Справа № 802/799/18-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

м. Вінниця

25 червня 2018 р. Справа № 802/799/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

секретаря судового засідання: Демченка А.М.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2.

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача: Македонського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_2

до Вінницької митниці ДФС

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 12.03.2018 позовну заяву залишено без руху.

02.04.2018 позивачем надано заяву, якою виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху.

05.04.2018 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснюватиметься за правилами загального позовного провадження.

Витребувати у відповідача Вінницької митниці ДФС довідки про розмір середньоденної та середньомісячної заробітної плати ОСОБА_2, належним чином завірені копії матеріалів особової справи, матеріали дисциплінарної справи ОСОБА_2; положення про дисциплінарну комісію.

Ухвалою суду від 14.06.2018 закрито підготовче провадження.

Підставою звернення до суду з даним адміністративним позовом стало, як зазначає позивач, прийняття наказу Вінницькою митницею №3-0 від 02.01.2018, яким ОСОБА_2 звільнено із займаної посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС. Як наслідок, предметом розгляду в даній справі є вимоги про: визнання протиправним та скасування наказу Вінницької митниці №3-0 від 02.01.2018, про звільнення ОСОБА_2 та поновлення позивача на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС; стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу; визнання протиправним та скасування наказу Вінницької ДФС від 29.01.2018 №40-0 про проведення розрахунку з ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представник Вінницької митниця ДФС не визнає вказані позовні вимоги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. У відзиві на позовну заяву зазначено, що дії митниці щодо встановлення обставин невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді є правомірними. Накази Вінницької митниці ДФС №3-о від 02.01.2018 року про звільнення ОСОБА_2 з посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС та наказ Вінницької митниці ДФС від 29.01.2018 року №40-о про проведення розрахунку з ОСОБА_2 є законними, митниця діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

14.09.2017 наказом Вінницької митниці ДФС №462-О призначено 15.09.2017 ОСОБА_2 на посаду завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС, як переможця конкурсу, з посадовим окладом згідно штатного розпису митниці 4100 гривень на місяць. Підставою стала заява ОСОБА_2 від 12.09.2017, протокол №9 засідання конкурсної комісії Вінницької митниці ДФС по проведенню конкурсу на зайняття вакантних та тимчасово вакантних посад державної служби категорії «Б» та «В» від 24.07.2017, штатний розпис Вінницької митниці ДФС. Встановлено ОСОБА_2 з 15.09.2017 по 15.12.2017 випробування строком 3 (три) місяці.

Наказом Вінницької митниці ДФС №3-0 від 02.01.2018, ОСОБА_2 звільнено із займаної посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС (копія наказу додається). Згідно даного наказу, звільнення повинно відбутись у перший день виходу на роботу після закінчення тимчасової непрацездатності, як такого, що не пройшов випробування у зв'язку із встановленням невідповідності державного службовця займаної посаді.

Як зазначено в наказі, звільнення відбулось відповідно до ч.6 ст.35 та п.2 ч.1 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Підставою звільнення вказано подання заступника голови Дисциплінарної комісії Вінницької митниці ДФС від 22.12.2017 №2929/7/02-80/18, наказ Вінницької митниці ДФС від 02.01.2018 №3 «Про закриття дисциплінарного провадження».

Відповідно до наказу Вінницької митниці ДФС №40-О від 29.01.2018 даний наказ є доповненням до наказу №3-О від 02.01.2018 про звільнення ОСОБА_2. За наказом Вінницької митниці ДФС №40-О від 29.01.2018, у зв'язку із закінченням терміну тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 звільнити із займаної посади та провести з ним повний розрахунок. Вказане звільнення здійснено в рамках службового розслідування.

На виконання наказу Вінницької митниці ДФС від 23.10.2017 №296 «Про проведення службового розслідування», відповідно до вимог Закону України «Про державну службу» №889-УІІІ від 10.12.2015р., дисциплінарною комісією Вінницької митниці ДФС проведено службове розслідування відносно завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2.

В ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено наступне.

Згідно подання управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Вінницькій області від 09.10.2017 № 4339/7/02-32-22-02 «Про проведення тематичної перевірки», в результаті проведення 05.10.2017р. у м. Вінниці слідчих дій співробітниками Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України встановлено, що однією із вказаних слідчих груп був затриманий завідувач сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2.

Зокрема, ОСОБА_2 був затриманий в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0002183 від 05.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 209, ч.3 ст.212, ч.2 ст.364 КК України, по АДРЕСА_3 близько 16:00 год. під час пересування містом разом із своєю знайомою ОСОБА_5 на автомобілі Citroen СЗ Picasso (реєстраційний номер НОМЕР_3, країна реєстрації - Італія). Під час затримання ОСОБА_2 було знайдено та в подальшому вилучено грошові кошти у сумі понад 12 тис. у.о.

