Справа № 808/1832/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року (о 09 год. 45 хв.)Справа № 808/1832/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (далі - Правобережне обєднане УПФУ м. Запоріжжя, відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу;

зобовязати відповідача призначити пенсію за віком позивачу з дати подання заяви про її призначення, тобто з 27.02.2018.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві вказує, що до 1995 року мешкав та працював у м. Запоріжжі, останнє місце реєстрації АДРЕСА_1, а з 1995 року був вимушений виїхати на постійне місце проживання у Сполучені Штати Америки, проте, є громадянином України. Пояснює, що 27.02.2018 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком з усіма необхідними додатками для призначення пенсії за віком, але 06.03.2018 отримав відповідь №87/л-9 від 06.03.2018, з якою не згоден. Посилається на приписи ст. 46 Конституції України, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та вважає, що позивач проживаючи в державі Сполучені штати Америки, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України. Ураховуючи викладене, просить адміністративний позов задовольнити.

Ухвалою судді від 23.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, призначене перше судове засідання на 20 червня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, надавши 11.06.2018 до суду відзив на позов (№ 17804), у якому, зокрема, зазначає, що заява ОСОБА_1 З питання призначення пенсії за віком написана в довільній формі, до заяви було додано копії документів, у тому числі копію закордонного паспорту, копію трудової книжки, копію довідки про зарплату, у звязку із зазначеним заяву позивача розглянуто як звернення громадян у відповідності до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян». На підставі зазначеного, вважає, що оскаржуваний позивачем лист об'єднаного управління від 06.03.2018 №87/Л-9, доданий до позову, не є рішенням органу Пенсійного фонду України про відмову в призначенні пенсії, а є відповіддю про розгляд звернення позивача, а тому просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1, народився 09 лютого 1949 року в Україні та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22.06.1955.

З 1995 року позивач вибув на постійне місце проживання в США та проживає в м. Вестфілд, Масачусетс, 01085, вул. Санфловер ЛН, буд. 16А, є громадянином України та не втрачав свого громадянства, що підтверджується копією паспорту громадянина України для виїзду за кордон від 01.02.1999 №КС561472.

27 лютого 2018 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою про призначення ОСОБА_1 Пенсії у зв'язку з досягненням останнім пенсійного віку.

Листом №87/Л-9 від 06.03.2018 відповідач із посиланням на приписи Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, повідомив представника позивача, що призначення пенсії за віком можлива після надання до управління відповідних документів.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного Фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного Фонду України за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини п'ятої статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року за №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим громадянам і членам їх сімей подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації), або законним представником відповідно до законодавства за місцем проживання (реєстрації) заявника.

Додатком 2 до переліку визначена форма заяви про призначення/перерахунок пенсії, яка містить перелік документів, необхідних для призначення пенсії.

Відповідно до пункту 2.23 Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі, якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, подається копія з неї, засвідчена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі (пункт 4.2 Порядку).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (пункт 4.7 Порядку).

Аналізуючи наведені норми права можна дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.04.2018 у справі №601/198/16 та від 13.02.2018 у справі №520/8695/17 (К/9901/946/17).

Судом встановлено, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки він не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення та виплату пенсії за віком відповідно до вимог статті 44 Закону №1058-IV, та необхідним пакетом документів, що визначає право на даний вид пенсії, а відтак відповідач не мав підстав для призначення пенсії.

Доводи представника позивача, що він звернувся до відповідача із належним пакетом документів спростовуються встановленими обставинами, зокрема встановлено, що представник позивача звернувся до відповідача з заявою в довільній формі, крім того до заяви було додано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон та трудової книжки, а не їх оригінал, як це передбачено нормами Порядку №22-1.

Також, позивач виходить з того, що листом від 03.03.2018 № 87/Л-9 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, однак, за перевіркою матеріалів справи, зміст вказаного листа зводиться фактично до надання роз'яснень щодо умов та порядку подання документів для призначення пенсії, а відтак не є рішенням про відмову в призначенні позивачу пенсії. Таким чином, вимоги позивача про визнання протиправною відмову Правобережного обєднаного УПФУ м. Запоріжжя в призначенні пенсії позивачу, на думку суду, є передчасними.

Таким чином, суд дійшов висновків щодо визначення правомірності підстав для відмови позивачу у призначенні пенсії, оскільки враховуючи встановлені у цій справі обставини (а саме не дотримання позивачем вимог Порядку №22-1), підстави для задоволення позову відсутні з мотивів наведених вище.

Поряд з цим, суд вважає необхідним зазначити, що позивач, як громадянин України, який виїхав за кордон на постійне місце проживання, має право на призначення пенсії за віком, проте за умови звернення до управління ПФУ з відповідною заявою з дотриманням положень Порядку №22-1, яким врегульовано питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: США, м. Вестфілд, Масачусетс, 01085, вул. Санфловер ЛН, буд. 16А, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (місцезнаходження: 69076, м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, буд. 25А, ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак