Справа № 1512/2-а-105/11
Суддя: Калініченко Л. В.
Дата ухвалення: 2012-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1512/2-а-105/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2012 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Голобородової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 міської ради,

ОСОБА_3 земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради,

ОСОБА_4

за участю третіх осіб садівничого товариства Мічуренець,

президії ради обєднаних садівничих товариств Київського району,

ОСОБА_5,

Відкритого акціонерного товариства Кінап

про скасування рішення ОСОБА_2 міської ради

та скасування державного акту на право приватної власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

2 червня 2005 року ОСОБА_6 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 земельних ресурсів, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Садове товариство Мічуренець, Президіям ради обєднання садових товариств та просив суд визнати недійсним рішення ОСОБА_2 міської ради від 29 квітня 2002 року № 123 ХХІY про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,0543 га ОСОБА_4 за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 42; визнати недійсним державний акт про право власності на землю серії Р № 484762, виданий ОСОБА_2 міською радою 18 жовтня 2002 року, реєстраційний № 1925/7398; визнати недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0543 га, який знаходиться на території ОСОБА_2 міської ради, м. Одеса, вул. Горіхова, 42 від 23 грудня 2002 року; визнати право користування земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 43 за ОСОБА_7; зобовязати ОСОБА_2 міську раду видати державний акт про право приватної власності на земельну ділянку по вул. Горіхова, 42 в м. Одесі на імя ОСОБА_7; вилучити із незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 42.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 5 липня 2005 року було відкрито провадження по вказаній цивільній справі.

7 лютого 2006 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси провадження по вказаній цивільній справі було зупинено до вирішення спору щодо визнання незаконним рішення ОСОБА_2 міської ради.

Позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги неодноразово уточнювалися, у звязку з неявками у судові засідання, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2009 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 листопада 2009 року ухвала Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2009 року скасована, а справу направлено на новий розгляд.

7 липня 2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами про визнання рішення ОСОБА_2 міської ради незаконними та просив розглядати справу в порядку адміністративного судочинства, та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 7 липня 2010 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради та інших про визнання рішення міськради неправомірним, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку закрито.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 жовтня 2010 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 7 липня 2010 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

30 листопада 2010 року вказана справа була прийнята до провадження суддею Київського районного суду м. Одеси Калашніковою О.І.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2011 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволені заяви про відвід судді Калашніковій О.І. Задоволено заяву судді Калашнікової О.І. про самовідвід по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міськради та інших про визнання рішення неправомірним.

Автоматизованою системою документообігу суду справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_4, треті особи Садівниче товариство Мічурінець, Президія ради обєднаних садівничих товариств Київського району про скасування рішення ОСОБА_2 міської ради та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку була передана судді Калініченко Л.В.

28 лютого 2011 року справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_4, треті особи Садівниче товариство Мічурінець, Президія ради обєднаних садівничих товариств Київського району про скасування рішення ОСОБА_2 міської ради та скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку прийнята до свого провадження суддею Калініченко Л.В.

Останні уточнені вимоги ОСОБА_1 були предявленні 24 грудня 2010 року в порядку ст. 51 КАС України до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_8, треті особи Садівниче товариство Мічурінецьта Президія ради обєднаних садівничих товариств Київського району в яких він просив суд скасувати рішення ОСОБА_2 міської ради № 123 ХХІV від 29 квітня 2002 року про затвердження проекту відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0543 га ОСОБА_8 за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 42, для садівництва та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0543 га за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова. 42, виданий на імя ОСОБА_8 від 18 жовтня 2002 року. Вказана уточнена позовна заява була прийнята судом.

