником до каси або зарахуванню на відповідний рахунок підприємства, що їх надало, у грошових одиницях, в яких було надано аванс, у встановленому законодавством порядку. Разом із звітом подаються документи (в оригіналі), що засвідчують вартість понесених у зв'язку з відрядженням витрат, із зазначенням форми їх оплати (готівкою, чеком, платіжною карткою, безготівковим перерахунком). (пункт 7 розділу ІІІ Інструкції №59).

Пунктом 13 розділу I Інструкції №59 передбачено, що працівнику, який направлений у службове відрядження, оплата праці за виконану роботу здійснюється за всі робочі дні тижня за графіком, установленим за місцем постійної роботи, та відповідно до умов, визначених трудовим або колективним договором, і розмір такої оплати праці не може бути нижчим середнього заробітку.

Відповідач, розглядаючи запит позивача на інформацію щодо надання копії звіту про використання коштів, наданих на відрядження не надав інформації, якою володів, а саме, рішення постійної комісії Бобринецької районної ради від 30.01.2018 (а.с.37), які містять інформацію про витрачання (не витрачання) коштів районного бюджету на відрядження, а також не надав інформацію про витрачання коштів районного бюджету, а саме на оплату праці голови районної ради під час її службового відрядження.

Крім того, на запит відповідач не надав будь-якої запитаної інформації, якою володів, щодо відрядження голови ради за межами України (м. Вільнюс, Литва).

Враховуючи зазначене, колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, оскільки відповідач розглядаючи запит позивача, допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на отримання інформації за його запитом про доступ до публічної інформації, гарантоване Законом України "Про доступ до публічної інформації", якою володіє або повинен володіти відповідач.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бобринецької районної ради Кіровоградської області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Бобринецької районної ради Кіровоградської області про визнання відмови у наданні інформації протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: С.М. Іванов