Справа № 822/627/18
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/627/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

26 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Охримчук М.Б.,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника третьої особи: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Антиколекторське агенство "Остання спроба" на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року (повне рішення складене 18.05.2018) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Антиколекторське агенство "Остання спроба", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Волочиський районний відділ державної виконавчої служби у Хмельницькій області до Державного реєстратора відділу державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТОВ "Армаса", ОСОБА_5, ТОВ "Алікс" про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року позивач, ПП "Антиколекторське агентство "Остання спроба", звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_4 про визнання протиправним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.04.2016 № 29418279 та зобов'язання відповідача поновити реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0041 за попереднім власником ОСОБА_5.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 14 травня 2018 року в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що відповідач довів правомірність рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.04.2016 № 29418279. Натомість позивач не довів існування порушень свого права, яке підлягає судовому захисту. Позовна вимога про зобов'язання відповідача поновити реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0041 за попереднім власником ОСОБА_5 фактично є вимогою про захист права власності ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку.

Не погоджуючись з рішення суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуально права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відповідно Порядку № 1141 пошук відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснюється за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна. Кадастровий номер земельної ділянки не є її реєстраційним номером. У разі коли заявник не зазначив відомості щодо реєстраційного номеру об'єкту нерухомого майна, державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іншими ідентифікаторами, зокрема, для фізичної особи - прізвище, ім'я та по батькові заявника. Вважає, що відповідач порушив вимоги Порядку № 1141 та не здійснив пошук відомостей щодо спірної земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іншими ідентифікаторами, що призвело до незаконної реєстрації переходу права власності.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що на спірну земельну ділянку державний реєстратор реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції відкрив новий розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та зареєстрував право власності за ОСОБА_5 та володів інформацією про наявність двох зареєстрованих арештів нерухомого майна ОСОБА_5, але не переніс цю інформацію до відкритого розділу на спірну земельну ділянку. Також вказав, що відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (далі - Порядок № 1141) під час розгляду заяви представника ТОВ "Армаса" здійснив всі необхідні дії щодо пошуку інформації у Державному реєстрі прав. Згідно з інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0041 відсутні. Вважає, що рішення від 26.04.2016 №29418279 прийнято ним з дотриманням норм чинного законодавства про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.08.2008 прийняв у власність спірну земельну ділянку площею 0,9842 га та, як один із засновників ТзОВ "Продлінія", передав до статутного фонду товариства вказану земельну ділянку згідно акту передачі від 01.09.2010 № 2. Державний реєстратор Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області 04.09.2010 провів державну реєстрацію змін до установчих документів ТзОВ "Продлінія". Вважає, що станом на 2010 рік у його власності не перебувала спірна земельна ділянка та зазначений вище арешт його нерухомого майна на неї не поширювався. Вказав, 15.04.2016, як представник ТзОВ "Продлінія", відчужив зазначену земельну ділянку, яка належала товариству, та передав її до статутного фонду ТОВ "Армаса", що підтверджується актом передачі від 13.04.2016 № 1.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник третьої особи, ОСОБА_5, заперечення на апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Позивач та третя особа на стороні позивача в судове засідання не з'явилися про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник ТОВ "Алікс" подав до суду клопотання, в якому зазначив, що товариство придбало спірну земельну ділянку на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу та є добросовісним набувачем, просив суд у задоволенні апеляційної скарги ПП "Антиколекторське агентство "Остання спроба" відмовити, розгляд справи здійснити без його участі.

Представник ТОВ "Армаса" подав до суду заяву, в якій просив суд у задоволенні апеляційної скарги ПП "Антиколекторське агентство "Остання спроба" відмовити, розгляд справи здійснити без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18.07.2008 акціонерний комерційний банк "Форум" та фізична особа-підприємець ОСОБА_5 уклали кредитний договір № 0082/08/17-KLMVI.

Рішенням від 16.05.2011 Волочиський районний суд Хмельницької області в цивільній справі № 2-31/11 стягнув на користь ПАТ "Банк Форум" в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 кредитну заборгованість в сумі 50203,93 дол США та 16617,82 грн.

07.07.2011 на підставі виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 боргу в сумі 50203,93 дол США та 16617,82 грн, державний виконавець 10.11.2015 відкрив виконавче провадження № 49275953.

