Справа № 826/15065/16
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 липня 2018 року № 826/15065/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Пащенка К.С., за участі секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Азіатський

міст»

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного

управління ДФС у м. Києві,

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного

управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії

представники позивача - ОСОБА_1;

сторін: відповідачів - не з'явилися,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Азіатський міст» (01010, м. Київ, вул. Інститутська, 16, оф. 1/19, ) (надалі - позивач або ТОВ «Торговий дім «Азіатський дім») подало на розгляд Окружним адміністративним судом міста Києва позов до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (04103, м. Київ, вул. Багговутівська, 26, ) (далі - відповідач-1 або ДПІ у Шевченківському районі) та Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 4, ) (по тексту - відповідач 2 або ДПІ у Печерському районі), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відмови в укладенні договору про визнання електронних документів № 241220151 від 24.12.2015 та ухилення від укладення договору про визнання електронних документів в період з 25.12.2015 по 18.02.2016;

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві з приводу не вирішення питання щодо укладання договору про визнання електронних документів № 240220162 від 24.02.2016 в період з 24.02.2016 по 20.03.2016;

- скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 19.05.2016 за № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем-1, без правових на те підстав, не прийнято та не укладено договір про визнання електронних документів № 241220151 від 24.12.2015. Відповідно, починаючи з 24.02.2016 відповідач-2 ухилявся від укладення надісланого договору про визнання електронних документів № 240220162 від 24.02.2016, як наслідок, позивач не мав можливості провести реєстрацію податкової звітності за лютий 2016 року. Відтак, наявні підстави для визнання протиправними як дій відповідача-1, так і бездіяльності відповідача-2. Також позивач стверджує, що оскільки внаслідок неправомірних дій відповідачів стосовно відмови в укладенні та ухилення від укладення договору про надання електронних документів з позивачем, останній фактично був позбавлений можливості своєчасно виконати свій обов'язок по реєстрації податкових накладних, притягнення ТОВ «Торговий дім «Азіатський дім» до відповідальності у вигляді штрафу є неправомірним, внаслідок чого податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2016 підлягає скасуванню.

Відповідач-1 у своїх запереченнях на позов вказав, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період. Згідно з ІС «Єдиний реєстр податкових накладних» податкові накладні позивача виписані покупцям - платникам ПДВ та зареєстровані в ЄРПН у квітні 2016 року з порушенням вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України. У відповідності з даними єдиного реєстру податкових накладних встановлена несвоєчасна реєстрація ТОВ «Торговий дім «Азіатський дім» податкових накладних, а саме: за квітень 2016 року з порушенням терміну від 31 до 60 календарних днів на суму 631 195,99 грн., на підставі чого відповідно до п. 1201.1 ст. 1201 Податкового кодексу України застосовані штрафні санкції в розмірі 189 358,80 грн. (30% х 631 195,99 грн.). За відповідних обставин, відповідач-1 просить суд в задоволенні позовних вимог ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст» відмовити повністю.

У наданих до суду 02.06.2017 запереченнях на позов відповідач-2 зауважив, що ДПІ у Печерському районі відповідно до положень договору (пункт 1 розділ 5) було призупинено договір про визнання електронних документів, а тому, у зв'язку із порушенням істотних умов договору, зобов'язання сторін визначених договором про визнання електронних документів призупиняються, а податкова звітність, подана засобами телекомунікаційного зв'язку, не прийнята. У задоволенні позову відповідач-2 просить суд відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2016 (суддя Кузьменко В.А.) відкрито провадження в адміністративній справі № 826/15065/16 та призначено до судового розгляду.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ від 10.10.2017 № 5791 справу передано на розгляд судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2017 (суддя Пащенко К.С.) судом прийнято до провадження справу № 826/15065/16 та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 23.01.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

23.01.2018 в судове засідання представники відповідачів не з'явилися, причин неявки не повідомили.

Поряд з цим, представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд вказує, що відповідачі, не зважаючи на належне їх повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили.

Зважаючи на викладене, адміністративна справа, відповідно до ч. 3 ст. 194 та ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), розглядається у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст» зареєстроване 17.07.2015 та взято на облік в ДПІ у Шевченківському районі. Починаючи з 01.09.2015 ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст» є платником податку на додану вартість.

