Справа № 461/6405/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/11710/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Гулида Р.М.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Стрельбицький В.В.,

час ухвалення рішення: 15:42:59,

місце ухвалення рішення - м.Львів,

дата складання повного тексту рішення не вказана,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби України, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 04 вересня 2017 року у справі №3606/20900/17 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Львівської митниці Державної фіскальної служби України від 04 вересня 2017 року у справі №3606/20900/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3.

Постанова мотивована тим, що строки накладення адміністративного стягнення на позивача за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України, на момент винесення постанови в справі про порушення митних правил від 04 вересня 2017 року №3606/20900/17 закінчилися, а тому вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ст. 467 Митного кодексу України не визначає виключного переліку триваючих порушень. Вважає, що триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д. Вказує на відсутність у випадку спірних правовідносин встановлених судом даних щодо більш раннього, ніж при складенні протоколу про адміністративне правопорушення виявлення вчиненого позивачем правопорушення. Тому вважає, що саме з дати складення такого протоколу слід починати відлік строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується постановою в справі про порушення митних правил №3606/20900/17 від 04.09.2017 року, наявною в матеріалах справи, ОСОБА_3 22.07.2017 року прямував через п/п/ «Шегині» м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «WV Passat», н.з.НОМЕР_1 з України до Республіки Польща. В ході митного контролю було виявлено, що, згідно інформаї ЄАІС ДФС України, 17.10.2015 року ОСОБА_3 ввіз на митну територію України транспортний засіб «WV Passat», н.з.НОМЕР_2 в режимі «транзит», який станом на 22.07.2017 року за її межі не вивозився.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався тим, що контроль за вивезенням автомобілів, ввезених у митних режимах «транзит» та «тимчасове ввезення» здійснюється митними органами у встановленому законом порядку, в тому числі за допомогою програмно-інформаційних комплексів. Це дає можливість своєчасного виявлення перевищення строків доставки товарів, встановлених ст.95 Митного кодексу України. Несвоєчасне документування перевищення таких строків та несвоєчасне виявлення вчиненого у зв'язку з цим правопорушення, визначеного ст.470 Митного кодексу України, не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що не відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Пунктом 1 частини першої статті 95 МК України визначено, що для автомобільного транспорту строк транзитних перевезень становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

При цьому, згідно з частиною другою цієї статті, до цього строку не включаються: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до частини першої статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції не було встановлено наявність обставин, передбачених частиною другою статті 95 МК України, в той час як факт перевищення визначеного пунктом 1 частини першої статті 95 МК України 10-денного строку доставки автомобіля більш, ніж на 10 днів, знайшов своє підтвердження, що не заперечується самим позивачем.

Відповідно до ч.3 ст.470 МК України, перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції вірно встановлено і не оспорюється сторонами по справі, що позивач вчинив порушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України, оскільки у визначений статтею 95 цього Кодексу 10-ти денний строк, тобто до 27.10.2015 року, не доставив ТЗ «WV Passat», н.з.НОМЕР_2 до органу доходів і зборів.

При вирішенні питання щодо дотримання відповідачем Львівською митницею ДФС встановлених статтею 467 МК України строків накладення адміністративного стягнення, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статями 469, 477, 481, 485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з твердженням суду першої інстанції про те, що вчинене позивачем правопорушення за ч.3 ст.470 МК України є не триваючим і строк для накладення адміністративного стягнення слід рахувати починаючи із 08.11.2015 року.

Так, триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Отже, у розглядуваній ситуації дата 27.10.2015 року є днем початку вчинення адміністративного правопорушення шляхом протиправної бездіяльності позивача щодо не доставки ТЗ до органу доходів і зборів. При цьому, з врахуванням того, що вказана бездіяльність позивача продовжувалась і надалі, таке порушення є триваючим. Після 27.10.2015 року порушення не припинилось, а продовжувало існувати.

За таких фактичних обставин справи слід керуватись приписами ч.1 ст.467 МК України про те, що адміністративне стягнення за вчинення триваючого порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цього порушення.

Одночасно слід зазначити, що стаття 467 МК України не містить переліку триваючих порушень.

Виходячи з викладеного, судом відхиляються доводи позивача з приводу того, що обов'язок щодо зворотного вивезення транспортного засобу впродовж 10 діб є темпорально обмеженим (завершується зі спливом строків, визначених статтею 95 МК України), оскільки такий обов'язок вважається виконаним саме з моменту його реалізації зобов'язаною особою, а не із закінченням законодавчо встановленого строку його виконання.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ст. 467 МК України у випадку спірних правовідносин не порушено, а постанова в справі про порушення митних правил №3606/20900/17 від 04.09.2017 року, якою ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності, накладена з дотриманням встановлених законодавством строків.

Колегія суддів, керуючись статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, якою неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права встановлено підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 27 жовтня 2017 року у справі № 461/6405/17 за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Н. В. Ільчишин
Р. М. Гулид
Повне судове рішення складено 06.08.2018 р.