З огляду на викладене, відповідно до наказу Вінницької митниці ДФС від 09.10.2017 №292 «Про проведення тематичної перевірки», комісією по проведенню тематичної перевірки, відповідно до вимог наказу Державної фіскальної служби України від 13.02.2017 року № 80 «Про персональну відповідальність за скоєння корупційних правопорушень», наказу Державної фіскальної служби України від 02.10.2015 № 747 «Про організацію роботи, спрямованої на запобігання корупції та забезпечення безпеки в органах Державної фіскальної служби України» та з метою вивчення і оцінки стану організації роботи щодо запобігання та протидії корупції, виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, проведено по факту вказаному в поданні Управління внутрішньої безпеки ГУ ДФС у Вінницькій області від 09.10.2017 № 4339/7/02-32- 22-02 тематичну перевірку. Матеріали вказаної тематичної перевірки передано Дисциплінарній комісії Вінницької митниці для проведення даного службового розслідування.

В ході проведення службового розслідування по фактах, виявлених в ході проведення тематичної перевірки, Дисциплінарною комісією Вінницької митниці ДФС встановлено, що наказом Вінницької митниці ДФС від 14.09.2017 року № 462-о «Про призначення ОСОБА_2.», на посаду завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС було призначено ОСОБА_2 та встановлено йому випробування строком на 3 місяці - з 15.09.2017 року по 15.12.2017 року. З вказаним наказом ОСОБА_2 ознайомлений під підпис. Зазначений наказ доведено до відома посадових осіб митниці.

В ході проведення службової перевірки, під час вивчення положення про сектор контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю було встановлено факт відсутності підпису про ознайомлення з положенням про сектор завідувачем СКПТ ВОМК ОСОБА_2

Крім цього, Дисциплінарною комісією митниці перевірено інформацію, викладену у Акті тематичної перевірки щодо стану ведення індивідуального плану наставництва завідувача СКПТ ВОМК ОСОБА_2 від 18.09.17, згідно якої було встановлено відсутність будь-яких підписів ОСОБА_2 у вказаному плані, а також щодо відсутності підпису про ознайомлення ОСОБА_2 з положеннями нормативно-правових актів у сфері протидії корупції. Вказані факти знайшли своє підтвердження, що свідчить про неналежний стан профілактичної роботи у сфері дотримання антикорупційного законодавства посадовими особами відділу організації митного контролю, зокрема із новоприйнятими працівниками.

Враховуючи викладене, на підставі Подання Дисциплінарної комісії Вінницької митниці ДФС, наказом Вінницької митниці ДФС від 28.11.2017 року № 569-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності, начальнику відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС Бучеку Василю Андрійовичу було оголошено догану.

Разом з цим, в ході проведення службового розслідування відносно завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС ОСОБА_2, Дисциплінарною комісією Вінницької митниці ДФС встановлено, що наказом Вінницької митниці ДФС від 30.06.2017 року № 192 було оголошено Конкурс на зайняття вакантних посад категорії «Б» зокрема вакантної посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС та затверджено відповідні умови проведення конкурсу на зазначену вакантну посаду (додаток 3 до вказаного наказу). В розділі «Вимоги до професійної компетентності», зокрема визначено вимоги до досвіду роботи, а саме досвід роботи за фахом на посадах державної служби категорій «Б» чи «В» або досвід роботи в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності не менше двох років. Зазначені вимоги повністю відповідають вимогам, визначеним п. З ч. 2 ст. 20 ЗУ «Про державну службу».

Позивач вважає його звільнення із посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС незаконним, а обставини, встановлені службовою перевіркою Вінницької митниці ДФС - не відповідають дійсності, оскільки, станом на момент призначення на дану посаду, були передбачені законом підстави, які дозволяли прийняття позивача на дану посаду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну службу" державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1)аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Основні обов'язки державних службовців визначені статтею 8 Закону України "Про державну службу", зокрема, державний службовець зобов'язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України;5) обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов'язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Вимоги до осіб, які претендують на вступ на державну службу закріплені статтею 20 Закону України "Про державну службу". Вимогами до осіб, які претендують на вступ на державну службу, є вимоги до їхньої професійної компетентності, які складаються із загальних та спеціальних вимог. Особа, яка претендує на зайняття посади державної служби, повинна відповідати таким загальним вимогам: 1) для посад категорії "А" - загальний стаж роботи не менше семи років; досвід роботи на посадах державної служби категорій "А" чи "Б" або на посадах не нижче керівників структурних підрозділів в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах у відповідній сфері не менш як три роки; вільне володіння державною мовою, володіння іноземною мовою, яка є однією з офіційних мов Ради Європи; 2) для посад категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на всю територію України, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою; 3) для посад категорії "Б" у державному органі, юрисдикція якого поширюється на територію однієї або кількох областей, міста Києва або Севастополя, та його апараті - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше двох років, вільне володіння державною мовою; 4) для посад категорії "Б" в іншому державному органі, крім тих, що зазначені у пунктах 2 і 3 цієї частини, - досвід роботи на посадах державної служби категорій "Б" чи "В" або досвід служби в органах місцевого самоврядування, або досвід роботи на керівних посадах підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності не менше одного року, вільне володіння державною мовою; 5) для посад категорії "В" - наявність вищої освіти ступеня молодшого бакалавра або бакалавра, вільне володіння державною мовою.