З матеріалів справи випливає, що 25.09.2015 між ДПІ у Шевченківському районі, як органом Державної фіскальної служби, та ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст», як платником податків, укладено договір про визнання електронних документів № 110920151, предметом якого було визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

15.12.2015 Шевченківським ДПІ була зупинена дія договору № 110920151 від 25.09.2015, що привело до унеможливлення реєстрації податкових накладних підприємства (позивача) в електронному вигляді.

Наприкінці грудня 2015 року позивачем, за допомогою засобів телекомунікаційного зв'язку, направлено до відповідача-1 договір про визнання електронних документів № 241220151 від 24.12.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, документ не було прийнято у зв'язку із невідповідністю відомостей у ЄДР, а саме невідповідності сертифікату директора.

16.01.2016 позивач змінив податкову адресу, внаслідок чого з 18.02.2016 основним місцем обліку ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст»» стало ДПІ у Печерському районі.

Позивачем також направлено ще один примірник договору № 160220161 від 16.02.2016 до ДПІ у Шевченківському районі, збереження на центральному рівні якого підтверджується квитанцією № 1 від 16.02.2016. Документу призначено реєстраційний номер НОМЕР_2.

Проте, документ не було прийнято відповідно до квитанції № 2 у зв'язку з виявленою помилкою: «місцезнаходження юридичної особи не відповідає відомостям Єдиного державного реєстру».

Направлені 25.12.2015 та 16.02.2016 позивачем договори про визнання електронних документів на адресу відповідача-1 були відхилені останнім.

21.03.2016 між ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст»» та ДПІ у Печерському районі було укладено договір про визнання електронних документів від 24.02.2016 № 240220162 за реєстраційним номером НОМЕР_3, що підтверджується квитанцією № 1 про відправку договору до ДФС України 24.02.2016.

Матеріали справи свідчать, що ДПІ у Шевченківському районі, відповідно до статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку даних, податкової звітності з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст», за лютий 2016 року, за наслідками якої складено акт № 518/26-59-12-01-50/39900114 від 29.04.2016 (в тексті - Акт або Акт перевірки).

Згідно висновку Акту, дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН. Відповідальність платника передбачена пунктом 1201.1. статті 1201 розділу II Податкового кодексу України.

На підставі Акту перевірки, ДПІ у Шевченківському районі прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.05.2016 (по тексту - Податкове повідомлення або Спірне рішення або Оспорюване рішення), зі змісту якого випливає, що встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 1201 Податкового кодексу України: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 631 195,99 грн., відповідачем-1 застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 189 358,80 грн.

У червні 2016 року позивачем подано скаргу № 03-06 від 03.06.2016 на Податкове повідомлення, в якій викладено вимоги про його скасування.

За наслідками розгляду відповідної скарги, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято рішення № 17017/10/26-15-10-03 від 29.07.2016, яким скаргу № 03-06 від 03.06.2016 - залишено без задоволення.

Пізніше, ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст», вдруге, подано скаргу № 14 від 08.08.2016 з вимогами: скасувати рішення № 17017/10/26-15-10-03 від 29.07.2016 та Спірне рішення.

В серпні 2016 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 18699/6/99-99-11-03-01-25 від 30.08.2016, яким відповідну скаргу - відхилено, а рішення № 17017/10/26-15-10-03 від 29.07.2016 та Оспорюване рішення - залишено без змін.

Використавши можливий адміністративний порядок оскарження Податкового повідомлення, ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст» звернулося за захистом порушених прав до суду.

Дослідивши викладені позивачем в позові твердження, проаналізувавши викладені відповідачами у запереченнях мотиви, що стосується підстав для відмови у задоволенні позову, розглядаючи спір по суті, суд виходить із такого.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», та іншими нормативно-правовими актами (тут і по тексту відповідні нормативно-правові акти наведено в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (за текстом - ПК України або повністю назва), платник податків зобов'язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно положень пп. 21.1.1 - пп. 21.1.5 п. 21.1 ст. 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій; коректно та уважно ставитися до платників податків, їх представників та інших учасників відносин, що виникають під час реалізації норм цього Кодексу та інших законів, не принижувати їх честі та гідності.

