Справа № 2а-8394/11/1370
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2018 року

Київ

справа №2а-8394/11/1370

адміністративне провадження №К/9901/8563/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області
на постановуЛьвівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року (суддя Г.С. Дем'яновський)
та ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року (колегія у складі суддів: Я.С. Попко, Хобор Р.Б., Р.П. Сеник)
у справі №2а-8394/11/1370 (№876/4961/15)
за позовомДержавної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області
доОСОБА_2
простягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області) звернулася до суду із адміністративним позовом про стягнення з фізичної особи ОСОБА_2 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 18960 грн. 00 коп., мотивуючи позов тим, що відповідачем при проведенні першої реєстрації транспортного засобу не сплачено до бюджету суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що є підставою для його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року, у позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку і такий податок сплачується до, а не після реєстрації транспортного засобу.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування касаційної скарги відзначено, що оскільки сума податку з власників транспортного засобу, яка мала б бути сплаченою відповідачем під час першої реєстрації не зарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету, є підставою вважати, що відповідач не виконав обов'язку із сплати податку. При цьому податкова інспекція зауважує, що та обставина, що транспортний засіб було зареєстровано, не є доказом того, що податок відповідачем сплачено, як і не є підставою для звільнення відповідача від конституційного обов'язку такий податок сплатити.

Відзив або заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно листа управління Державтоінспекції Львівського Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області від 23 березня 2011 року вих. №9/552зп на ім'я ОСОБА_2 здійснено 16 вересня 2009 року першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4, д.н.з. НОМЕР_1, 1999 року випуску.

30 червня 2011 року Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Львова проведено перевірку щодо сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. За результатами проведеної перевірки складено довідку № 16128/17-010 від 30 червня 2011 року, якою встановлено факт несплати відповідачем податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 18960,00 грн.

Згідно розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягає сплаті, становить 18960,00 грн. на рік (об'єм двигуна: 1896 куб. см, ставка податку 1000 грн. за 100 куб. см, 1000 х 1896/100 = 18960,00 грн.).

Разом з тим, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі № 2а-1775/11/1370, яка набрала законної сили, скасовано державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4, д.н.з. НОМЕР_1, 1999 року випуску.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні, згідно з чинним законодавством, власні транспортні засоби, які відповідно до вимог статті 2 цього Закону, є об'єктами оподаткування.

Згідно статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується, зокрема, фізичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому проводиться технічний огляд.

Статтею 3 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» визначено, що перша реєстрація в Україні це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно частини 6 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» фізичні особи платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Статтею 7 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» передбачено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» в редакції, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мінюстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Отже, з огляду на зміст наведених положень законодавства, державній реєстрації транспортного засобу передує обов'язкова процедура сплати відповідних платежів. При цьому, відсутність документа про сплату податку з власників транспортних засобів є умовою, за якою перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійснена.

Водночас постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2014 року у справі № 2а-1775/11/1370 скасовано державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN Т4, д.н.з. НОМЕР_1, 1999 року випуску.

У ході вирішення даного спору позивачем зазначені обставини не заперечувалися, докази на їх спростування не подавалися. А відтак з огляду на положення частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції до 15.12.2017) зазначені обставини мали силу преюдиції та не підлягали повторному доказуванню у даній справі.

Згідно з частиною 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинною на час ухвалення постанови судом першої інстанції) судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для його виконання.

Наслідком набрання законної сили рішенням суду є набуття цим рішенням, зокрема, ознак обов'язковості (що передбачає обов'язок його виконання усіма органами, організаціями та посадовими особами) та виконуваності (тобто забезпечення законом права особи на примусове виконання рішення). Іншими словами, законна сила рішення суду є його правовою дією, яка проявляється в тому, що установлена рішенням наявність чи відсутність прав і фактів, на яких ці права ґрунтуються, є остаточною, а встановлені рішенням права та обов'язки підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу правомочних осіб.

З огляду на викладене відсутні законні підстави для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів за умови не доведення податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами обставин та підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для відмови у позові.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду