Справа № 804/3493/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2018 року Справа № 804/3493/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся до адміністративного суду із вищезазначеним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо припинення страхових виплат йому, як внутрішньо переміщеної особи, з 01 січня 2017 року до 30 червня 2017 року; зобов'язати відповідача сплатити страхові виплати йому, як внутрішньо переміщеній особі, за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 рік.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Павлоградському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області та є внутрішньо переміщеною особою. Він 20.02.2018 року звернувся із заявою до відповідача про поновлення йому страхової виплати. Однак листом від 22.02.2018 року відповідач надав йому відповідь про те, що відповідно до протоколу засідання комісії по розгляду питань щодо відновлення (відмови у відновленні) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 19.01.2017 р. № 2 було прийнято рішення про відмову у призначенні (відновленні) соціальних та пенсійних виплат строком на шість місяців (скасування довідки з 01.01.2017 р. по 30.06.2017 р.) на підставі інформації від Держприкордонслужби про довготривалий виїзд на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Дані дії відповідача позивач вважає необґрунтованими, оскільки вони порушують встановлене ст.46 Конституції України його право на соціальне забезпечення, а тому вимушений був звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 18 травня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні за статтею 263 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
До суду відповідачем було надано відзив на позов, в якому зазначено, що на засіданні комісії 11.08.2017 р. було прийняте рішення про відновлення ОСОБА_1 соціальних виплат з 01 серпня 2017 року. Постановою відділення Фонду в місті Павлограді від 11.08.2017 року позивачу було продовжено раніше призначену щомісячну страхову виплату з 01.08.2017 р. Згідно пункту 18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до підпункту 4 пункту 12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.
Отже, страхові виплати внутрішньо переміщеним особам припинялися, призначалися та продовжувалися відділенням Фонду в місті Павлоград Дніпропетровської області в межах повноважень визначених зазначеними Порядками, затвердженими постановою КМУ від 08.06.2016 р. № 365, на підставі рішень структурного підрозділу органу соціального захисту населення органу місцевого самоврядування. Рішення комісії по розгляду питань щодо відновлення (відмови у відновленні) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам про відмову у призначенні соціальних виплат від 19.01.2017 року позивачем не оскаржувалося, а тому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
15.07.2015 р. позивач звернувся до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області (до 01.08.2017 р. було відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України в місті Павлоград Дніпропетровської області) із заявою про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати.
Відповідно до постанови відділення Фонду в місті Павлограді від 04.08.2015 рок позивачу було продовжено раніше призначену щомісячну страхову виплату з 01.07.2015 р.
Страхові виплати були виплачені позивачу за період з 01.07.2015 р. по 31.12.2016 р.
Згідно порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 № 365 було здійснено запит до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради щодо отримання інформації для призначення страхових виплат.
На засіданні комісії 11.08.2017 р. було прийняте рішення про відновлення позивачу соціальних виплат з 01 серпня 2017 року. Постановою відділення Фонду в місті Павлограді від 11.08.2017 року позивачу було продовжено раніше призначену щомісячну страхову виплату з 01.08.2017 р.
Позивач пов'язує порушення своїх прав з діями відповідача щодо припинення страхових виплат йому, як внутрішньо переміщеної особи, з 01 січня 2017 року до 30 червня 2017 року.
Аналізуючи виникли правовідносини суд зазначає наступне.
Суд звертає увагу на те, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:
1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;?
2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;
3) якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;
4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;
5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил пов'язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;
6) в інших випадках, передбачених законодавством.
Так, відповідач не вказав, яка з обставин, визначених наведеною нормою Закону стала підставою для припинення позивачу виплати страхових виплат. Посилання відповідача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365 «Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» не є посиланням на норми закону, оскільки постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом.
Відповідно до статті 7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № р. 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Згідно п.п.4 п.12 та п.18 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року N 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», соціальні виплати припиняються у разі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".
Відповідно до ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014 року №1706-VІІ, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону, згідно п.п.3 п.1 ст.12 Закону, підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну даних про внутрішньо переміщених осіб є, зокрема, повернення до покинутого місця постійного проживання. Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа звернулася до покинутого місця постійного проживання. Повторне призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеній особі у разі їх припинення відповідно до підпункту 4 пункту 12 цього Порядку можливе лише через шість місяців після такого припинення і виконання всіх процедур, необхідних для їх призначення, передбачених законодавством.
Припинення виплати позивачу страхових виплат у зв'язку з відсутністю довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення суперечить принципам, які закріплені в Конституції України.
Так, за висновками, наведеними в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 07.10.2009 р. в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.
Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати право громадянина на одержання призначеної йому страхової виплати незалежно від того, де проживає особа, якій призначена соціальна виплата.
Таким чином, зміна особою місця проживання не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на отримання соціального захисту, а саме, отримання соціальних виплат.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до Павлоградського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.
Керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 205, 241 - 246, 250, 263 КАС України, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Зобов'язати Павлоградське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області сплатити страхові виплати ОСОБА_1, як внутрішньо переміщеній особі за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2017 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.