Справа № 477/1018/18
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 477/1018/18
Провадження № 2-а/477/12/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1. його представника ОСОБА_2,

представника відповідача не з'явився,

розглянувши в м. Миколаєві в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області та інспектора поліції Управління патрульної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати винесену відносно нього постанову серії ВР № 291783 від 04 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КупАП.

В обґрунтування позову вказував, що постанова була винесена протиправно та незаконно, а звинувачення надумане та не ґрунтувалося на будь-яких доказах. Зазначив, що ввечері того дня після 20:00 він не керував транспортним засобом, а залишив його біля будинку. Коли йшов по вулиці, то вже після того як був деякий час дома, то його затримали співробітники поліції та звинуватили у керування транспортним засобом з порушенням правил дорожнього руху. Потім його доставили до Вітовського відділення поліції, де відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Але постанови, яку він оскаржує, тоді відносно нього ніхто не виносив і йому не пред'являв. Однак 12 травня 2018 року він отримав її поштою.

В судовому засіданні свій позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача та відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, представили відзив на позов, яким просили відмовити в його задоволенні через необгрунтованість.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, пояснення свідків ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши докази у справі, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до оскаржуваної постанови серії ВР № 291783 від 04 травня 2018 року

ОСОБА_1, в той день о 22:33 керував транспортним засобом марки «Opel Vectra»,

р.н. НОМЕР_1, в с. Луч Вітовського району Миколаївської області, але при зміні напрямку руху не увімкнув покажчик повороту, чим порушив підпункт б) пункту 9.2. Правил дорожнього руху України, а після його зупинки і перевірки документів не пред'явив посвідчення водія, яке надавало йому право на керування транспортним засобом, та реєстраційний документ на транспортний засіб, тобто також порушив підпункт а) та підпункт б) пункту 2.1. цих Правил.

В зв'язку з цим відносно нього була винесена вказана постанова, в якій зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису у ній.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 14 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом а) та б) пункту 2.1. Правил дорожнього руху України (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами), передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Також, підпунктом б) пункту 9.2. цих же Правил визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі і статтями 126 та 122 КУпАП.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Частиною 2 статті 122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП та п.10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС № 1395 від 7 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На підтвердження складеної відносно ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення відповідачами не було надано жодного належного та допустимого доказу.

Навпаки, допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що ОСОБА_1 після 20:00 автомобілем не керував, а він стояв на парковці поблизу житлових будинків, що вони достовірно бачили, оскільки проживали поряд.

Крім того, суд погоджується із посиланням позивача на те, що постанова була складена не у його присутності і запис у ній про його відмову від її підпису є надуманим, так як після його доставки до Вітовського відділку поліції відносно нього був складений протокол за ст. 130 КУпАП, який він підписав. Тому за умови надання йому на підпис такого протоколу і одночасного складання оскаржуваної постанови, вона повинна була йому бути пред'явлена і ним підписана. А в разі його відмови від підпису така відмова повинна була бути підтверджена двома свідками.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд вважає обґрунтованими посилання позивача щодо визнання протиправними дій інспектора патрульної поліції щодо винесення відносно нього постанови про адміністративне правопорушення порушення від 04 травня 2018 року.

В той же час, суд не погоджується із посиланням позивача про необхідність закриття провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки це не входить до компетенції адміністративного суду, а відноситься до повноважень суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст. 247 КУпАП).

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 246, 250 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ВР № 291783 від 04 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за

ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст.126 КУпАП скасувати.

В задоволенні вимог про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду на протязі 30 днів з дня складання повного її тексту.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови, її повний текст складено на 03 серпня 2018 року.

Суддя Р.В. Козаченко