Справа № 818/1764/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1764/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Курило Л.В. , Перцової Т.С.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2018р. (суддя Бондар С.О.; м. Суми; повний текст рішення складено 05.06.2018) по справі № 818/1764/18

за позовом ОСОБА_1

до Будильського сільського голови Шкурка Володимира Олексійовича

про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Будильського сільського голови Лебединського району Сумської області Шкурка Володимира Олексійовича (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді (інформації) на питання 1.1,1.2 заяви від 02.10.2017 №464; зобов'язати відповідача надати відповідь (інформацію) на питання 1.1, 1.2 заяви від 02.10.2017 №464 та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05 червня 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05 червня 2018 року та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідач не надав відповідь по суті питань 1.1 та 1.2 заяви від 02.10.2017 № 464. Замість того, щоб надати відповідь по суті - підтвердити чи спростувати існування факту описаного в газеті та його заяві - повідомити чи є в с. Будилка громадянин про якого йдеться в газеті, відповідач надав інформацію, яку позивач не запитував, чим, на думку ОСОБА_1, порушив його право на інформацію, що завдало позивачу моральної шкоди яку він оцінює в 500 грн.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов'язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.10.2018 ОСОБА_1 звернувся до Будильського сільського голови Шкурка Володимира Олексійовича із заявою № 464, в якій просив надати відповідь на поставлені позивачем питання, у тому числі:

- 1.1 підтвердити або спростувати наявність зазначеного в статті газети факту про те, що: "Один мешканець с. Будилка прямо таки закидає різні владні інстанції різними скаргами, заявами, та судовими позовами стосовно роботи сільського голови, сільрадівських спеціалістів та роботи сільської ради в цілому, вишукуючи в різних законах слабенькі пунктики. І таких паперів, яких нині офіційно в різних органах зареєстровано чималенько. їх розгляд на судових засіданнях, комісіях, зустрічах тощо, на жаль, забирає досить багато часу, підволікає від повсякденної роботи та подеколи навіть частково паралізує роботу сільської ради".

- 1.2 якщо такий факт існує і написане в газеті про одного дуже серйозного місцевого жителя правда, то прошу назвати прізвище, ім'я та по батькові цієї особи, яка закидає різні владні інстанції різними скаргами, заявами, та судовими позовами стосовно роботи сільського голови, сільрадівських спеціалістів та роботи сільської ради в цілому, вишукуючи в різних законах слабенькі пунктики та подеколи навіть частково паралізує роботу сільської ради" (а.с.6).

Листом від 31.10.2018 №02-20/1264 Будильський сільський голова Шкурко В.О. позивачу надав відповідь на вищевказану заяву, зокрема, на питання 1.1 та 1.2 звернення зазначив наступне: «Підтвердити чи спростувати дослівність викладеного тексту надрукованого в газеті «Будьмо разом» не можу, оскільки в своєму розпорядженні номера газети, де була дана стаття, не маю. Самого факту друкування цієї статті не заперечую. Прізвище, ім'я по батькові особи «яка закидає різні владні інстанції різними скаргами, заявами, та судовими позовами стосовно роботи сільського голови, сільрадівських спеціалістів та роботи сільської ради в цілому, вишукуючи в різних законах слабенькі пунктики та подеколи навіть частково паралізує роботу сільської ради» мною ніде не називалось і наскільки я пам'ятаю, не було надруковано в газеті, тому назвати цю особу змоги не маю».(а.с.7)

Не погодившись з даною відповіддю, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно розглянуто заяву ОСОБА_1 в порядку Закону України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що, оскільки порушень порядку та строків розгляду відповідачем заяви ОСОБА_1 від 02.10.2017 №464 судовим розглядом не встановлено, позовні вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, з таких підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статей 5, 7 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб'єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення регулює Закон України «Про звернення громадян» №393/96-ВР від 02.10.1996 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

У відповідності до ст. 5 цього Закону, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду (ст. 7 Закону України "Про звернення громадян").

Порядок розгляду звернень у формі заяв (клопотань) визначений статтею 15 вищевказаного Закону, згідно із якою органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно з статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Дослідивши відповідь Будильського сільського голови Шкурка В.О. від 31.10.2017 № 02-20/1264 на звернення ОСОБА_1 від 02.10.2017 № 464 колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при розгляді викладених позивачем у п.п. 1.1, 1.2 питань відповідачем дотримано вимоги ст. 19, ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", відповідь надана у встановленому Законом порядку та у встановлені строки.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач в позовній заяві просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась саме в ненаданні відповіді на вищезазначені питання 1.1, 1.2 звернення позивача від 02.10.2017 № 464, однак матеріалами справи встановлено, що така відповідь була надана позивачеві у встановлений Законом строк, з урахуванням змісту звернення, а тому колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не було допущено бездіяльності та порушень прав позивача на надання йому відповіді в порядку згідно з Законом України "Про звернення громадян".

З огляду на встановлені у справі обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною щодо ненадання відповіді (інформації) на питання 1.1,1.2 заяви від 02.10.2017 №464, зобов'язання надати відповідь (інформацію) на питання 1.1, 1.2 заяви від 02.10.2017 №464 та стягнення моральної шкоди в розмірі 500 грн.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення .

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 по справі № 818/1764/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Курило Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 06.08.2018.