Справа № 504/4251/17
Суддя: Добров П. В.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/4251/17
провадження №2-а/504/86/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Доброва П.В.,

при секретарі - Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Інспектора патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Куркан Олександра Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №220065,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача Інспектора патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Куркан Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №220065, посилаючись на те, що

27 листопада 2017 року інспектором патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенантом поліції Куркан Олександром Сергійовичем винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 122 КУпАП (порушення вимог п. 17.1 ПДР) і накладено штраф в розмірі 510,00грн.

Позивачка вважає вказану постанову незаконною, оскільки її автомобіль рухався у крайньому правому ряду, де рух дозволений всім транспортним засобам. Після того, як на перехресті вул. Південна дорога та вул. Кишинівська в м. Одесі, перед знаком 5.11, що вказує на полосу для руху маршрутних транспортних засобів, позивачкою завчасно включений сигнал повороту ліворуч, після чого було здійснене перестроювання до іншого ряду. Однак, інспектор патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенант поліції Куркан Олександр Сергійович не вислухав пояснення ОСОБА_2, відразу на місці виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.11.2017 року серії ЕАА №220065, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510,00грн.

В квітні 2018 року ОСОБА_2 надала до суду заяву про зміну предмету позову, згідно якої просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.11.2017 року серії ЕАА №220065 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн. Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 122 КУпАП просить закрити.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та дату засідання повідомлена належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач інспектор патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Куркан Олександр Сергійович в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту поліції в судове засідання не з'явився, про час та дату засідання повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Надав до суду пояснення проти адміністративного позову відповідно до ст. 165 КАС України, вказавши, що дійсно у вказаний позивачем день і час інспектором дійсно було зафіксоване адміністративне правопорушення з боку водія ОСОБА_2, в передбаченому законом порядку інспектором було складено постанову з роз'ясненням її змісту водію, постанова вручена. Оспорювана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 122 КУпАПП і накладенню штрафу в розмірі 510,00 грн. обґрунтована. Вважають вказану постанову законною, складена постанова вірно, всі істотні умови при її складанні дотримано і правильно відображено, є відеозапис події і порушення позивача. Вважають, що все інспектором зроблено згідно вимог закону. Ніяких інших зобов'язань відносно позивача на себе не брали і не беруть, нічиїх прав не порушували і будь-якої шкоди не завдавали. Позов вважають не доведеним і безпідставним та не можливим його задоволення. Фактично просили справу розглянути без їх участі і в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаного відповідача і представника відповідача згідно ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов не обґрунтованим і не підлягаючим задоволенню.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Адміністративні справи, в якій однією із сторін є орган або посадова особа місцевого самоврядування, підсудні місцевим судам, справи, щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб місцевих органів виконавчої влади, розглядаються і вирішуються місцевим загальним судом за вибором позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ст. 7 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.

Згідно статті 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

У судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 2017 року о 08 годині 39 хвилин інспектором патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенант поліції Куркан Олександром Сергійовичем було зафіксовано і помічено, що автомобіль «Нісан Мікра», державний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_2, при цьому вказаний автомобіль під час руху в районі будинку № 39 по вул. Південна дорога в м. Одесі порушив правила дорожнього руху по смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив пункт 17.1 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожніми знаками 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Стосовно водія цього автомобіля позивачки ОСОБА_2 складено постанову про те, що вона не виконала вимог правил дорожнього руху про заборону руху і зупинки інших транспортних засобів на смузі для маршрутних транспортних засобів, чим допустила порушення правил дорожнього руху і постановою ЕAA № 220065 від 27 листопада 2017 року її притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП в вигляді штрафу в дохід держави в сумі 510,00грн., вказану постанову ЕАА № 220065 від 27 листопада 2017 року по справі про адміністративне правопорушення відразу в той же день було вручено позивачці як порушнику.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає, що позивачем по даній справі не пропущено строк для оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки позивачка відразу отримала вказану оскаржувану постанову і в десятиденний термін звернулась з позовом до суду, не позбавлена права на оскарження постанови інспектора ПП.

У тексті постанови зазначено, що 27 листопада 2017 року о 08 годині 39 хвилин автомобіль «Нісан Мікра», державний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_2, під час руху в районі будинку № 39 на вул. дорога Південна в м. Одесі по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначений дорожнім знаком 5.11. чим порушила п. 17.1 Правил дорожнього руху України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначений дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі і постановою ЕАА № 220065 від 27 листопада 2017 року її притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 122 КУпАП в вигляді штрафу в дохід держави в сумі 510,00 грн.

Для таких висновків у особи, яка винесла постанову, були підстави. При розгляді справи були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, також посадовою особою було з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи. Постанова інспектора патрульної служби є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Не може суд прийняти до уваги пояснення позивача про те, що в начебто інспектором поліції не було пред'явлено посвідчення співробітника патрульної поліції, вона рухалась на своєму автомобілі без порушення вказаного знаку, оскільки вона завчасно здійснила перестроювання до середнього ряду, не взяття до уваги зауважень правопорушника, порушені її права та інше, оскільки вищезазначене спростовується вказаним та об'єктивно нічим не підтверджено, належних доказів про протилежне суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена КУпАП, яким визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Статтею 268 Кодексу встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Згідно п. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 249 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення; справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення. Зміст постанови, що оскаржується, відповідає і вимогам статті 283 КУпАП.

Крім того, обставини вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, зазначені в постанові, що оскаржується, відповідають дійсності та підтверджуються наданими доказами, а саме відеозаписом №, оскільки водій ОСОБА_2 порушила вимоги ПДР України і 27 листопада 2017 року о 08 годині 39 хвилин рухалась на автомобілі «Нісан Мікра», державний номер НОМЕР_1, під час руху в районі будинку № 39 на вул. дорога Південна в м. Одесі по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначений дорожнім знаком 5.11. порушила п. 17.1 Правил дорожнього руху України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначений дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі і постановою ЕАА № 220065 від 27 листопада 2017 року її притягнуто до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст. 122 КУпАП в вигляді штрафу в дохід держави в сумі 510,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Тобто, відповідач повинен довести, що його дiями не було порушено права позивача, чого не було зроблено.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту порушеного права згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання незаконним рішення, дії або бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування. їх посадових або службових осіб.

З огляду на заявлені позовні вимоги, доводи позивачці, визначальними обставинами для вирішення спірних правовідносин є визначення відповідності оскаржуваних дій відповідача критеріям правомірності, які пред'являються до дій та рішень суб'єктів владних повноважень. Таким чином, доводи ОСОБА_2 є не обґрунтованими, в зв'язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові можуть бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що дії відповідачів стосовно спірного питання відповідають вимогам діючого законодавства, а тому позов не підлягає задоволенню повністю.

При таких обставинах суд вважає, що дії, вчинені інспектором патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенант поліції Куркан Олександром Сергійовичем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, слід визнати правомірними, а постанову ЕАА № 220065 від 27 листопада 2017 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП слід вважати як винесену доказово, вона основана не на припущеннях і без порушень прав позивача, а тому її не слід скасовувати.

Не може суд прийняти до уваги позицію сторони позивача щодо наполягання на позовних вимогах, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджуються, порушення прав позивача, в тому числі і визначених Конституцією України, іншими законами саме цими відповідачами не були допущені.

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони не ґрунтуються на законі і не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст. 5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції у м. Одесі лейтенанта поліції Куркан Олександра Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №220065 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 295-297 КАС України.

Суддя П.В. Добров