Справа № 601/1422/17
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/2446/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання: Мельничук Б.Б.,

з участю представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2018 року (суддя Білосевич Г.С., ухвалена в м.Кременець о 12:07, повний текст складено 14.02.2018р.) у справі № 601/1422/17 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Кременецького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов'язання відповідача зарахувати до його трудового стажу час роботи в римо-католицькому костелі ім. Св. Станіслава в м. Кременець за період з 01.09.1976 року по 24.01.2003 року, провести перерахунок його щомісячної пенсії 01.03.2017 року та виплачувати її в новому розмірі.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.02.2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив ОСОБА_2. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволити.

Представник апелянта в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, однак явки представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, та підтверджується копією трудової книжки від 24.09.1971 року, у пунктах 8 та 9, що 01.09.1976 року позивач прийнятий сторожем і водієм на роботу в римо-католицький костел ім. Св. Станіслава м. Кременець (договір від 30.08.1976 р.) і 24.01.2003 року звільнений з роботи за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України (наказ № 67 від 24.01.2003 року). У даній трудовій книзі допущено виправлення у даті звільнення.

Як вбачається з довідки виданої настоятелем римсько-католицької парафії Святого Станіслава, ОСОБА_2 дійсно працював в м. Кременець римо-католицькому костелі св. Станіслава з 01.09.1976 року по 24.01.2003 року.

Разом з тим, Кременецьким об'єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області повідомлено позивача, що зарахування до страхового стажу роботи по договору в релігійній організації можливе в тому випадку коли трудовий договір укладений при участі профспілкової організації з подальшою реєстрацією (форма договору передбачена додатком № 1 постанови Президії ЦК профспілок робітників місцевої промисловості і комунально-побутових підприємств від 17.12.1980 № 71), що стверджується повідомленням від 21.06.2017 року № 12/К-11.

Тернопільський обласний комітет профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення інформував, що трудові договори укладені між Кременецьким римо-католицьким костелом св. Станіслава і ОСОБА_2, згідно переліку типових документів державного архіву, затвердженого Міністерством юстиції України 17.04.2014 року № 578/5 не є предметом суворої звітності, тому після 5-річного терміну зберігання, передача їх в архів не здійснювалась і були знищенні у відповідності до терміну давності.

Як вбачається з повідомлення архівного відділу Кременецької РДА Тернопільської області №116/03-02 від 12.09.2017 року, ніякі документи римо-католицького костелу ім. Св. Станіслава м. Кременець для зберігання в архівний відділ Кременецької РДА не надходили.

Згідно довідки від 15.09.2017 року, виданої настоятелем римо-католицького костелу ім. Св. Станіслава, ОСОБА_2 працював сторожем і водієм в діючому римо-католицькому костелі ім. Св. Станіслава в м. Кременець на протязі з 01.09.1976 року по 24.01.2003 року в якому богослужіння не припинялись. Праця ОСОБА_2 носила постійний характер, обов'язки водія ним виконувались і у вихідні дні. Щомісяця бухгалтер через ощадкасу здійснювала платежі по податку із заробітної плати ОСОБА_2 Платіжні документи за зазначений період не збереглись. Архів в римо-католицькому костелі відсутній.

Відповідно до повідомлення Кременецької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області від 15.01.2018 року, особові рахунки платників податків та зборів (обов»язкових платежів) зберігаються протягом 5 років. Інформацію про перерахування ОСОБА_2, римо-католицькою парафією костелу св. Станіслава м. Кременець податків та обов'язкових платежів за період з 01.09.1976 року по 24.01.2003 року можна отримати у юридичної особи - римо-католицької парафії костелу Св. Станіслава, а по платежах до Пенсійного фонду -з моменту персоніфікації в Кременецькому управлінні Пенсійного фонду України.

Римсько-Католицька парафія св. Петра і Павла в Луцьку немає жодної інформації відносно обов'язкових платежів, в тому числі до Пенсійного фонду, в період з 01.09.1976 року - 24.01.2003 року під час роботи ОСОБА_2 водієм і сторожем в римо-католицькому костелі ім. Св. Станіслава у м. Кременець, що стверджується повідомленням № 04/18 від 23.01.2018 року.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не може підтвердити доказами стаж роботи в римо-католицькому костелі ім. Св. Станіслава в період з 01.09.1976 року по 24.01.2003 року, а саме підтвердити записи 8 та 9 в його трудовій книжці.

Колегія суддів апеляційного суду вважає помилковими такі висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 62 Закону «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з постанови КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що інших уточнюючих документів, крім трудової книжки та вищевказаних документів позивач на даний час представити не має можливості.

Згідно ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру тривалості роботи і тривалості перерв. При цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду зазначає, що період роботи позивача з 01.09.1976 по 24.01.2003 роки в римо-католицькому костелі ім. Св. Станіслава м. Кременець підлягає зарахуванню до його трудового стажу, відтак в задоволенні позову безпідставно відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 306, 307, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.02.2018 року у справі №601/1422/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_2 до трудового стажу періоду роботи в римо-католицькому костелі ім. Св. Станіслава в м. Кременець за період з 01.09.1976 року по 24.01.2003 року.

Зобов'язати Кременецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до трудового стажу щ одає право на призначення пенсії час роботи ОСОБА_2 в римо-католицькому костелі ім. Св. Станіслава в м. Кременець за період з 01.09.1976 року по 24.01.2003 року та провести перерахунок пенсії з 01.03.2017р.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 01.08.2018р.