Ухвалою від 24.10.2017 Волочиський районний суд Хмельницької області замінив стягувача у виконавчому провадженні № 49275953 з виконання рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 16.05.2011 в цивільній справі № 2-31/11 - з ПАТ "Банк Форум" на ПП "Антиколекторське агенство "Остання спроба".

26.04.2016 державний реєстратор відділу державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_4 прийняв рішення № 29418279 про державну реєстрацію права власності земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0041 за ТОВ "Армаса".

Не погоджуючись з вказаним рішенням державного реєстратора, позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом.

Також судом встановлено, що станом на дату розгляду зазначеного спору відбувся повторний перехід права власності на земельну ділянку від ОСОБА_5 до ТОВ "Армаса" (акт передачі від 13.04.2016 № 1) та від ТОВ "Армаса" до ТОВ "Алікс" (договір купівлі-продажу від 27.03.2018 № 1415). Зазначені договори є чинними, а перехід права власності зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (в редакції, чинній на момент вчинення реєстраційних дій) (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Положеннями статті 11 Закону № 1952-IV передбачено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом частин 1, 2 статті 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону № 1952-IV державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (у редакцій чинній на момент прийняття спірного рішення), (далі - Порядок № 1127).

Відповідно до пункту 46 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності у зв'язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу (статутного фонду), вступні, членські та цільові внески членів кооперативу тощо) подаються: 1) документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи (крім випадку, коли право власності на таке майно вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) акт приймання-передачі майна або інший документ, що підтверджує факт передачі такого майна; 3) рішення органу або особи, уповноваженого установчими документами юридичної особи або законом (у разі, коли передача майна здійснюється іншою юридичною особою); 4) письмова згода всіх співвласників (у разі, коли передача здійснюється щодо майна, що перебуває у спільній власності).

Як встановлено судом першої інстанції до заяви про реєстрацію права власності представник ТОВ "Армаса" надав копії: паспорта; ідентифікаційного номеру; акту передачі від 13.04.2016 № 1, відповідно до якого ОСОБА_5 передав спірну земельну ділянку до ТОВ "Армаса"; заяви ОСОБА_6 про згоду чоловіку на передачу земельної ділянки до статутного фонду ТОВ "Армаса; державного акту на прав власності на земельну ділянку від 30.11.2011 серії ЯК №288852; згоду ТОВ "Продлінія", як орендаря цієї земельної ділянки, щодо її внесення в статутний фонд ТОВ "Армаса".

Також суд першої інстанції вважав, що документи, подані представником ТОВ "Армаса", відповідають вимогам Закону № 1952-IV та Порядку № 1127 та є достатніми для прийняття державним реєстратором відповідного рішення.

Так, процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначає Порядок № 1141.

Пунктом 10 Порядку № 1141 передбачено, що під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

За змістом пункту 11 Порядку № 1141 пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами: 1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи: для фізичної особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства) - прізвище, ім'я та (за наявності) по батькові, податковий номер; для фізичної особи (громадянина України, який через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомив про це відповідні органи державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України) - прізвище, ім'я та (за наявності) по батькові, номер і серія паспорта громадянина України; для юридичної особи (резидента та нерезидента) - найменування юридичної особи та податковий номер; 2) за адресою об'єкта нерухомого майна / місцезнаходженням земельної ділянки - назва адміністративно-територіальної одиниці, району, населеного пункту або селищної, сільської ради; 3) за кадастровим номером земельної ділянки; 4) за номером запису.

Пошук у Державному реєстрі прав відомостей для цілей отримання інформації з цього Реєстру здійснюється за принципом повного збігу зазначеного ідентифікатора пошуку або повного збігу усіх чи одного з ідентифікаторів пошуку у разі здійснення пошуку за декількома ідентифікаторами.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1141 під час проведення державної реєстрації прав державний реєстратор додатково здійснює пошук інших заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на те саме майно та рішень судів про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією таких прав, у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.

Оскільки на час вчинення реєстраційної дії у державному реєстрі не було інформації про реєстраційний номер земельної ділянки, як об'єкта нерухомого майна, відповідач з дотриманням пункту 11 Порядку № 1141 здійснив пошук за кадастровим номером земельної ділянки.

За результатами пошуку за кадастровим номером земельної ділянки, державний реєстратор сформував Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (індексний номер 57782992), відповідно до якої відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0041 відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою від 26.04.2016, яка є частиною реєстраційної справи, відповідно до якої відомості щодо заборон відчуження спірної земельної ділянки відсутні.

