Справа № 296/10606/16-а
Суддя: Галасюк Р. А.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

Іменем України

"03" серпня 2018 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Галасюк Р.А., за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В., розглянувши заяву про відвід судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про дотримання прав людини на доступ до публічної інформації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Корольовського районного суду м. Житомира знаходиться вказане вище провадження, у якому позивач звернулась до суду із вказаним позовом 21.12.2016 р..

31.07.2018 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді Сингаївського О.П., посилаючись на те, що суддя під час розгляду справи за її позовом допустив 40 порушень норм процесуального та матеріального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заяву про відвід підтримала з наведених у своєму зверненні підстав, а також додатково пояснила, що вона до цієї справи також зверталась із скаргами на суддю по інших справах та подавала заяву до прокуратури Житомирської області в порядку ст.214 КПК України про внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочинів суддею Сингаївським О.П., що дає підстави дійти висновку перебування у неприязних відносинах і це може відобразитися на наслідках розгляду справи.

Вислухавши доводи заявниці і дослідивши її звернення про відвід разом із матеріалами справи, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.1 Закону «Про судоустрій і статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежним та безстороннім судом, утвореним законом.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на наявність обставин, які, на її думку, виключають сумніви у неупередженості судді.

Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам - членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 на 114-й сесії «Про підвищення ефективності внутрішніх засобів правового захисту» декларує, що кожен, чиї права і свободи, викладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ст.39 КАС України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у адміністративному провадженні, заявляти відвід судді з підстав, передбачених ст.36 КАС України.

Зміст п.4 ч.1 ст.36 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу судді існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або обєктивності судді, він підлягає відводу. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу провадження, як законність.

Як вбачається зі змісту заявленого відводу і підтверджується матеріалами справи, відвід позивача до судді базується на фактичній незгоді останньої із прийняттям суддею ряду процесуальних рішень у даній справі за результатами розгляду клопотань позивача та ведення судового процесу, проте вказані обставини не свідчать про упередженість цього судді і згідно з чинним законодавством не є обставиною, що виключає участь судді в розгляді позову в порядку адміністративного судочинства. Будь-яких інших доказів, що мали б підтверджувати факти порушення процесуального законодавства суддею про які зазначено у відводі, в судовому засіданні не представлено.

Нормами ч.3 ст.39 КАС України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов'язує усунення судді від участі у судовому провадженні. Статтею 36 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст.6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (рішення у справі «Фельдман проти України», заяви № 76556/01 та 38779/04, від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

З огляду на відсутність самовідводу у даній справі та будь-яких письмових доказів на підтвердження викладених у відводі фактів, суддею вирішується дане звернення з врахуванням наступного.

Судом приймається до уваги, що право скаржника на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, при розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій судді Сингаївського О.П. у даній справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Так, згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та практики Європейського Суду з прав людини (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 р., у справі «Ветштайн проти Швейцарії, тощо), з метою об'єктивності розгляду скарги, усунення будь-яких сумнівів щодо прямої чи побічної зацікавленості судді Сингаївського О.П. у результатах розгляду та з етичних міркувань приходжу до висновку, що заяву ОСОБА_1 від 31.07.2048 року про відвід слід задовольнити.

Констатуючи право заявниці на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності судді, який вирішує її справу, забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення обєктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім, суддя погоджується з доводами заявниці в тому, що обставини, на які вона покликається у підтвердження своїх доводів про можливі порушення допущенні суддею Сингаївським О.П. у інших провадженнях, подання заяви про злочин, вчинений суддею на думку заявниці, є особливими, а тому слугують підставою для висновку про вмотивованість відводу.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Тому, враховуючи те, що заявник звернулася до суду із заявою про відвід судді, що процесуально унеможливило розгляд позову в порядку адміністративного судочинства, звернулася до прокуратури про внесення відомостей про злочин відносно судді у інших справах, що не виключає можливість виникнення неприязного відношення з боку судді до позивача, вважаю, що у сторони, обєктивно, не зважаючи на особисту поведінку судді, є підстави для обґрунтованих сумнівів у безсторонності та його неупередженості.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення основних засад адміністративного судочинства і верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, забезпечення доступу до правосуддя, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, для безсторонності, оперативності та ефективності судового розгляду, до його початку, гарантування неупередженості та об'єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, вважаю необхідним задовольнити заяву про відвід судді Сингаївського О.П..

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.36,39,40 КАС України, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про дотримання прав людини на доступ до публічної інформації задовольнити.

Відвести суддю Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївського О.П. від розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про дотримання прав людини на доступ до публічної інформації заявою (провадження № 2-а/296/59/18, справа № 296/10606/16-а).

Дану ухвалу з матеріалами справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про дотримання прав людини на доступ до публічної інформації передати до канцелярії Корольовського районного суду м. Житомира для розподілу матеріалів справи, відповідно до вимог ст. 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Галасюк