Спеціальні вимоги до осіб, які претендують на зайняття посад державної служби категорій "Б" і "В", визначаються суб'єктом призначення з урахуванням вимог спеціальних законів, що регулюють діяльність відповідного державного органу, в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Особи, які претендують на зайняття посад державної служби категорії "А", мають відповідати типовим вимогам (включаючи спеціальні), затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Стаття 35 Закону України "Про державну службу" закріплює порядок проходження випробування. В акті про призначення на посаду суб'єкт призначення може встановити випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку. При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов'язковим. Випробування при призначенні на посаду державної служби встановлюється строком до шести місяців. У разі незгоди особи з рішенням про встановлення випробування вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби. У такому разі застосовується відкладене право другого за результатами конкурсу кандидата на зайняття вакантної посади державної служби. Якщо конкурсною комісією такого кандидата не визначено, проводиться повторний конкурс. Якщо державний службовець у період випробування був відсутній на роботі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, перебуванням у додатковій відпустці у зв'язку з навчанням або з інших поважних причин, строк випробування продовжується на відповідну кількість днів, протягом яких він фактично не виконував посадові обов'язки. Суб'єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб'єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів із зазначенням підстав невідповідності займаній посаді. У разі якщо строк випробування закінчився, а державного службовця не ознайомлено з наказом про його звільнення з посади державної служби, він вважається таким, що пройшов випробування.

Стаття 72 Закону України "Про державну службу" визначає умови відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків. На час здійснення дисциплінарного провадження державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов'язків. Невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, що могло призвести або призвело до людських жертв, заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду фізичним або юридичним особам, державі, територіальній громаді, є підставою для відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків. Рішення про відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків приймається відповідно керівником державної служби або суб'єктом призначення. Тривалість відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків не може перевищувати часу дисциплінарного провадження. У разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов'язків в установленому порядку. Під час відсторонення від виконання посадових обов'язків державний службовець зобов'язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження. Відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Суд зазначає і позивачем не заперечується, що відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2017 у справі №757/60302/17-к, клопотання старшого слідчого в ОВС шостого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України Туровського Я.С. про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_2, - задовольнити. Відсторонити підозрюваного ОСОБА_2, від посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС, до 09.12.2017 року включно, але не більше строку досудового розслідування. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002183. Копію даної ухвали направити для виконання до Вінницької митниці ДФС. Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Таким чином позивача було відсторонено від посади завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС, до 09.12.2017 року включно.

Фактично позивач виконував свої посадові обов'язки на посаді у Вінницькій митниці ДФС з 15.09.2017 по 05.10.2017.

Як свідчать положення наказу №3-0 від 02.01.2018 про звільнення ОСОБА_2, функції з визначення невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді прийняла на себе Дисциплінарна комісія Вінницької ДФС. Дисциплінарна комісія Вінницької ДФС не є органом, якому законодавець надав право визначати кваліфікацію співробітника та його відповідність займаній посаді.

Закон України «Про державну службу» не наділяє дисциплінарну комісію -повноваженнями про встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді, оскільки невідповідність державного службовця займаній посаді не є дисциплінарним проступком.

Стаття 69 Закону України "Про державну службу" закріплює повноваження дисциплінарної комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія) ( ч. 1 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" ).

Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", є Комісія. Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі. ( ч. 2 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" )

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об'єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом. Кількість представників громадських об'єднань у складі дисциплінарної комісії може становити не більше двох осіб. Членам дисциплінарної комісії забороняється передавати і розголошувати інформацію, отриману під час здійснення дисциплінарного провадження. У разі якщо один із членів дисциплінарної комісії прямо підпорядкований особі, стосовно якої відкрито або здійснюється дисциплінарне провадження, такий член дисциплінарної комісії не повинен брати участі у прийнятті рішення. Строк повноважень членів дисциплінарної комісії становить три роки( ч. 3 ст. 69 ЗУ "Про державну службу").

Склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.

До складу дисциплінарної комісії можуть включатися експерти або інші представники громадських об'єднань, утворених відповідно до Закону України "Про громадські об'єднання", за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. До складу дисциплінарної комісії повинна бути включена щонайменше одна особа, яка має юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом. ( ч. 4 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" ).