Таким чином, під час здійснення реєстраційної дії, відповідач виконав вимоги Закону № 1952-IV та Порядку № 1141 щодо з'ясування наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрованих прав та обтяжень на майно, право на яке заявлене до реєстрації.

Однак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не вірно прийшов до висновку, що під час здійснення реєстраційної дії відповідач виконав вимоги Закону № 1952-ІV та Порядку № 1141, щодо з'ясування наявності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрованих прав та обтяжень на майно, право на яке заявлене до реєстрації.

Даний висновок суду спростовується тим, що відповідно до вимог Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (в редакції, яка діяла на дату вчинення дії), а саме п. 11 - «пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами; 1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи: для фізичної особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства) - прізвище, ім'я та (за наявності) по батькові, податковий номер; для юридичної особи (резидента та нерезидента) - найменування юридичної особи та податковий номер; 2) за адресою об'єкта нерухомого майна / місцезнаходженням земельної ділянки - назва адміністративно-територіальної одиниці, району, населеного пункту або селищної, сільської ради; 3) за кадастровим номером земельної ділянки; 4) за номером запису.

Тобто, Порядок № 1141 чітко вимагає від державного реєстратора, у випадку відсутності, у поданій заяві, відомостей про реєстраційний номер обєкта нерухомого майна (а судом першої інстанції вірно встановлено, що в поданій державному реєстратору заяві не було відомостей про реєстраційний номер даного обєкта), - пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється державним реєстратором за такими ідентифікаторами; 1) за ідентифікаційними даними фізичної або юридичної особи (прізвище імя та по батькові, податковий номер), 2) за адресою об'єкта нерухомого майна / місцезнаходженням земельної ділянки, 3) за кадастровим номером земельної ділянки; 4) за номером запису.

Отже, Порядок № 1141 (п.11) вимагає здійснити пошук за декількома ідентифікаторами, а державний реєстратор, при здійсненні перевірки, здійснив пошук в Державному реєстрі лише за одним ідентифікатором - кадастровий номер, що не дало змогу виявити наявні арешти на майно.

Колегія суддів зазначає, що пункт 11 Порядку № 1141, визначає чіткий перелік ідентифікаторів пошуку, по яких повинний бути проведений пошук, а не дає право державному реєстратору вибрати, на власний розсуд, лише один з них, і провести відповідний пошук в Державному реєстрі прав.

Враховуючи вищезазначене, державний реєстратор ОСОБА_4 під час розгляду заяви (як того вимагає п. 11 Порядку 1141) не здійснивши пошук в Державному реєстрі прав за ідентифікатором - «прізвище імя та по батькові та податковий номер» ОСОБА_5, не отримав відомості про наявні два арешти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - арештів (заборон) на все нерухоме майно боржника ОСОБА_5, від 17.10.2012 р. (№ 13125350) та від 10.11.2015 р. (№ 11982334).

Крім, того відповідно до абзацу 2 п. 11 Порядку № 1141, пошук у Державному реєстрі прав відомостей для цілей отримання інформації з цього Реєстру здійснюється за принципом повного збігу зазначеного ідентифікатора пошуку або повного збігу усіх чи одного з ідентифікаторів пошуку у разі здійснення пошуку за декількома ідентифікаторами, що також вказує про можливість та необхідність пошуку за декількома ідентифікаторами пошуку.

Також, суд першої інстанції не взяв до уваги п. 10 Порядку № 1141, який чітко та однозначно зазначає, що під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно, право власності та субєкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, іпотеку та субєкта цього права, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Колегія суддів також зазначає, що в порушення, зазначеного пункту Державним реєстратором ОСОБА_4 не здійснено пошук в Державному реєстрі прав відомостей про субєкта права власності і обтяження права на нерухоме майно та субєкта цих прав, оскільки в матеріалах реєстраційної справи наявний лише один витяг з Державного реєстру за № 57782992 від 20.04.2016 за ідентифікатором пошуку - кадастровий номер земельної ділянки та вказує на те, що за іншими ідентифікаторами пошук відомостей не проводився.

Зазначена обставина спростовує доводи викладені у відзивах відповідача та ОСОБА_5, що за відсутності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, станом на час розгляду заяви про реєстрацію права власності, відомостей про заборони щодо відчуження вищевказаної земельної ділянки, у відповідача не було підстав для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку за ТОВ "Армаса".

