Справа № 818/2130/18
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2018 р. Справа № 818/2130/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.
за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Іваницької А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/2130/18
до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі по тексту- ОСОБА_1 -позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить:
- визнати дії відповідача щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 90% до 70% при проведенні підвищення основного розміру раніше нарахованої пенсії протиправними та такими, що суперечать ст.ст. 22, 24, 58, 64 Конституції України та ст. 13 Закону № 2262-ХІІ;
- визначити розмір для підвищення раніше нарахованої пенсії з урахуванням 90% грошового забезпечення та здійснити виплату недосплачених кошті згідно з п. 3 ст. 55 Закону № 2262-XII з 01.01.2018 р.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області. Після звільнення в запас у 2004 році відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Сумським обласним військкоматом йому була призначена пенсія за вислугу років, основний розмір якої склав 90% грошового забезпечення за 36 років вислуги.
Відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 р. та з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 р. в березні 2018 року на підставі ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу було здійснено перерахунок пенсії, виходячи із розміру 70% грошового забезпечення.
Позивач вказує, що на його звернення від 11.04.2018 р. про перерахунок раніше нарахованої пенсії отримав відмову, мотивовану тим, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведений з урахуванням чинної на момент його проведення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якої максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Зазначає, що відповідач протиправно застосував норми статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" для перерахунку його раніше нарахованої пенсії, оскільки дана норма вступила в дію лише з 01.05.2014 р. та застосовується виключно при призначенні пенсії та не підлягає застосуванню під час перерахунку пенсії, призначеної за нормами, чинними в 2004 році на момент звільнення позивача. Крім того, перерахунок пенсії позивача може бути проведено виключно на підставі статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його права та законні інтереси. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, зазначив, що позивач з 01.01.2007 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
У березні 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. N 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Перерахунок проведено з урахуванням чинної на момент його проведення редакції статті 13 "Розміри пенсій за вислугу років" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою перебачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Дане положення стосується розміру пенсії як при її призначенні, так і при проведенні перерахунку.
Отже, на час проведення перерахунку пенсії була чинною норма статті Закону № 2262-XII, редакція якої передбачала обчислення максимально можливого розміру пенсії 70% відповідних сум грошового забезпечення. Просив у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 25.06.2018 р. розгляд даної справи призначено в судове засідання з викликом сторін.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.
У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив суд у його задоволенні позивачу відмовити.
Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є пенсіонером Міністерства оборони України, з 01.01.2007 р. перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Після звільнення в запас у 2004 році відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Сумським обласним військкоматом позивачу була призначена пенсія за вислугу років, основний розмір якої склав 90% грошового забезпечення за 36 років вислуги (а. с. 31).
У березні 2018 року ГУ ПФУ в Сумській області позивачу було здійснено перерахунок пенсії, виходячи із розміру 70% грошового забезпечення (а.с. 11).
11.04.2018 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про перерахунок раніше нарахованої пенсії (а.с.9).
Листом від 08.05.2018 р. позивача було повідомлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведений з урахуванням чинної на момент його проведення статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якої максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, відповідно, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача відсутні (а.с.10).
Суд вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок пенсії позивачу є необґрунтованою виходячи з наступного.
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивачеві проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 року в у розмірі 70% грошового забезпечення, що підтверджено повідомленням про розмір пенсії (а.с. 11).
Суд відхиляє посилання представника відповідача на Закон України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" як на підставу зменшення розміру пенсії з 90% до 70 %, виходячи з наступного.
Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011 р., та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності з 01.05.2014 р., до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80" та цифри "80" замінено цифрами "70" відповідно.
Судом встановлено, що пенсію позивачу було призначено в 2004 році (а.. 31).
Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії (з 90% до 70% сум грошового забезпечення) відбулася вже після призначення позивачу пенсії.
Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, зміна максимального розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення, що відбулася у ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку на підставі довідки Сумського обласного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення.
Внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Частиною 3 статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Однак, як Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" так і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено зменшення основного розміру пенсії у разі проведення її перерахунку.
Крім того, вирішуючи питання про застосування Закону № 2262-ХІІ у часі, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України [перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі Постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення станом на 01.03.2018, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.
З урахуванням вищевказаного, суд приходить висновку, що відповідач при проведенні ОСОБА_1 перерахунку пенсії протиправно зменшив розмір пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення, а тому, позовні вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 90% до 70% при проведенні підвищення основного розміру раніше нарахованої пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. у розмірі 90% грошового забезпечення підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 90% до 70% при проведенні підвищення основного розміру раніше нарахованої пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.01.2018 р. у розмірі 90% грошового забезпечення.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тект судовго рішення складено 06.08.2018 р.

Суддя О.А. Прилипчук