Під час розгляду справи до участі у справі в якості третіх осіб були залучені ВАТ Завод Кінапта ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням ОСОБА_2 міської ради № 123 ХХІV від 29 квітня 2002 року передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,0543 га за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 42, для садівництва, із земель сільськогосподарського призначення міста. Він вважає, що зазначене рішення незаконне, винесене з порушенням норм діючого законодавства та таким, що має бути визнано нечинним, з огляду на наступні обставини. Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 1275 від 10 листопада 1955 року були відведені додаткові земельні ділянки під колективні та індивідуальні сади підприємствам, установам, організаціям м. Одеси для розподілу між робітниками і службовцями в районах 14-16 станціях Великого Фонтану. Згідно відводу від 28 листопада 1955 року на виконання рішення Виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 1275 від 10 листопада 1955 року заводу Кінапбули відведені 5 земельних ділянок, які розташовані в районі 14-16 станціях Великого Фонтану, а саме: під № 11,12, 13,40,41. Одна із вказаних ділянок, а саме ділянка № 13, площею 0,0542 га за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 42 надана у користування моєму діду ОСОБА_9. З моменту виділення вказаної земельної ділянки його дід освоював її та обробляв. Також ним була проведена вода на земельну ділянку та висаджені дерева і чагарник. Крім того, дід збудував садовий будинок, який складався з кімнати та веранди. На думку позивача все це підтверджується довідкою СТ Мічурінецьвід 8 грудня 2002 року, актами сусідів від 13 лютого 2003 року та 14 лютого 2003 року, страховими свідоцтвами на добровільне страхування будівель належних громадянам, квитанцією про сплату за водопостачання, та доводить той факт, що його дід ОСОБА_9 мав право користування земельною ділянкою та був власником садового будинку, зведеного на цій земельній ділянці. 21 травня 1992 року ОСОБА_9 помер, та рішенням профкому заводу Кінапвід 24 грудня 1992 року вказана земельна ділянка була закріплена за позивачем на підставі засідання профкому та адміністрації № 55, що підтверджується довідкою № 42/п від 11 листопада 2002 року. Позивач стверджує, що після смерті діда він та його мати ОСОБА_10 обробляли земельну ділянку, та ще в 1999 році він просив прийняти його в члени садового товариства, що підтверджується довідкою № 42/п від 11 листопада 2001 року. 24 серпня 2002 року померла мати позивача, та він знов подав заяву про прийняття його до членів кооперативу. Рішенням засідання правління садівничого товариства Мічуренець( протокол № 36 від 14 жовтня 2002 року) він був прийнятий до членів обєднання садівничих товариств, також позивачем були сплачені всі необхідні внески та він отримав членську книжку садівника. В кінці жовтня 2002 року йому стало відомо, що рішенням ОСОБА_2 міської ради № 123 ХХІV від 29 квітня 2002 року передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,0543 га за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 42, та 18 жовтня 2002 року відповідачка отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Позивач ОСОБА_1 вважає, що порушені його права, тому він був вимушений звернутися до суду. Також в своїй позовній заяві позивач посилається на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 4 грудня 2005 року по справі за скаргою ОСОБА_11 на рішення ОСОБА_2 міської територіальної виборчої комісії № 201 від 3 квітня 2002 рок Про результати голосування в єдиному одномандатному виборчому окрузі і підсумки виборів ОСОБА_2 міського голови, скаргу задоволено частково, скасовано рішення вказаної виборчої комісії в частині визнання ОСОБА_12 обраним на пост ОСОБА_2 міського голови, а також зобовязано ОСОБА_2 міську територіальну виборчу комісію зареєструвати обраним на виборах ОСОБА_2 міського голову ОСОБА_11 За таких обставин, позивач вважає, що оскільки оскаржуване ним рішення ОСОБА_2 міської ради підписане неповноважною на те особою, а отже має бути скасоване. Також ОСОБА_1 вказує, що ні він, ні завод Кінапне надавали згоди на вилучення вказаної земельної ділянки із його користування, тому він вимушений звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістила, однак на минулих судових засіданнях позовні вимоги позивача ОСОБА_7 не визнавала, та просила відмовити йому в задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради просила відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 посилаючись на те, що його вимоги безпідставні та необґрунтовані.

Відповідачка ОСОБА_4 жодного разу у судове засідання не зявилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістила.

Представники третіх осіб Садівничого товариства Мічуренець, Президії ради обєднаних садівничих товариств Київського району жодного разу у судові засідання не зявлялися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістили.

Представник третьої особи Відкритого акціонерного товариства Кінапу судове засідання жодного разу не зявився, належним чином сповіщався про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив. В матеріалах справи є витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з якого вбачається, що стан юридичної особи: в стані припинення підприємницької діяльності, також є відповідь арбітражного керуючого ОСОБА_13, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 16 травня 2011 року припинено провадження у справі про банкрутство ВАТ Завод Кінапта припинено повноваження ліквідатора арбітражного керуючого.

Представник третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію представника ОСОБА_3 земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради, та просила відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги, тим, що у його діда ОСОБА_14, який помер 21 липня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Жовтневим відділом ЗАГСу м. Одеси, актовий запис № 6347 від 21 липня 1992 року, знаходилася у користуванні земельна ділянка № 13, площею 0,0542 га за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 42. Також на вказаній земельній ділянці його дід побудував садовий будинок. Зазначене підтверджується на думку позивача довідкою СТ Мічурінецьвід 8 грудня 2002 року, актами сусідів від 13 лютого 2003 року та 14 лютого 2003 року, страховими свідоцтвами на добровільне страхування будівель належних громадянам, квитанцією про сплату за водопостачання. Також після смерті діда рішенням профкому заводу Кінап від 24 грудня 1992 року вказана земельна ділянка була закріплена за позивачем на підставі засідання профкому та адміністрації № 55, що на його думку підтверджується довідкою № 42/п від 11 листопада 2002 року. Також позивач стверджує, що після смерті діда він та його мати ОСОБА_15 обробляли земельну ділянку, та ще в 1999 році він просив прийняти його в члени садового товариства, що підтверджується довідкою № 42/п від 11 листопада 2001 року. 24 серпня 2002 року померла мати позивача, та він знов подав заяву про прийняття його до членів кооперативу. Рішенням засідання правління садівничого товариства Мічурінець( протокол № 36 від 14 жовтня 2002 року) він був прийнятий до членів обєднання садівничих товариств, також позивачем були сплачені всі необхідні внески та отримав членську книжку садівника.