Відповідно до п. 2 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на дату вчинення дії), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Однак, згідно інформаційної довідки № 113637092 від 12.02.2018 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.16), вказано, що на все нерухоме майно ОСОБА_5 накладено два арешти: від 17.10.2012 №13125350 та від 10.11.2015 № 11982334 і дані обтяження є зареєстрованими, тому колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відсутність Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, станом на час розгляду заяви про реєстрацію права власності, відомостей про заборони, не обґрунтованим.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Враховуючи вищезазначене, станом на дату розгляду заяви, державним реєстратором ОСОБА_4, про реєстрацію переходу права власності 26.04.2016 на земельну ділянку :01:001:0041 від ОСОБА_5 до ТОВ «Армаса» існували зареєстровані обтяження (арешти) на все нерухоме майно ОСОБА_5

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що скасування вказаного рішення не матиме для позивача жодних правових наслідків, оскільки станом на дату розгляду зазначеного спору відбувся повторний перехід права власності на земельну ділянку від ОСОБА_5 до ТОВ "Армаса" (акт передачі від 13.04.2016 № 1) та від ТОВ "Армаса" до ТОВ "Алікс" (договір купівлі-продажу від 27.03.2018 № 1415). Зазначені договори є чинними, а перехід права власності зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Зазначений висновок суду спростовується тим, що акт передачі від ОСОБА_5 до ТОВ "Армаса" № 1 відбувся 13.04.2016, тобто до звернення позивача з позовною заявою до суду; перехід від ТОВ "Армаса" до ТОВ "Алікс" (договір купівлі-продажу від 27.03.2018 № 1415) відбувся під час судового розгляду, хоча позивач одночасно з поданням позовної заяви просив суд першої інстанції винести ухвалу про забезпечення позову (з метою недопущення наступного відчуження земельної ділянки), але отримав відмову (Ухвала суду від 13.02.2018); Тому позивач був змушений подати повторно дане клопотання, і лише зважаючи на нове переоформлення (продаж) земельної ділянки - суд дане клопотання задовольнив;

Також не відповідає дійсним обставинам справи висновок суду першої інстанції, що в процесі судового розгляду справи позивач не довів факт порушення його прав, як стягувача у виконавчому провадженні №49275953, оскільки в межах вказаного виконавчого провадження накладений арешт на ряд об'єктів нерухомого майна, а саме: на будівлю КПП, автомийку, водонапірну башту за адресою Хмельницька область, Волочиський район, смт. Війтівці, вул. Радянська, буд. 18 та на житловий будинок за адресою Хмельницька область, Волочиський район, с. Користова, вул. Польова, буд. 6. ОСОБА_7 не надані докази, що вартість зазначеного майна є недостатньою для погашення боргу перед позивачем.

Зазначений висновок суду першої інстанції спростовується тим, що в процесі виконавчого провадження накладено арешт на ряд об'єктів нерухомого майна, а саме: на будівлю КПП, автомийку, водонапірну башту за адресою Хмельницька область, Волочиський район, смт. Війтівці, вул. Радянська, буд. 18, але дані обєкти нерухомості розташовані саме на земельній ділянці к.н. :01:001:0041, перехід права власності на яку є предметом даного спору. Даний факт підтверджується Витягом № НВ-018 від 20.03.2018 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку наданий ОСОБА_5, як додаток до пояснення щодо позову (а.с.134).

Також судом першої інстанції без дотримання вимог ст. 180 КАС України, на письмове клопотання до позовної заяви, не направлено судовий запит, щодо надання інформації з Державного реєстру прав, щодо отримання особами інформації з Державного реєстру прав про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що стосуються субєкта права, а саме щодо, - отримання Витягів (інформаційних довідок) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо ОСОБА_5 в період з 15.03.2016 по 15.05.2016.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позовна вимога про зобов'язання відповідача поновити реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0041 за попереднім власником ОСОБА_5 фактично є вимогою про захист права власності ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку, оскільки за змістом статті 387 Цивільного кодексу України право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним належить власнику, а тому не підзагала задоволенню.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Приватного підприємства "Антиколекторське агенство "Остання спроба" задовольнити частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Антиколекторське агенство "Остання спроба", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Волочиський районний відділ державної вико до Державного реєстратора відділу державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо п про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасування Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29418279, прийняте державним реєстратором Відділу державної реєстрації Волочиської районної державної адміністрації ОСОБА_4, щодо реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0041 від ОСОБА_5 до ТОВ «Армаса».

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 серпня 2018 року.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_7 ОСОБА_8