Справа № 826/7313/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 серпня 2018 року № 826/7313/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
за участі:

представник позивача - ОСОБА_2 (ордер від 07.12.2017 серії КВ № 365974),

представник відповідача - Щуренко Юлія Сергіївна (довіреність від 24.11.2017 № 302/26-15-10-02),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу під визначення додаткового блага не підпадають операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01.01.2015 та, відповідно, прощені суми не включаються до складу оподатковуваного доходу і, як наслідок, відсутні підстави для подання декларації про майновий стан і доходи. Також позивач посилається на те, що до оскаржуваних податкових повідомлень - рішень відповідачем не було додано розрахунків податкових зобов'язань та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) з наведенням в них всієї інформації необхідної для визначення грошового зобов'язання. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав письмові заперечення, які обґрунтовує тим, що ході перевірки, за результатами якої складено акт від 07.12.2016 № 1077/26-53-13-06/НОМЕР_1, встановлено, що відповідно до відомостей з Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 позивачем отримано від ПАТ «Укрсоцбанк» дохід в сумі 420 913,14 грн. за ознакою « 126» (дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо, сума боргу платника податку анульовано кредитором) та ПАТ «Укрсоцбанк» листами від 22.06.2016 № 11.1-186/79-772, від 01.03.2017 № 11.1-186/79-235 підтвердив достовірність даних про суми виплачених (нарахованих) доходів позивачу, протягом 2015 року, що відображені у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за ознакою доходу 126 та зазначив, що ним анульовано позивачу борг за договором кредиту від 20.07.2007 № 10-29/3836 у сумі 420 913,14 грн. за договором про внесення змін від 26.05.2015 № 2 до договору кредиту від 20.07.2007 № 10-29/3836. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні. Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

20.07.2007 між Публічним акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 (після зміни прізвища ОСОБА_1) укладено договір кредиту № 10-29/3836, відповідно до якого останній було надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 57 000,00 доларів США, зі сплатою 12,35 процентів річних.

26.05.2015 між Публічним акціонерним товариством "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 укладено договір № 2 про внесення змін до договору кредиту № 10-29/3836 від 20.07.2007.

Відповідно до пункту 3.2 вказаного договору якщо Позичальник починаючи з дати укладення цього Договору про внесення змін до 31.12.2015 здійснить одноразовий платіж в сумі від 19 945 доларів США 54 центів на підставі заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, форма якої зазначена в Додатку №1 до цього Договору про внесення змін (надалі за текстом - «Заява»), то Позичальник набуває права на анулювання (прощення) заборгованості по Кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу. При цьому, сума внесеного платежу направляється на погашення заборгованості за Договором кредиту згідно черговості, передбаченої Договором кредиту або цим Договором про внесення змін (якщо черговість погашення заборгованості, передбачена Договором кредиту відрізняється від черговості, зазначеної в цьому Договорі про внесення змін).

ОСОБА_1 подано до Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" заяву про сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, в якій, зокрема, викладено прохання здійснити анулювання (прощення) заборгованості за договором кредиту на загальну суму 19 945 доларів США 52 центи. Також в зазначеній заяву нею вказано про те, що вона належним чином повідомлена банком про її обов'язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прошеної заборгованості за Кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

В період з 01.12.2016 по 07.12.2016 Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань повноти, достовірності та своєчасності нарахування та сплати сум податку з доходів фізичних осіб в частині визначення доходу у вигляді сум додаткового блага, отриманого платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено акт від 07.12.2016 № 1077/26-53-13-06/НОМЕР_1, яким встановлено порушення вимог :

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 76.1 статті 65, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, яке полягає у неподання декларації за 2015 рік;

- підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в результаті чого визначено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік на суму 85 573,63 грн.;

- підпунктів 1,2 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України в результаті чого донараховано військовий збір за 2015 рік на суму 6 313,69 грн.

03.01.2017 на підставі зазначеного акту перевірки прийняті податкові повідомлення - рішення № №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 104 467,04 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 20 893,41 грн., № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по військовому збору на 7 892,11 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 1 578,42 грн. та № застосовано сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 170,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 22.03.2017 № 2053/К/26-15-10-02-16 податкові повідомлення - рішення від 03.01.2013 № №, № та № скасовані, як такі, що прийняті Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві за відсутності на те повноважень.

06.04.2017 Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення = рішення № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 104 467,04 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 20 893,41 грн., № , яким збільшено суму грошового зобов'язання по військовому збору на 7 892,11 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 1 578,42 грн. та № застосовано сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 170,00 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 18.05.2017 № 6480/К/99-99-11-02-01-14 скарга на податкові повідомлення - рішення від 06.04.2017 № , № , та № залишена без розгляду.

Позивач не погоджуючись з податковими повідомленнями - рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню звернулася з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду не були порушені з огляду на наступне.

Підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.1.2 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України, загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені пунктом 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Отже, основна сума боргу (кредиту) платника податку прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням є доходом такого платника, при цьому оскільки визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку, то відповідно при прощенні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов'язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом.

Боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, у тому числі шляхом укладення із кредитором відповідного договору, зобов'язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. Укладення із боржником договору про припинення кредитного зобов'язання є одним із передбачених Законом способів повідомлення платника податку - боржника про прийняте кредитором рішення щодо прощення (анулювання) відповідної суми боргу й не позбавляє такої заборгованості статусу додаткового блага платника податку, який остання набуває у розумінні ПК України.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Верховного суду від 23.05.2013 №К/9901/37639/18 (адміністративна справа № 826/16188/16), від 26.06.2018 №К/9901/40016/18 (адміністративна справа № 802/1108/17-а).

Позивачем за договором кредиту від 20.07.2007 № 10-29/3836 отримано від ПАТ "УКРСОЦБАНК" у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 57 000,00 доларів США, зі сплатою 12,35 процентів річних.

До зазначеного договору 26.05.2015 було укладено договір про внесення змін № 2 відповідно до умов якого у випадку якщо позивач здійснить одноразовий платіж в сумі від 19 945доларів США 54 центів на підставі заяви на сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням за встановленою формою, то вона набуває права на анулювання (прощення) заборгованості по кредиту, процентам та комісіям в сумі, що дорівнює сумі здійсненого платежу.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії заяви позивача від 26.05.2015 про сплату заборгованості згідно умов Опції 50-50 з частковим анулюванням, позивачем в ній, зокрема, було викладено прохання здійснити анулювання (прощення) заборгованості за договором кредиту на загальну суму 19 945 доларів США 52 центи.

Також в зазначеній заяві позивачем вказано про те, що вона належним чином повідомлена банком про її обов'язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб з суми прошеної заборгованості за Кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Листами ПАТ "УКРСОЦБАНК" від 22.06.2016 № 11.1-186/79-772, від 01.03.2017 № 11.1-186/79-235 підтверджується факт анулювання ПАТ "УКРСОЦБАНК" позивачу відповідно до договору про внесення змін від 26.05.2015 № 2 до договору кредиту від 20.07.2007 № 10-29/3836 та поданої нею заяви основної суми кредитної заборгованості за договором кредиту від 20.07.2007 № 10-29/3836 у сумі 420 913,14 грн.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що суму анульованої позивачу кредитної заборгованості за договором кредиту від 20.07.2007 № 10-29/3836 у розмірі 420 913,14 грн. складає основна сума кредитної заборгованості та оскільки відповідне анулювання було здійснено відповідно до укладено між позивачем та ПАТ "УКРСОЦБАНК" договору про внесення змін від 26.05.2015 № 2 до договору кредиту від 20.07.2007 № 10-29/3836 та за її заявою, тобто вона була повідомлена про факт здійснення анулювання заборгованості, суд дійшов висновку про те, що вказана сума у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України є додатковим благом позивача та підлягає включенню до її загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2015 рік.

Щодо посилань позивача на пункт 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов'язань» №321-VIII від 09.04.2015, положення якого набрали чинності 07.05.2015 підрозділ 1 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктом 8, у відповідності з яким не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов'язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

За змістом наведеної норма у випадку, що кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до її положень, а не основної суми боргу (кредиту), то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу не вважається додатковим благом та не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, слід розглядати окремо.

Як було встановлено судом анульована ПАТ "УКРСОЦБАНК" позивачу за кредитним договором від 20.07.2007 № 10-29/3836 сума боргу у розмірі 420 913,14 грн. є основною сумою заборгованості за кредитом (тілом кредиту), я отже в даному випадку відсутні відповідні умови за яких підлягають застосуванню положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме, зміна валюти зобов'язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та прощення розміру різниці, відповідно розрахованої.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.08.2018 №К/9901/18974/18 (адміністративна справа №804/4182/17)

Згідно з підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Пунктами 179.1 та 179.7 статті 179 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Відповідно до пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку на доходи фізичних осіб становила 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів у формі додаткового блага, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року. Якщо база оподаткування перевищувала десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовувалася ставка 20 відсотків.

Згідно зі статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 1 218,00 грн.

Підпунктами 1ю1, 1.2 та 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Підпунктом 120.1 статті 120 Податкового кодексу України встановлено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Позивачем факт того, що нею декларація з податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік не була подана та не було задекларовано анульовану кредитну заборгованості за договором кредиту від 20.07.2007 № 10-29/3836 у розмірі 420 913,14 грн., нараховано та сплачено з неї податок на доходи фізичних осіб та військовий збір не заперечується.

Факт того, що до оскаржуваних податкових повідомлень - рішень не було додано детального розрахунку нарахованих грошових зобов'язань та застосованих фінансових (штрафних санкцій ), не є обставиною, яка може зумовлювати протиправність відповідних податкових повідомлень - рішень, крім того, відповідні розрахунки оформлені у формі додатків до акту від 07.12.2016 № 1077/26-53-13-06/НОМЕР_1.

З огляду на викладене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (02100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116 м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов