Справа № 234/10943/18
Суддя: Заборський В. О.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/241/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Сторчай А.Д., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції Олійника Вадима Сергійовича, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з адміністративним позовом до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції Олійника В.С. (далі поліцейський Олійник В.С.), в якому просив визнати протиправними дій поліцейського Олійника В.С. щодо складання постанови №ВР 086310 від 12.07.2018 року та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВР №086310 від 12.07.2018 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 12.07.2018 року поліцейським Олійником В.С. винесена постанова ВР№086310 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, за невиконання вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», чим було порушено п.п. 8.4г ПДД України.

Позивач не згоден з викладеними в оскаржуваній постанові обставинами, вважає що його дії не суперечили Постанові КМУ «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001 року №1306, про що ним надані відповідні пояснення до постанови, а сама постанова була складена з грубим порушенням діючого законодавства і тому підлягає скасуванню з наступних підстав. По перше, на перехресті вул.. Свободи та вул.. Курчатова у м. Слов'янську він здійснив поворот праворуч в зоні дії дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» для того, щоб заїхати на прилеглу до дороги територію, про що надав письмові пояснення, однак відповідач їх до уваги не прийняв. По друге, відповідачем під час складання постанови порушено права позивача, зокрема щодо користування допомогою адвоката, подання доказів, ознайомлення з матеріалами справи та допиту свідків, та крім того, постанова була складена на місці зупинки транспортного засобу без складання протоколу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того зазначив, що на перехресті вул.. Свободи та вул. Курчатова здійснив поворот праворуч для заїзду на прилеглу до дороги територію, а саме до бані, яка знаходиться по вул.. Курчатова, 7, куди завчасно зателефонував та домовився про зустріч з адміністратором, однак відповідачем його пояснення не були прийняті до уваги.

Відповідач Олійник В.С. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в судове засідання не з'явився, заяву про відкладення справи суду не надав. У наданому відзиві на позовну заяву просив відмовити у позові ОСОБА_1 а постанову залишити без змін.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що поліцейським Олійником В.С. 12.07.2018 року винесено постанову серії ВР № 086310 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн., відповідно до якої 12.07.2018 року об 11-50 год. у м. Слов'янську на перехресті вул.. Свободи, вул.. Курчатова водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», чим порушив п.п. 8.4 ПДР України.

З метою всебічного та об'єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуті відеозаписи події, здійснені відповідачем службовою нагрудною відеокамерою АН00046, АН00062, які надані до суду разом із відзивом до позовної заяви та знаходяться в матеріалах адміністративної справи.

Згідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Дорожній знак 4.1 «Рух прямо» підрозділу 4 Розділу 33 ПДР України є наказовим знаком.

Відповідно до п. 8.4г ПДР України наказові знаки показують обов'язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Розділом 33 ПДР України також визначено, що дія знаків 4.1-4.6 не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знаків 4.1-4.6 поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким вони встановлені. Дія знака 4.1, установленого на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається порушник, чи встановлених останнім доводів.

Дослідженням в судовому засіданні відеозапису, яка здійснена відповідачем на службову камеру, встановлено, що позивача ОСОБА_1 співробітниками поліції було зупинено після того, як він здійснив поворот праворуч на перехресті, перед яким встановлено наказовий знак 4.1 «Рух прямо» та рухався по дорозі паралельно вул. Свободи у м. Слов'янську. Позивач ОСОБА_1 після його зупинки спочатку пояснив поліцейському, що він їде у м. Краматорську, а після того, як йому було доведено, що він здійснив поворот праворуч в зоні дії наказового знаку 4.1 «Рух прямо» та роз'яснено, що даний знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території, став стверджувати спочатку, що він їхав до бані, а потім пояснював, що збирався заїхати в будинок з червоним дахом по вул. Курчатова у м. Слов'янську, який знаходиться за банею, тобто його поворот праворуч був обумовлений заїздом на прилеглу територію. Будь-яких усних пояснень про те, що він телефонував адміністратору бані та домовився з ним зустрітися до складання постанови позивач не надавав.

Письмові пояснення позивача ОСОБА_1, додані ним до постанови про накладення адміністративного стягнення про те, що він домовлявся по телефону про зустріч з адміністратором бані ОСОБА_2 та збирався з ним зустрітися судом не приймаються до уваги, оскільки вони не погоджуються з його первісними поясненнями співробітникам поліції одразу після зупинки, та як видно з оглянутої відеофіксації, він після повороту праворуч попрямував не по вул. Курчатова, звідки здійснюється вхід до бані, а почав рух по дорозі, яка паралельна вул. Свободи.

Не знайшли свого підтвердження і доводи позивача, що відповідачем було порушено його права при винесені постанови, оскільки в даному випадку протокол не складався, та позивачем в судовому засіданні було визнано, що будь яких клопотань або заяв, зокрема про залучення адвоката, дослідження доказів або допиту свідків ним не заявлялось.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Тому твердження позивача, що у зв'язку з тим, що він оспорював вчинення адміністративного правопорушення повинен був складатися протокол є неспроможними.

Так само, є неспроможними доводи позивача про неправомірність винесення відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення на місці вчинення правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України (далі - НКР) щодо застосування положень ст. 258 КУпАП під час вирішення справ про оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП (далі - Висновок) зазначено, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

При цьому варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (ст. 122 ч.1 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином із вищезазначених положень виходить, що позивач ОСОБА_1, 12.07.2018 року об 11-50 год. у м. Слов'янську на перехресті вул.. Свободи, вул.. Курчатова, керуючи транспортним засобом Nissan X-Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», чим порушив п.п. 8.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Обставини даного правопорушення повністю викладені у постанові серії ВР № 086310 від 12.07.2018 року, а тому вони є об'єктивними і вказують на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому дії відповідача з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності правомірні.

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 8-10, 13, 72 74, 77, 243, 244, 245 -246, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції Олійника Вадима Сергійовича, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.О. Заборський