Справа № 438/686/18
Суддя: Хемич О. Б.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/686/18
Провадження № 2-а/438/25/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 серпня 2018 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

судді Хемич О.Б.

за участю секретаря судового засідання Наминанік О.С.,

розглянувши в залі суду в м.Бориславі Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Підволочиського ВП Головного управління національної поліції у Тернопільській області, поліцейського СР ПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Істомін І.М. про незаконні (неправомірні) дії поліцейського СР ПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Істоміна І.М. при притягненні до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) звернувся до Бориславського міського суду Львівської області з позовною заявою до Підволочиського ВП Головного управління національної поліції у Тернопільській області (далі - відповідач 1; адреса: 47800 смт.Підволочиськ, вул.Д.Галицького112) поліцейського СР ПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Істомін І.М. (далі відповідач 2; адреса: 47800 смт.Підволочиськ, вул.Д.Галицького112) про незаконні (неправомірні) дії поліцейського СР ПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Істоміна І.М. при притягненні до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 07.06. 2018 року о 22 год. 10 хв. в напрямку по трасі Тернопіль-Хмельницький на посту ДАІ його зупинив працівник поліції і попросив посвідчення водія, страховий поліс та документ про проходження техогляду. Ознайомившись з документами поліцейський Істомін І.М. сказав що його автомобіль JАС НFС1020К (спеціалізований фургон малотоннажний) повинен проходити техогляд, тому що вийшов новий Указ де вказано що всі автомобілі потребують техогляду в обов'язковому порядку. Однак, поліцейський не уточнив який саме Указ, не ознайомив його з ним, не пояснюючи нічого, покликав його до посту ДАІ склав постанову про адміністративне правопорушення та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Поліцейський запевнив його, що на постанові нічого писати не можна, тільки підписатися.

Вважає постанову незаконною з тих підстав, що поліцейський зупинив його безпідставно, чим порушив службову дисципліну. При розгляді його адмністративної справи поліцейським не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що він вчинив будь-яке правопорушення, і в його діях містяться ознаки проступку, за яким законом встановлено адміністративну відповідальність. Вказує, що його автомобіль є вантажним, вантажопідйомність якого до 3,5 тонн та не використовується в комерційній діяльності і не приносить прибуток, тому не потребує техогляду.

Ухвалою судді від 19.06.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху; надано позивачу п»ять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 05.07.2018 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. з особливостями, встановленими для розгляду термінових адміністративних справ ст.ст.268-271, 286 КАС України, запропоновано відповідачам подати відзив на позов.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності; позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити.

Відповідачі належним чином, відповідно до положень ст.268 КАС України, повідомлені про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується направленням повідомлення працівником суду на електронну адресу установи, оприлюдненням судом 05.07.2018 року на веб-порталі судової влади України ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду та про виклик відповідача, зворотнім повідомленням про вручення відповідачам поштового відправлення, яке містить судову повістку про виклик, ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не прибули у судове засідання без поважних причин, у зв'язку із чим відсутні перешкоди для розгляду справи, відповідно до ч.3 ст.268 КАСУ.

Згідно із вимогами ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідачем без поважних причин не надано відзив на позов, у зв'язку із чим суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли публічно-правові відносини з приводу рішень, дій суб'єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

За умовами ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №829606 від 07.06.2018 року поліцейським СРПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Істомін І.М. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП ОСОБА_1. У даній постанові зазначено, що ОСОБА_1 07.06.2018 року о 22:10 год. на 190 км. а/д Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам»янка керував автомобілем, який підлягає обов»язковому технічному контролю, своєчасно не пройшов його, чим порушив 31.3(б) ПДР України, ст.35 Закону України «Про дорожній рух». ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, за що на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Справу розглянуто за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Підставою для винесення вказаної постанови став розгляд відповідачем поліцейським Істомін І.М. справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що вбачається із постанови.

Підпунктом "б" пункту 31.3 Правил дорожнього руху України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно вимог ст.35 Закону України «Про Дорожній рух» обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1)легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2)легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3)технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Як вбачається з світлокопії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №016820 на автомобіль марки JАС моделі НFС1020К, яким керував позивач ОСОБА_1 під час складення оскаржуваної постанови, за типом є спеціалізований фургон малотоннажний - В, повною масою 3500 (а.с.5). Відтак, даний тип автомобіля відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про Дорожній рух» обов'язковому технічному контролю не підлягає.

Таким чином, судом встановлено, що постанова серії НК №829606 від 07.06.2018 року, винесена відносно ОСОБА_1 з істотними порушеннями КУпАП, не відповідає вимогам закону, оскільки, відповідно до вимог ст.280 КпАП України, не ґрунтується на повно з'ясованих обставинах, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З роз'яснень, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», вбачається, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається, якими доказами керувався відповідач 2, при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.3 ст.121 КУпАП.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи з аналізу доказів та адміністративного законодавства, яке підлягає застосуванню при вирішенні вказаного спору, суд вважає, що права позивача порушені відповідачем складанням щодо нього протиправної постанови, тому є протиправними, оскільки вказана обставина підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Так, ст.72 КАСУ встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 73-76 КАСУ встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 77 КАСУ передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах адміністративної справи.

Позивачем ОСОБА_1 доведено факт порушення його прав з боку відповідачів.

При цьому, суд констатує той факт, що відповідачі не були позбавлені можливості та права подавати докази та доводити перед судом їх переконливість, проте, проігнорували пропозицію суду надати відзив із запереченнями щодо позову ОСОБА_1, не довівши, таким чином, належними та допустимими доказами правомірності свого рішення про складання постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача.

Згідно ст. 258 КпАП України, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом поряду орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерт, речовими доказам, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Оскільки відповідачі у справі доказів на підтвердження правомірності дій щодо винесення постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суду не надали, суд приходить до висновку, що постанова серії НК №829606 від 07.06.2018 року, не є правомірною, обґрунтованою та такою, що відповідає положенням ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 73-77, 79, 241-246, 255, 286 КАС України, ст.ст.121, 245, 247, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Підволочиського ВП Головного управління національної поліції у Тернопільській області, поліцейського СР ПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Істомін І.М. про незаконні (неправомірні) дії поліцейського СР ПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Істоміна І.М. при притягненні до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК №829606 від 07.06.2018 року за ч.3 ст.121 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп., справу про адміністративне правопорушення закрити.

Визнати неправомірними дії поліцейського СР ПП Підволочиського ВП ГУНП у Тернопільській області Істомін І.М. про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №829606 від 07.06.2018 року у вигляді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Бориславський міський суд Львівської області з дотриманням порядку ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хемич О.Б.