Справа № 810/2288/18
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/2288/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Судді-доповідача - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

за участю секретаря - Рейтаровської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати дії Міністерства оборони України протиправними; зобов`язати Міністерство оборони України розглянути його заяву з визнання виплати одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовослужбовцях та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху через її не відповідність вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Вказаною ухвалою позивачу надано строк, протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків та запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду письмових обґрунтувань, що свідчать про відсутність у нього об`єктивної можливості дізнатись про відмову у задоволенні заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності ІІ групи, яке пов`язане з виконанням військової служби в Демократичній Республіці Афганістан з огляду на презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, письмових пояснень щодо причин пропуску строків звернення до суду за захистом своїх прав, доказів отримання відповіді на заяву від 24.12.2015 із зазначенням дати отримання, та клопотання про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з цим адміністративним позовом, якщо такий строк було пропущено з поважних причин, подання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача та третьої особи, приведенням прохальної частини позовної заяви у відповідність до вимог статті 160 КАС України (а.с. 1-3).

01 червня 2018 року представником позивача на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року надано до суду уточнену позовну заяву, письмові обґрунтування та заяву про поновлення строків звернення до адміністративного суду (а.с. 14).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року позовну заяву повернуто (а.с. 15).

В апеляційній скарзі, позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, апелянт посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав у 2016 році, оскільки позивач 24.04.2018 лише з відповіді на адвокатський запит від Департаменту фінансів Міністерства оборони України дізнався про відсутність подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначенню ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

При цьому, жодного рішення з даного питання Міністерством оборони України не приймалось, а лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 16.04.2018 №248/2041 не можна розцінювати як рішення про результати розгляду звернення позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено, що у 2016 році заява позивача разом з доданими документами була повернута Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців до обласного військового комісаріату.

У подальшому, у березні 2018 року позивач уклав договір з адвокатом, та з відповіді на адвокатський запит дізнався про порушення своїх прав з боку Міністерства оборони України.

Однак, на думку відповідача, позивач мав реальну можливість дізнатись про порушення своїх прав у 2016 році, тому суд першої інстанції правильно повернув ОСОБА_1 його позовну заяву.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на початку 2016 року позивач у силу свого правового статусу у спірних правовідносинах мав знати, що йому відмовлено у задоволенні заяви про призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням інвалідності II групи, яке пов`язане з виконання військової служби в Демократичній Республіці Афганістан.

При цьому, позивач повинен був навести обставини, що свідчили б про відсутність у ОСОБА_1 об`єктивної можливості дізнатись про відмову у задоволенні заяви з огляду на презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

Оскільки вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 14.05.2018 позивачем повністю не виконано, а виявлені судом недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто, тому слід повернути позовну заяву.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Відповідно до частини п`ятої ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною шостою статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За правилами частини першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009, в ухвалі повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення, але не більше 5 днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно п.1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись у травні 2018 року з адміністративним позовом до суду позивач просив: визнати дії Міністерства оборони України протиправними; зобов`язати Міністерство оборони України розглянути його заяву з визнання виплати одноразової грошової допомоги та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовослужбовцях та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

При цьому, у позові зазначив, що у грудні 2015 року позивач звернувся до військового комісаріату з заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності.

Частиною шостою статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

01 червня 2018 року позивач на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року подав уточнену позовну заяву та заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначив, що 24 квітня 2018 року у відповідь на адвокатський запит, Департамент фінансів Міністерства оборони України листом №248/2041 від 16.04.2018 повідомив про відсутність подання пропозицій Міністру оборони України щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Згідно частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, стаття 122 КАС України, дає підстави для висновку про встановлення чинним процесуальним законодавством презумпції можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому самого лише посилання на момент, коли особа для себе з`ясувала, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням її прав у сфері публічних правовідносин, недостатньо.

При цьому, доведенню також підлягає факт, що позивач не міг дізнатися про порушення свого права, що прямо випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на початку 2016 року позивач у силу свого правового статусу у спірних правовідносинах мав знати, що йому відмовлено у задоволенні заяви про призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку з отриманням інвалідності II групи, яке пов`язане з виконання військової служби в Демократичній Республіці Афганістан.

Водночас, будь-яких доказів щодо причин, за яких позивач протягом більше ніж два роки до направлення адвокатського запиту від 24.04.2018 не вчиняв ніяких дій по з`ясуванню стану розгляду заяви, суду не надано.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини другої вказаної статті якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Посилання позивача на вади свого здоров`я, внаслідок яких він не мав можливості вчинити дії щодо отримання інформації про розгляд його заяви, поданої у 2015 році, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки доказів на підтвердження даного факту ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, як зазначає відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, у 2016 році Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців повідомила позивача про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовослужбовцях та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві та повернула надані позивачем документи до обласного комісаріату.

При цьому, такий лист позивач отримав не пізніше 10.09.2016.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, поновлення процесуального строку без об`єктивної наявності виключних підстав та наведення відповідних причин є порушенням принципу правової визначеності та порушує права учасників справи на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішенні у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча саме національним судам, перш за все, належить приймати рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Згідно п.1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Водночас, повернення позовної заяви згідно з частини восьмої ст. 169 КАС України не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви відповідає правильному застосуванню норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обгрунтованим, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 червня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Н.М. Троян

Судді: Н.П. Бужак,

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено: 31 липня 2018 року.