Так, у відповідності до пп. "в" п. 49.3 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Водночас, п. 42.4 ст. 42 ПК України визначено, що з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

В той же час, правовим актом, що визначає загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису, є Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233, (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 5 розд. III Інструкції, з метою подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку платник податків, зокрема: отримує в будь-якому включеному до системи подання податкових документів в електронному вигляді акредитованому центрі сертифікації ключів посилені сертифікати відкритих ключів посадових осіб юридичної особи, що мають право підпису (керівника, бухгалтера), та печатку юридичної особи. Платник податків фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності може обмежитись одним ключем ЕЦП. Особисті ключі знаходяться на ключових (електронних) носіях, що зберігаються в таємниці; отримує в органі ДПС за місцем реєстрації або на WEB-сайті ДПА чи регіональної ДПА текст примірного договору про визнання електронних документів, безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; ознайомившись з редакцією договору, заповнює необхідні реквізити, у тому числі вписує свою електронну адресу, підписує та скріплює печаткою два примірники договору (для фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності за наявності печатки); надає до органу ДПС за місцем реєстрації підписані та скріплені печаткою два примірники договору та посилені сертифікати відкритих ключів на електронному носії; після підписання договору в органі ДПС за місцем реєстрації отримує один примірник договору. При цьому ставить підпис у журналі обліку договорів про визнання електронних документів для засвідчення того, що платнику податків було повернуто його примірник договору.

Додатком 1 до Інструкції затверджено примірний договір про визнання електронних документів, згідно п. 6.4 якого орган ДПС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Аналогічні положення випливають зі змісту договорів: № 110920151 від 25.09.2015 та № 241220151 від 24.12.2015.

Таким чином, з аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів податковим органом в односторонньому порядку є, зокрема: ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або зміна платником податків місця реєстрації.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Отже, з правової конструкції статті 651 Цивільного кодексу України вбачається, що договір може бути розірвано або за згодою сторін, або за рішенням суду, або у випадках, передбачених у самому договорі.

Як встановлено судом, позивач своєї згоди на розірвання договору № 101620151 від 25.09.2015 не надавав. Відповідне рішення суду щодо розірвання вказаного договору не приймалось, однак договір № 101620151 від 25.09.2015 розірвано відповідачем-1 в односторонньому порядку.

У відповідності до вимог договору № 101620151 від 25.09.2015, зокрема п. 4 розд. 6, податковий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у двох випадках: 1) ненадання позивачем нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих; 2) зміна позивачем місця реєстрації.

Як видно з матеріалів справи, посилений сертифікат відкритого ключа виданого ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст» на момент укладання та дії договорів був чинним до 10.09.2016.

Відповідач-1 вказує, що причиною розірвання договору від 25.09.2015 № 110920151 стала недійсність сертифікату директора організації.

Разом з тим, 25.12.2015 позивачем було направлено новий договір № 241220151 від 24.12.2015 про визнання електронних документів, проте вказаний договір не був прийнятий, про що було повідомлено електронним листом з посиланням: «Має тип підпису «директор», але в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців дана особа не зареєстрована».

Позивачем надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який підтверджує, що станом на 25.12.2015 (зі змінами від 21.12.2015) директором ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст» був ОСОБА_2.

За таких обставин, помилка щодо встановлення особи директора не вбачається, а відтак, за відсутності більш детального пояснення у квитанції № 2 від 25.12.2015, суд вважає, що документ мав бути прийнятий.

Враховуючи вищезазначене, зважаючи, що відповідачем-1 не заперечувався факт розірвання в односторонньому порядку договору № 110920151 від 25.09.2015, з урахуванням того, що не обґрунтованими є причини відмови у прийнятті договору № 241220151 від 24.12.2015, суд приходить до висновку про протиправність таких дій з боку відповідача-1.

З приводу питання про не укладання ДПІ у Печерському районі договору про визнання електронних документів № 240220162 від 24.02.2016 в період з 24.02.2016 по 20.03.2016, суд зазначає наступне.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Згідно п. 7 Інструкції, при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв'язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку:

7.4. перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

7.5. підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

7.6. якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

7.7. датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Листом 14.12.2011 на офіційному веб-порталі Державної фіскальної служби України (http://www.sfs.gov.ua/elektronna-zvitnist/platnikam-podatkiv-pro/povidomlennya-platnikam-pod/58693.html) повідомлено про можливість укладання договору «Про визнання електронних документів» не лише в паперовому вигляді, але і в електронному, крім того, доказом укладання договору, який підписується ЕЦП посадових осіб платника податків і ЕЦП відбитка печатки та ЕЦП ДПС України, є друга квитанція. Водночас, у випадку відхилення органом ДПС Договору платнику податків надсилається друга квитанція з зазначенням причини відмови.

