Справа № 826/12216/18
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

06 серпня 2018 року м. Київ № 826/12216/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А., розглянувши до відкриття провадження в справі заяву про забезпечення адміністративного позову

ОСОБА_1
доУправління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання протиправними та скасування пунктів додатку до наказу,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування пунктів 100-101 додатку до наказу Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про демонтаж рекламних засобів" від 27.08.2018 №690.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення адміністративного позову до ухвалення рішення в адміністративній справі шляхом заборони Комунальному підприємству виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" на час розгляду справи проводити демонтаж вивісок зазначених в пунктах 100-101 додатку до наказу Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про демонтаж рекламних засобів" від 27.08.2018 №690 за підписом начальника управління ОСОБА_2 за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 33/2, замовник приватний нотаріус ОСОБА_1

Необхідність забезпечення позову обумовлюється тим, що в разі невжиття заходів забезпечення позивачу доведеться докласти значних зусиль, часу та витрат для відновлення своїх порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, адже, на дату набуття судовим рішенням законної сили, вивіски можуть бути демонтовані. Також позивач зазначає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, суд повинен врахувати співвідношення прав (інтересу) із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Вирішуючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Правовими підставами позову зазначено статтю 9 Закону України "Про рекламу" від 03.07.1996 №270/96-ВР, за якою вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою, а також пункт 48 "Типових правилам розміщення зовнішньої реклами", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, відповідно до якого площа поверхні вивіски чи таблички не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

Позивач стверджує, що три вивіски, про які йдеться у вимогах й актах обстеження знаходяться на тому ж поверсі, де розташована квартира, яка належить позивачу на праві спільної часткової власності, займають площу менше 3 кв. м., відповідно вони не є рекламою.

До матеріалів позову додано довідку від 01.08.2018 №101 Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва, в якій зафіксовано, що квартира за адресою: м. Київ, вулиця Ольжича, 2/33, №3, в якій розташована нотаріальна контора та дві окремі вивіски, які встановлені на куті цього ж будинку одна з яких містить надпис: НОТАРІУС і вказівну стрілку, інша: 4670009 і вказівну стрілку, а також вивіску біля входу в під'їзд з написами: НОТАРІУС, 4670009, пн-пт 9.00-18.00, сб-нд за домовл., код 3-к", знаходяться на рівні першого поверху над цокольним поверхом будинку.

У вимогах від 20.07.2018 №011264-18 (акт від 19.07.2018) та від 20.07.2018 №011265-18 (акт від 19.07.2018) зазначено про необхідність здійснення демонтажу самовільно встановленої спеціальної рекламної конструкцій (площі 3,5 кв. м та 1,44 кв. м.) на фасаді будинку. Правовою підставою зазначено підпункт "б" пункту 17 "Порядок розміщення реклами в місті Києві", затвердженого Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 №37/6253, за яким демонтаж рекламних засобів здійснюється у випадку виявлення самовільно встановлених рекламних засобів.

Отже, необхідним є встановлення чи відносяться конструкції, щодо яких сформовано вимогу про їх демонтаж до рекламних засобів і чи надавався позивачу дозвіл на їх встановлення, а також чи є такі конструкції вивісками.

Позивач стверджує, що конструкції, про які йдеться у вимогах є вивісками, однак жодних доказів на підтвердження зазначених доводів не надано.

Розділом III "Порядку розміщення вивісок у місті Києві" Додаток 1 до рішення Київської міської ради від 20.04.2017 №224/2446 визначено процедуру, якою передбачено, зокрема подання до центру надання адміністративних послуг районної в місті Києві державної адміністрації за місцем розміщення об'єкта повідомлення про місце та дату розміщення вивіски у трьох примірниках - у разі наміру встановити вивіску, а в разі встановлення вивіски передбачено подання заяви, до якої додається, в тому числі проект та ескіз вивіски. За наслідками розгляду повідомлення, заяви приймається рішення про відповідність/невідповідність вивіски вимогам цього Порядку.

Ненадання позивачем таких доказів або паспорту на розміщення вивісок, виданого до набрання чинності згаданим Порядком, відсутність відповідних обґрунтувань в позові та заяві про забезпечення позову унеможливлює, на стадії вирішення питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, визначення розміру конструкції, про демонтаж якої йдеться у вимозі від 20.07.2018 №011264-18. Так, у цій вимозі зазначено, що площа конструкції становить 3,5 кв. м., водночас позивач зазначає, що це дві різні конструкції площею меншою 3,0 кв. м. Отже, наведені обставини, з урахуванням поданих позивачем доказів, підлягають з'ясування під час судового розгляду справи.

Крім того, відповідно до пункту 48 "Типових правил розміщення зовнішньої реклами" вивіски чи таблички повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов'язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються. Отже, доводи позивача що для відновлення порушених прав доведеться докласти значних зусиль, часу та витрат, у зв'язку з демонтажем вивісок, є суперечливими, оскільки конструкція вивісок, з урахуванням наведених вимог, повинна передбачати легкість демонтажу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно в задоволенні такої заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.А. Донець