Справа № 823/125/18
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/125/18 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Троян Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства Внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Міністерства Внутрішніх справ України, третя особа - управління МВС України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Міністерства Внутрішніх справ України, третя особа - управління МВС України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України про повернення листом від 21.11.2017 № 15/2-4225 матеріалів з питання призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 через їх не відповідність вимогам законодавства.

Зобов'язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 12.09.2017 про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги, оскільки з дати первинного огляду МСЕК минуло більше двох років, а відтак відсутні законні підстави для виплати такої допомоги.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 з 14.07.1989 по 26.12.2005 проходив службу в органах внутрішніх справ, а саме: в УМВС України в Черкаській області, на посаді експерта вибухо-технічного відділення НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області, лейтенант міліції.

Згідно копії свідоцтва про хворобу № 992 від 23.12.2015 ВЛК УМВС України в Черкаській області, ОСОБА_3 встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба, хронічний холецестид, хронічна люмбалгія, хронічний пієлонефрит, ДОА правового колінного суглобу. Крім того, визначено, що захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС та визнано позивача обмежено придатним до військової служби, при цьому останнє не містить відсотка втрати працездатності.

Згідно відповіді КЗ "ЧОЦ МСЕ ЧОР" від 27.10.2017 за №949/0109/1 наданої ліквідаційній комісії УМВС України в Черкаській області, медичні документи ОСОБА_3 МСЕК № 3 знищені через пожежу, однак з довідки НСК "Оранта" - ОСОБА_3 28.01.2003 отримав страхову суму за 5% втрати професійної працездатності у зв'язку з травмою, отриманою в період проходження служби.

26.12.2005 наказом УМВС України в Черкаській області № 197 о/с, ОСОБА_3 звільнено з органів внутрішній справ в запас ЗСУ за п. 64 "В" (через обмежений стан здоров'я).

31.08.2017 у відповідності до виписки з акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 870377 ОСОБА_3 встановлено II групу інвалідності та пов'язано причинно-наслідковий зв'язок з проходженням служби в ОВС.

Відповідно до довідки серії 12 ААА №023114 від 01.09.2017 ОСОБА_3 обласною МСЕК № 1 встановлено ступінь втрати прецездатності в розмірі 80 % і зазначено, що захворювання пов'язане з проходженням служби в ОВС.

12.09.2017 позивач звернувся із заявою до ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області про здійснення виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до постанови КМУ № 850.

Відповідач листом № 15/2-4225 від 21.11.2017 повідомив ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області, що згідно з умовами пункту 4 цього Порядку № 850, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено, згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії, вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Згідно надісланих матеріалів ОСОБА_3 28.01.2003 отримав страхову суму за державним обов'язковим особистим страхуванням за 5% втрати професійної працездатності у зв'язку з травмою, отриманою в період проходження служби. Під час повторного огляду МСЕК з 31.08.2017 йому установлено 2-у групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності. Таким чином, з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, за умовами пункту 4 Порядку, не дає йому права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, а тому матеріали ОСОБА_3 повернені, як такі, що не відповідають вимогам законодавства.

Листом від 08.12.2017 № Х-64 управлінням МВС України в Черкаській області повідомлено позивача, що матеріали на призначення одноразової грошової допомоги, повернуті Міністерством внутрішніх справ України без виконання через їх невідповідність вимогам п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.

Не погоджуючись із зазначеними діями, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов, виходив з того, що спосіб, у який МВС України розглянуто заяву та документи про виплату ОСОБА_3 одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності та здійснено реагування (інформування, повернення матеріалів заявнику) Департаментом фінансово-облікової політики МВС України у відповідь на звернення позивача ні Законом №565-ХІІ, ні Порядком № 850 не передбачено, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII, у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Закону України «Про міліцію» Кабінетом Міністрів України 21.10.2015 року затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції № 850.

02.07.2015 прийнято Закон України «Про Національну поліцію», згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Пунктом 3 Порядку №850 встановлено підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги:

- загибель (смерть) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків;

- установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ;

- часткова втрата працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків.

Зазначені підстави визначені як самостійні та надають право на отримання одноразової грошової допомоги при настанні хоча б однієї з них.

При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням працівникові міліції інвалідності не обмежено у часі, вирішальним є лише наявність причинно-наслідкового зв'язку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ.

Відповідно до п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Порядком № 850 (п. 8) передбачено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в п. 6 або п. 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Обов'язок подання висновку до МВС України щодо виплати грошової допомоги Порядком № 850 покладається саме на керівника органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, в даному випадку - на ліквідаційну комісію УМВС України в Черкаській області.

Отримавши відповідну заяву позивача та додані до неї документи, керуючись п. 8 Порядку № 850, ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області, направила висновок та інші документи, перелік яких визначений Порядком № 850, до МВС України для прийняття рішення.

Відповідно до п. 9 Порядку № 850 МВС у місячний строк після надходження зазначених у п. 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених п. 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Відтак, після надходження передбачених Порядком документів на МВС України покладається обов'язок прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Судом першої інстанції вірно вказано, що за результатом розгляду документів позивача відповідачем не прийнято жодного із зазначених вище рішень, чим порушено п. 9 Порядку № 850, оскільки листом від 21.11.2017 № 15/2-4225 повернуто ліквідаційній комісії УМВС України в Черкаській області матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3, як такі, що не відповідають вимогам законодавства. А тому, спосіб, у який МВС України розглянуло заяву про виплату одноразової грошової допомоги чинним законодавством не передбачено, що свідчить про часткову обґрунтованість позовних вимог.

З огляду на вказане та в контексті ч. 2 ст. 9 КАС України, суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог, визнавши протиправною бездіяльність МВС України з неприйняття рішення передбаченого законодавством за заявою ОСОБА_3 щодо нарахування одноразової грошової допомоги та зобов'язав відповідача повторно розглянути документи ліквідаційної комісії щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 і прийняти рішення (індивідуальний акт) за змістом і формою, передбачене п. 9 Порядку № 850.

Зазначена правова позиція відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 30.01.2018 у справі №822/1579/17, де зокрема вказано, що після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов'язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів не враховує доводи апелянта в частині того, що позивач проходив медичний огляд МСЕК повторно, оскільки згідно з випискою з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серії 12 ААА №870377 ОСОБА_3 проходив первинний огляд.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи апелянта, які стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства Внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 03.04.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 01.08.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Н.М. Троян

Суддя В.П. Мельничук