Аналогічна інформація викладена в листі Державної податкової адміністрації України від 22.07.2011 № 19916/7/28-0517 «Методичні рекомендації щодо роботи з Договорами «Про визнання електронних документів» в електронному вигляді». Крім того, в цих Методичних рекомендаціях визначений термін обробки відповідальним співробітником органу ДПС договору, направленого платником в електронному вигляді, - до 5 робочих днів.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем-2, 24.02.2016 ТОВ «Торговий дім «Азіатський міст» подало до ДПІ у Печерському районі в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку договір № 240220162 (реєстраційний номер в системі НОМЕР_3). Судом встановлено, що квитанція № 2 щодо вказаного договору надійшла 21.03.2016, що очевидно перевищує п'ятиденний термін для складання квитанції від дати відправлення квитанції № 1 - 24.02.2016.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ДПІ у Печерському районі було порушено порядок прийняття документа, а отже, бездіяльність відповідного суб'єкта владних повноважень є протиправною.

Щодо питання скасування Податкового повідомлення, суд зазначає про таке.

Як видно з матеріалів справи, позивачем було направлено договір про визнання електронних документів № 240220162 від 24.02.2016 до ДПІ у Печерському районі, прийняття якого підтверджується квитанцією № 1 від 24.02.2016, документу призначено реєстраційний номер НОМЕР_3.

Разом з тим, відповідно до квитанції № 2 договір про визнання електронних документів прийнято та отримано 21.03.2016, тобто з порушенням вимог щодо обробки договору.

Позивачем було складено податкові накладні № 2 від 04.02.2016 на суму 643 206,11 грн. (у т.ч. ПДВ 107 201.02 грн.) зі строком реєстрації до 19.02.2016, № 4 від 16.02.2016 на суму 3 096 892,63 грн. (у т.ч. ПДВ 516 148,77 грн.) зі строком реєстрації до 02.03.2016 та № 5 від 23.02.2016 на суму 47 077,20 грн. (у т.ч. ПДВ 7 846,20 грн.) зі строком реєстрації до 09.03.2016.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.10 названої статті ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі ті, які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно пункту 120-1.1 статті 120 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (надалі за текстом - Порядок).

Згідно пункту 8 Порядку для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200 1 України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 ПК України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Враховуючи, що порушення граничних термінів щодо реєстрації податкових накладних сталося не з вини ТОВ «Торговий дім «Азіатський дім», а внаслідок протиправних дій податкових органів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині скасування Податкового повідомлення є вмотивованими.

Правова позиція в питаннях: перевірки підстав розірвання договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку з боку контролюючого органу, внаслідок чого певне товариство не мало можливості зареєструвати накладні, а також стосовно того, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 1201 Податкового кодексу України, лише за наявності його вини, викладена Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду у постановах: від 15.052018, справа № 810/3417/16 та від 30.01.2018, справа № 815/2745/17.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, всупереч наведеним процесуальним вимогам відповідачі, як суб'єкти владних повноважень, не довели правомірності своїх дій, а ДПІ у Шевченківському районі, в свою чергу, не доведено обґрунтованості прийняття Спірного рішення з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 КАС України.

Статтею 79 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Шевченківському районі підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 4 218,00 грн. та 1 378,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ДПІ у Печерському районі.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Азіатський міст» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо відмови в укладанні договору про визнання електронних документів № 241220151 від 24.12.2015 та ухилення від укладання договору про визнання електронних документів в період з 25.12.2015 по 18.02.2016.

3. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві з приводу не вирішення питання щодо укладання договору про визнання електронних документів № 240220162 від 24.02.2016 в період з 24.02.2016 по 20.03.2016.

4. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 19.05.2016 за № .

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Азіатський міст» (01021, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 16, оф. 1/19, ) судовий збір у розмірі 4 218,38 грн. (чотири тисячі двісті вісімнадцять гривень 38 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (03056, м. Київ, пров. Політехнічний, буд. 5 А; ).

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Азіатський міст» (01010, м. Київ, вул. Інститутська, 16 оф. 1/19, ) судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 4, ).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя К.С. Пащенко