Справа № 820/7965/15
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 липня 2018 р.Справа № 820/7965/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Гуцала М.І. , Мельнікової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2015р. по справі № 820/7965/15

за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ

до ОСОБА_1

про стягнення витрат пов'язаних з утриманням особи,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2015р. задоволено позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат пов'язаних з утриманням особи.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на Апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження.

Згідно п. 12 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Пунктом 13 Перехідних положень КАС України визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ч.2 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного рішення).

У відповідності до ч. 2 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Водночас з апеляційною скаргою подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова прийнята Харківським окружним адміністративним судом 17.09.2015 року.

Заявник, звернувшись з апеляційною скаргою 18.07.2018 року, про що свідчить штамп Харківського окружного адміністративного суду , порушує строки звернення до суду із апеляційною скаргою.

Апелянтом ставиться питання щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, та наведено причин пропуску строку, а саме: заявник вказує, що про дату та місце розгляду справи його повідомлено не було, копію оскаржуваного рішення суду не отримував. Про існування оскаржуваного рішення, йому стало відомо від державних виконавців у липні 2018 року, коли останні почали примусове виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2015 року по справі № 820/7965/15.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Слід зазначити, що вказані апелянтом причини пропуску строку не можуть слугувати поважними, оскільки матеріали справи не містять, та апелянтом додано не було відповідні докази, стосовно того, коли саме йому стало відомо про порушення його прав, зокрема, виконавчі документи, як на це посилається заявник.

Колегія суддів вважає, що вказані обставини не звільняють апелянта дотримуватись процесуальних строків, встановлених КАС України.

Так, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У рішенні у справі "Рябих проти Росії" ( 980_172 ) (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/99, п. 52, ECHR 2003-X) Європейський Суд з прав людини визначився, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою.

Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення «Устименко проти України» випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський Суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Отже, обставини, з якими сторона пов'язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, доводяться стороною і встановлюються судом.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Таким чином, враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла до висновку про визнання неповажними підстави поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст. 121, 298 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Визнати неповажниим, вказані в клопотанні, причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.09.2015р. по справі № 820/7965/15.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Гуцал М.І. Мельнікова Л.В.