Справа № 0740/807/18
Суддя: Шешеня О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

03 серпня 2018 рокум. Ужгород№ 0740/807/18

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Шешеня О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Івано-Франківської області, якою просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення № V-005/2018 Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 18.05.2018 року.

Разом з позовною заявою, позивач подав до суду письмову заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення вищевказаного позову шляхом зупинення дії рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 18.05.2018 року та встановлення заборони Кваліфікаційно-дисциплінарній комісії адвокатури Івано-Франківської області розглядати дисциплінарну справу відносно адвоката ОСОБА_1, порушену зазначеним рішенням.

Заява про забезпечення мотивована тим, що, на думку позивача, невжиття судом вказаних у заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, оскільки є очевидними ознаки протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, а відповідно до п. 39 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року № 120 (з наступними змінами та доповненнями) КДКА Івано-Франківської області зобов'язана розглянути дисциплінарну справу відносно позивача у 30-ти денний строк, чим буде порушено його законні права та інтереси. Тому, нагальною є потреба і необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, які унеможливлять незаконний розгляд дисциплінарної справи щодо позивача, відтак слід зупинити дію оскаржуваного рішення і заборонити розглядати дисциплінарну справу щодо позивача, яку порушено оскаржуваним рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України): заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши необхідні для розгляду заяви матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України: забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, згідно з вимогами зазначеної статті підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати виключно такі обставини: неможливість чи складність захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити чи наявна хоча б одна з названих обставин та і оцінити чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди ніж та, якій можна запобігти.

Ст. 151 КАС України визначає виключний перелік видів забезпечення позову, а саме:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що заява не є надуманою, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідачів, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідачів, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідачів, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідачів. Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зважає на необхідний баланс процесуальних прав та обов'язків сторін.

У даному випадку, позивач у своїй заяві про забезпечення позову просить суд зупинити дію рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № V-005/2018 від 18.05.2018р., вимога про скасування якого є предметом позову у справі.

Зупинення рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № V-005/2018 від 18.05.2018р., яким скасовано рішення дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області № 1 від 12.02.2018р. та яке вичерпало свою дію і є реалізованим, на думку суду, фактично вирішить даний спір без розгляду справи по суті, оскільки таким чином буде відновлено становище осіб, які беруть участь у справі, а саме - до моменту вирішення спору по суті, суд позбавить відповідача можливості здійснювати свої владні, управлінські функції відповідно до чинного законодавства та Конституції України, що на думку суду в даному конкретному випадку є неприпустимим та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Щодо посилань позивача на очевидність ознак протиправності дій суб'єкта владних повноважень, чиє рішення оскаржується, то суд зазначає, що рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № V-005/2018 від 18.05.2018р. є предметом спору у дані справі і такі питання повинні з'ясовуватися в ході судового розгляду даної справи по суті, так як без з'ясування всіх фактичних обставин справи стверджувати, що таке рішення містить очевидні ознаки протиправності є передчасним та неприпустимим.

Суд зазначає, що саме подання адміністративного позову, предметом якого, є визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень не є доказом того, що таке рішення є протиправним, адже розгляд адміністративної справи по суті і має на меті встановлення правомірності чи протиправності прийняття суб'єктом владних повноважень оскаржуваного рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення дії рішення стане фактичним ухваленням рішення без розгляду справи по суті.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони КДКА Івано-Франківської області розглядати дисциплінарну справу щодо позивача, слід зазначити, що зі змісту п. 40 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 30 серпня 2014 року № 120 (з наступними змінами та доповненнями) вбачається, що кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури має право зупинити розгляд дисциплінарної справи у разі: 1) неявки на засідання учасників; 2) необхідності витребування нових матеріалів (доказів); 3) необхідності проведення додаткової комісійної перевірки; 4) залучення до участі у розгляді питання інших заінтересованих осіб; 5) відсутності кворуму після задоволення відводу (самовідводу) члена (членів) палати; 6) з інших підстав, за рішенням дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Зокрема, позивач вправі звернутися до КДКА Івано-Франківської області з клопотанням про зупинення розгляду дисциплінарної справи відносно нього у зв'язку з оскарженням рішення про порушення такої справи у судовому порядку.

Також, за змістом статтей 40-42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи, при цьому адвокат, стосовно якого порушено дисциплінарну справу, має право бути присутнім під час розгляду дисциплінарної справи, надавати пояснення, ставити питання, висловлювати заперечення, подавати докази на підтвердження своїх доводів. Адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Таким чином, на переконання суду, розгляд дисциплінарної справи стосовно позивача, жодним чином не свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цій адміністративній справі, або що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль чи витрат.

Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач здійснює такі дії, за яких небезпека заподіяння шкоди правам позивача до ухвалення рішення у справі є очевидною, або захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів.

Отже, не підлягають задоволенню й вимоги щодо заборони розгляду КДКА Івано-Франківської області дисциплінарної справи щодо позивача, оскільки суд вважає, що це буде втручанням у діяльність третьої особи, яка наділена дискреційними повноваженнями щодо розгляду скарг, а суд не праві підміняти інший орган.

Крім того, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що існує небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, у разі задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, існує небезпека завдання шкоди правам та законним інтересам третіх осіб, які не є учасниками даної справи і буде суперечити вимогам ч. 2 ст. 151 КАС України, якою встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що на стадії розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ним не дається правова оцінка, законності та правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Беручи до уваги зазначені обставини, та те, що оцінку вказаним діям відповідача буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову в задоволені даної заяви про забезпечення адміністративного позову

На підставі наведеного та керуючись статями 150-151, 154, 243, 248 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Івано-Франківської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII «Перехідних положень» КАС України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р.). Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі, якщо ухвалу було оскаржено та не скасовано судом апеляційної інстанції, така ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення судом апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Шешеня