Однак, як вбачається з матеріалів справи (том 1 а.с.13), а саме: з довідки № 90 від 10 вересня 2002 року, яка видана ОСОБА_1 СТ Мічуренець, садовод ОСОБА_9 ( вул. Горіхова, 42) з моменту організації садоводів товариства Мичурінець членом СТ Мичурінецьне був.

Також матеріалами справи не підтверджується посилання позивача, що після смерті ОСОБА_9 рішенням профкому заводу Кінапвід 24 грудня 1992 року вказана земельна ділянка була закріплена за позивачем на підставі засідання профкому та адміністрації № 55, що підтверджується довідкою № 42/п від 11 листопада 2002 року. Оскільки протокол сумісного засідання профкому та адміністрації № 55 від 24 грудня 1992 року до суду не надано, також оригінали вказаних документів до суду не надані, тому зазначені документи не можуть бути належними доказами по справі.

В матеріалах справи (том 1 а.с.139-147) є статут садового товариства Мичуринець статут зареєстрований за № 870 від 28 жовтня 1987 року) пунктом 12 якого передбачено, що членами содового товариства залишаються всі його члени станом на той день, коли був зареєстрований Статут та товариство отримало право юридичної особи, п.12.1 встановлений прийом нових членів проводиться на засіданні правління з подальшим затвердженням його рішення на загальних зборах членів садового товариства. Також з п.13.1 статуту вбачається, що у разі смерті члена садового товариства, що не оформив заповідального розпорядження, домоволодіння та земельна ділянка переходять його спадкоємцям у відповідності з нормами цивільного законодавства. Прийом спадкоємців в члени садового товариства проводиться в порядку встановленому ст.. 12.1 цього статуту.

Отже, з доказів, які надані до суду позивачем ОСОБА_1 не вбачається, що його дід був членом вказаного садового товариства, а позивач та його мати ОСОБА_10 (яка померла 24 червня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 5717 від 25 червня 2002 року) отримували спадщину, а саме спірну земельну ділянку, після смерті ОСОБА_14, який помер 21 липня 1992 року.

Згідно приписів ст. 116 ч.2 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 125 цього кодексу визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Порядок оформлення та видачі правовстановлюючих документів на земельні ділянки регулюється Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України.

Таким чином законодавством встановлений порядок, який визначає набуття права власності на земельні ділянки, обєктивні вимоги якого стосуються всіх учасників земельних відносин.

З викладеного можливо зробити висновок, що рішенням ОСОБА_2 міської ради № 123 ХХІV від 29 квітня 2002 року передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,0543 га за адресою: м. Одеса, вул. Горіхова, 42, для садівництва, із земель сільськогосподарського призначення міста, правомірно.

Посилання позивача ОСОБА_1, що ні він, ні завод Кінапне надавали згоди на вилучення спірної земельної ділянки із його користування, не приймаються судом до уваги, оскільки вказана земельна ділянка не належала позивачу ні на праві користування, ні на праві приватної власності, а що стосується ВАТ заводу Кінап, у разі порушення їх прав вони мають право звернутися самостійно до суду за захистом своїх прав, якщо вони будуть вважати, що їх права порушені іншими особами.

Також посилання позивача на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 4 грудня 2005 року по справі за скаргою ОСОБА_11 на рішення ОСОБА_2 міської територіальної виборчої комісії № 201 від 3 квітня 2002 рок Про результати голосування в єдиному одномандатному виборчому окрузі і підсумки виборів ОСОБА_2 міського голови, скаргу задоволено частково, скасовано рішення вказаної виборчої комісії в частині визнання ОСОБА_12 обраним на пост ОСОБА_2 міського голови, а також зобовязано ОСОБА_2 міську територіальну виборчу комісію зареєструвати обраним на виборах ОСОБА_2 міського голову ОСОБА_11 За таких обставин, позивач вважає, що оскільки оскаржуване ним рішення ОСОБА_2 міської ради підписане неповноважною на те особою, а отже має бути скасоване, суд не приймає до уваги, оскільки всі рішення ОСОБА_2 міської ради є дійсними і чинними, оскільки на момент їх підписання рішення ОСОБА_2 міської територіальної виборчої комісії № 201 від 3 квітня 2002 рок Про результати голосування в єдиному одномандатному виборчому окрузі і підсумки виборів ОСОБА_2 міського головибуло чинним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не надав до суду доказів щодо порушення його прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 11, 13, 41, 128, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 земельних ресурсів ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_4 за участю третіх осіб садівничого товариства Мічуренець, президії ради обєднаних садівничих товариств Київського району, ОСОБА_5, Відкритого акціонерного товариства Кінаппро скасування рішення ОСОБА_2 міської ради та скасування державного акту на право приватної власності на землю залишити без задоволення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до ОСОБА_2 апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення, а особи, які були відсутні під час проголошення постанови протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Калініченко Л. В.