Справа № 442/4453/18
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/4453/18
Провадження №2-а/442/130/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.,

з участю секретаря - Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора патрульної поліції у Львівській області 2 батальйону, взводу ОДДЗ майора поліції Кукуловського Анатолія Анатолійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

встановив :

11.07.2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову ВР №032622 від 03.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ст. 125 КУпАП, визнавши неправомірними дії інспектора патрульної поліції у Львівській області 2 батальйону, взводу ОДДЗ майора поліції Кукуловського Анатолія Анатолійовича з приводу винесення такої постанови.

В обґрунтування позову, покликається на те, що 03.07.2018 року о 23 год. на автодорозі М11 Львів-Краковець, 9 км. м. Львова працівники поліції винесли постанову про адміністративне праповорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №032622 від 03.07.2018 року про накладення адміністративного штрафу у сумі 425 грн., за те, що 03.07.2018 року о 23 год. в керованому ним автомобілі Фольксваген Гольф д.н.НОМЕР_1 в темну пору доби не світила фара в режимі ближнього світла, а також задній габаритний ліхтар, та не пред'явив на вимогу працівників поліції документи зазначені у п. 2.4 а. Правил дорожнього руху, тобто порушення за ч.1 ст. 126, ст. 125 КУпАП. Він намагався пояснити поліцейським, що під час руху автомобіля перестала світити права фара, тому він поїде до першої станції технічного обслуговування або до місця, де є освітлення, і усуне несправності, так як на вибоїнах відійшов запобіжник, але останні не звертали на це ніякої уваги, не допускали його до автомобіля. Не взято до уваги п.п 9.9., 9.11. 31.4 Правил дорожнього руху; не взято до уваги, що він не міг передбачити, що на вибоїнах можуть статися несправності в автомобілі, які він усунув одразу після зупинки; в постанові не зазначено, який саме ліхтар не світив - правий чи лівий. Разом з тим, він надав поліцейським усі документи водія, з яких вони в письмовому виді внесли дані як про водія, так і про транспортний засіб.

Позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення, які по суті та змісту відповідають, викладеному у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Перевіривши письмові докази по справі, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

03.07.2018 року інспектором патрульної поліції у Львівській області 2 батальйону взводу ОДДЗ майором поліції Кукуловським Анатолієм Анатолійовичем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БР №032622 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 125, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн..

Вказана постанова складена на підставі того, що 03.07.2018 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 на автодорозі М11 Львів-Краковець, 9 км. м. Львова керував автомобілем марки Фольксваген Гольф д.н.НОМЕР_1, у якого в темну пору доби не горіла права фара в режимі ближнього світла, а також задній габаритний ліхтар, та не пред'явив на вимогу працівників поліції документи зазначені у п. 12.а. Правил дорожнього руху, тобто вчинив порушення, передбачені ч.1 ст. 126, ст. 125 КУпАП.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 125 КУпАП передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, що тягнуть за собою попередження.

Стаття 77 ч.2 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачем на вимогу суду відзиву, у встановлені Законом строки, або інших доказів правомірності складання оскаржуваної постанови надано не було. Правомірність своїх дій та правомірність прийняття оскаржуваної постанови не доведено.

Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб'єктом владних повноважень відзиву, у встановлені Законом строки, на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом пункту 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 № 1376, зареєстрованої Міністерством юстиції України від 01.12.2015 року за № 1496/27941 (далі - Інструкція), при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Правилами дорожнього руху, зокрема розділом 31, що містить визначення «Зовнішні світлові прилади», як і іншими розділами, так і Кодексом України про адміністративні правопорушення, не передбачено відповідальність за те, що «в темну пору доби не горіла права фара в режимі ближнього світла, а також задній габаритний ліхтар». Відтак, вказані у постанові підстави притягнення до адміністративної відповідальності не можливо кваліфікувати за ст. 125 КУпАП.

В даному випадку, відповідачем не було дотримано вищезазначених норм закону, оскільки з дослідженої в судовому засіданні постанови, вбачається, що інспектор не з'ясував всіх обставин справи щодо порушення позивачем правил дорожнього руху, що стосується ст. 125 КУпАП. Разом з тим, оскільки під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами не доведений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом скасування спірної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як встановлено судом відповідній порядок КМУ на сьогоднішній день не прийнятий, а тому судові витрати за розгляд справи, враховуючи звільнення позивача від сплати вказаних судових витрат при зверненні до суду, слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 8-11, ч.2 ст.77, ч.3, ч.8, та ч.9 ст.126, абзац 2 ч.5 ст.139, ст.ст. 241, 243-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, суд

ухвалив :

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії ВР №032622 від 03.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121, ст. 125 КУпАП, провадження у справі - закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Львівського апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Хомик А.П.