Справа № 818/1222/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1222/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Присяжнюк О.В.

суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 р., (ухвалене суддею Прилипчук О.А.) по справі № 818/1222/18

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив: визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо обчислення та виплати його пенсії з грошового забезпечення без урахування одноразової грошової допомоги при звільненні; зобовязати відповідача врахувати при обчисленні пенсії грошове забезпечення згідно грошового атестату № 2 від 12 квітня 2005 року, врахувавши, в тому числі, одноразову грошову допомогу при звільненні, та здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 30 квітня 2005 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне встановлення обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (в подальшому ОСОБА_3 № 2262-ХІІ), Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 229, п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося та справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що з 30 березня 2005 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням грошового атестату № 2 від 12 квітня 2005 року, виданого СОО ФСТ Динамо України, та висновку про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, складеного 28 квітня 2005 року начальником ВФРЕ УМВСУ в Сумській області.

15 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про перерахунок його пенсії з 29 березня 2005 року з урахуванням одноразової допомоги при звільненні.

ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 29.09.2017 р. № 673/А позивачу повідомлено про відсутність підстав для проведення такого перерахунку, оскільки відповідачем здійснений розрахунок пенсії позивача, із врахуванням всіх видів грошового забезпечення, які передбачені чинним законодавством та визначені на підставі грошового атестату від 12 червня 2005 року № 2 та довідки про додаткові види грошового забезпечення.

Позивач, не погодився з рішенням відповідача, у зв'язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що одноразова грошова допомога при звільненні не пов'язана з виконанням позивачем своїх службових обов'язків та отриманням за це грошової допомоги, а пов'язана саме з фактом звільнення позивача зі служби та виходу на пенсію, у зв'язку з чим не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення який повинен враховуватися при розрахунку розміру пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - ОСОБА_3 № 2011-XII) та відповідно до Конституції України, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (стаття 9 Закону № 2011-ХІІ).

Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ встановлено положеннями Закону № 2262-XII.

Як статтею 15 Закону № 2011-ХІІ, так і та статтею 9 Закону № 2262-XII встановлено, що військовослужбовцям при звільненні з військової служби за власним бажанням, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно із п. 17 ст. 11 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (в подальшому - ОСОБА_3 № 1058-IV), військовослужбовці підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Частиною 2 статті 20 Закону № 1058-IV визначено, що обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених, зокрема, у пункті 17 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

ОСОБА_3 України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу; далі - ОСОБА_3 № 400/97-ВР) визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону № 400/97-ВР визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що військовослужбовці підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, у зв'язку з чим сплачують страхові внески та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з суми сукупного оподатковуваного доходу, обчисленого відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини 3 статті 43 Закону № 2262-XII, пенсія військовослужбовців обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Цією нормою не передбачено включення до грошового забезпечення такої виплати, як одноразова грошова допомога при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 15 Закону № 2011-ХІІ та статтею 9 Закону № 2262-XII, які пов'язані зі звільненням особи зі служби.

Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Крім того, пунктом 2 Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.2010 р. № 1170, встановлено, що на одноразову допомогу військовослужбовцям при звільненні з військової служби не нараховується єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 р.

Керуючись ст. 292, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.04.2018 по справі № 818/1222/18 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6