Члени дисциплінарної комісії здійснюють свої повноваження на громадських засадах. ( ч. 5 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" ).

У разі неможливості створення в державному органі постійної дисциплінарної комісії справи про дисциплінарні проступки, вчинені державними службовцями цього органу, розглядаються дисциплінарною комісією державного органу вищого рівня в порядку підпорядкування. У разі відсутності державного органу вищого рівня дисциплінарна комісія може утворюватися одноразово для конкретної справи за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. ( ч. 6 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" ).

Члени дисциплінарної комісії на першому засіданні обирають голову та секретаря дисциплінарної комісії. ( ч. 7 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" ). Засідання дисциплінарної комісії є правомочним, якщо на ньому присутні не менше двох третин її членів. ( ч. 8 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" ).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. ( ч. 9 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" ).

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. ( ч. 10 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" ).

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку. ( ч. 11 ст. 69 ЗУ "Про державну службу" ).

Як значиться у протоколі №42 засідання Дисциплінарної палати Вінницької ДФС від 21.12.2017, невідповідність ОСОБА_2 займаній посаді була встановлена Дисциплінарною комісією внаслідок проведення службового розслідування.

Проте, за ст.71 Закону України «Про державну службу», службове розслідування проводиться Дисциплінарною палатою з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку.

Інших повноважень у дисциплінарної палати під час проведення службових розслідувань законодавець не встановлює.

Тому, встановлені дисциплінарною палатою Вінницької ДФС обставини невідповідності ОСОБА_2 займаній посаді, які стали підґрунтям для прийняття рішення про звільнення ОСОБА_2 - були встановлені у спосіб, що не відповідають чинному законодавству та є такими, що порушують права ОСОБА_2 та призвели до незаконного звільнення ОСОБА_2 із займаної посади.

Статтею 43 Конституції України гарантовано захист від незаконного звільнення,

Суд звертає увагу, що за змістом пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» підставами захисту порушеного права звільненої особи може бути не тільки звільнення без законних підстав, а й порушення порядку його проведення. (постанова ВС України від 01.10.2013, №21-259а-13).

Судом встановлено, що звільнення позивача відбулося з порушенням норм чинного.

За таких обставин, враховуючи, що звільнення ОСОБА_2 є протиправним, наявні підстави для поновлення його на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 8.02. 1995 року №100, затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку №100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 Постанови "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Кількість днів вимушеного прогулу станом на день прийняття цього рішення становить 102 робочих днів.

(з 29.01.2018 по 25.06.2018 ), середній заробіток за 1 день згідно довідки ( а. с. 108 ) складає 195 грн. 90 коп., у зв'язку з чим сума середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу становить 19981,80 грн. (195, 90 грн. х 102 дн.).

Аналогічний принцип підрахунку розміру суми за час вимушеного прогулу з урахуванням днів, коли позивача було відсторонено від посади закріплено у постанові Верховного Суду у справі №817/1846/15 від 06.03.2018.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позову і поновлення позивача на попередній посаді, з мотивів, наведених у позові та, як наслідок, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує в тому числі чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

В силу положень пунктів 2,3 частини першої статті 371 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи вищенаведені норми процесуального закону, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС та в частині стягнення із відповідача на користь ОСОБА_2 середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, а саме, 4113,99 гривень із відповідним відрахуванням загальнообов'язкових платежів слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити частково, окрім визнання протиправним та скасування наказу Вінницької ДФС від 29.01.2018 №40-О про проведення розрахунку. Суд вважає, що скасування оскаржуваних наказів, в свою чергу, приведе у відповідність і розрахунки з позивачем по заробітній платі.

Так, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначений законом компетенції органу який видав цей акт. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склалися, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури прийняття акта не можуть бути підставою для визнання його недійсним, якщо інше не передбачене законодавством.

Як встановлено матеріалами справи і судом спірні накази суперечать нормам чинного законодавства та прийняті з перевищенням наданої відповідачу компетенції.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак, позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Вінницької митниці ДФС (вул. Лебединського, 7, м. Вінниця, 21034, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) №3-о від 02 січня 2018 року "Про звільнення ОСОБА_2." (АДРЕСА_1, 21030, РНОКПП НОМЕР_2).

Поновити ОСОБА_2 на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС.

Стягнути з Вінницької митниці ДФС на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 29 січня 2018 року по 25 червня 2018 року включно у розмірі 19981,80 коп. (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят одна гривня 80 коп.) (сума без сплати податків та інших обов'язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати даної суми працівнику).

Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на посаді завідувача сектору контролю за переміщенням товарів відділу організації митного контролю Вінницької митниці ДФС та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 4113,99 (чотири тисячі сто тринадцять гривень 99 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя /підпис/ Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Помічник судді