Справа № 820/34/14
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2018 року

Київ

справа №820/34/14

касаційне провадження №К/9901/3878/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Гончарової І.А.

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2014 (суддя Мар'єнко Л.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 (головуючий суддя - П'янова Я.В., судді Зеленський В.В., Чалий І.С.) по справі №820/34/14 за позовом Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів до Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна податкова інспекція у Київському районі міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про стягнення пені,

В С Т А Н О В И В:

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства про стягнення пені у сумі 916790,74грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2014, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 позов задоволено частково. Стягнуто з Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства на користь Державного бюджету України пеню за несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб у розмірі 811988,41грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів подала касаційну скаргу, в якій просила постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 104802,22грн., прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що сума пені є узгодженою та відповідачем не оскаржувалася, а тому підлягає стягненню до бюджету.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом було проведено планову виїзну перевірку Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 по 31.03.2009, за результатом якої складено акт від 21.08.2009 №2781/23-106/14308894.

Перевіркою встановлено порушення відповідачем вимоги підпункту 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» внаслідок несвоєчасного перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету, у зв'язку з чим позивачем, згідно підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та пункту 3.9 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації від 11.06.2003 №290, визначено пеню у розмірі 916790,74грн. за період з жовтня 2006 року по січень 2009 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 104802,22грн. з жовтня 2006 року по 28.02.2008, суди попередніх інстанцій виходили з того, що нарахування штрафних санкцій під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів є необґрунтованим.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для стягнення пені в розмірі 104802,22грн. з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Згідно з підпунктом 16.1.1. пункту 16.1 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до підпункту 16.4.1 пункту 16.4 статті 16 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за несвоєчасне перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб нараховується пеня на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Згідно з пунктом 3.9 Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої Наказом ДПА України від 11.06.2003 року №290, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, при цьому для розрахунку використовується більша із зазначених ставок.

Згідно з пунктом 7.8 статті 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» з моменту прийняття ухвали судом про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок сплати податкового зобов'язання або погашення податкового боргу такого платника податків, зазначених у заяві, яка подається до суду, визначається згідно з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", без застосування норм цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, а також припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення та введення мораторію.

Згідно з частиною четвертою статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати після настання встановленого строку існуючі зобов'язання, і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

З порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати угоди, у нього можуть виникати нові зобов'язання.

З аналізу зазначених норм вбачається, що дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями згідно із загальними правилами нараховується неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно розрахунку застосованої пені за порушення строків сплати податку з доходів фізичних осіб сума пені розрахована за два періоди: 1) з жовтня 2006 року по 28.02.2008 в розмірі 104802,22грн.; 2) з 28.02.2008 по січень 2009 в розмірі 811988,41грн.

Такий розрахунок пені пов'язаний з тим, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.02.2008 було порушено справу про банкрутство стосовно Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.06.2010 задоволено заяву щодо відкликання заяви про порушення справи про банкрутство. Проте, 16.06.2010 ухвалою Господарського суду Харківської області було знов порушено провадження у справі про банкрутство щодо Харківського державного авіаційного орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору виробничого підприємства за заявою іншого заявника.

Таким чином, стягнення пені в розмірі 104802,22грн. за період з жовтня 2006 року по 28.02.2008, тобто до порушення справи про банкрутство, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не ґрунтується на вимогах закону.

Враховуючи викладене, за встановлених обставин, висновок судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог є правильним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують і не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів без задоволення, а оскаржуваних судових рішень судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.02.2014 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 по справі №820/34/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

............................

...........................

...........................

Т.М.Шипуліна,

Л.І.Бившева,

І.А.Гончарова,

Судді Верховного Суду