Справа № 1240/1990/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/1990/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суд Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, відповідно до якої позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_2 у зарахуванні до його загального страхового стажу періоду роботи з 01.04.1992 по 28.09.1992, з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 01.11.2017 по 20.03.2018; до його пільгового стажу роботи періоду з 11.04.1990 по 12.01.1991, та в призначені пенсії за віком на пільгових умовах;

- скасувати рішення УПФУ в Попаснянському районі від 20.06.2018 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_2;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_2 до загального страхового стажу періодів його роботи з 01.04.1992 по 28.09.1992, з 01.12.2010 по 31.12.2010, та з 01.11.2017 по 20.03.2018; до пільгового стажу період роботи з 11.04.1990 по 12.01.1991, колі він працював у державному відкритому акціонерному товаристві «шахта ім.Менжинського» учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею, та машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею;

- зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 21.03.2018 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абз.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням до його загального страхового стажу періодів його роботи з 01.04.1992 по 28.09.1992, з 01.12.2010 по 31.12.2010, та з 01.11.2017 по 20.03.2018, а також до пільгового стажу періоду роботи з 11.04.1990 по 12.01.1991.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 10 березня 2018 року йому виповнилося 50 років.

Згідно трудової книжки ОСОБА_2 та його військового квитка, страховий загальний стаж станом на 11 березня 2018 року складає 21 рік 10 місяців 0 днів, з яких станом на 11 березня 2018 року, він працював на роботах з повним робочим днем під землею більше 10 років.

Оскільки позивач станом на 11 березня 2018 року був зайнятий на підземних роботах з повним робочим днем під землею, тобто на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці більше 10 років, має загальний страховий стаж роботи більше 21 року 6 місяців та йому виповнилося 50 років, тому вважає, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах з 11 березня 2018 року.

З цього приводу, ОСОБА_2 21 березня 2018 року звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах і надав усі необхідні документи.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 20 червня 2018 року ОСОБА_2 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в порядку, встановленому абз.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» посилаючись на те, що у ОСОБА_2 відсутній необхідний загальний страховий стаж роботи.

При цьому, згідно рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, управлінням ПФУ в Попаснянському районі вказано, що ними визнається його загальний страховий стаж роботи тільки строком 20 років 09 місяців 18 днів, з яких пільговий стаж відповідно до абз.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визнаний строком 14 років 0 місяців 01 день, а саме тільки за період його роботи на шахті «Гірська» державного підприємства «Первомайськвугілля».

Так у рішенні про відмову в призначенні пенсії відповідач вказав, що ним до страхового стажу ОСОБА_2 зараховано: періоди роботи з 11.04.1990 по 12.01.1991, з 16.11.1993 по 12.04.1994, з 07.06.1994 по 04.09.1995, з 07.12.2000 по 15.04.2001, з 24.04.2001 по 07.07.2003, з 17.11.2003 по 30.11.2010, з 01.01.2011 по 31.10.2017. При цьому зазначено, що всі ці періоди роботи визнаються тільки на підставі довідок про роботу ОСОБА_2 у ці періоди. Також, зарахований до страхового стажу період проходження ОСОБА_2 військової служби з 25.12.1987 по 11.12.1989.

Також, у рішенні про відмову у призначені пенсії ОСОБА_2 зазначено, що його страховий стаж до 04.03.1998 необхідно підтверджувати довідками про роботу, тому що записи №1-13 дублікату трудової книжки ОСОБА_2 не відповідають вимогам інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом №58 від 29.07.1993 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України, а саме п.5.3 Інструкції, де вказано, що якщо працівник до влаштування на підприємство працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділі в «відомості про роботу» спочатку вноситься запис про загальний стаж його до влаштування на це підприємство, який підтверджується документом. Загальний стаж записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів, без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. А в трудовій книжці ОСОБА_2 це не так.

Щодо страхового стажу, який не визнається відповідачем у рішенні про відмову у призначені пенсії ОСОБА_2, зазначено тільки про період роботи з 01.04.1992 по 28.09.1992, коли він працював у спецуправлінні виробничого об'єднання «Первомайськвугілля», який на думку відповідача, не може бути зарахований на підставі довідки без дати та номеру, виданої Первомайським управлінням по гасінню та профілактиці породних відвалів та рекультивації земель виробничого об'єднання «Первомайськвугілля», так як у ній не вказано прізвищ, імен та по батькові посадових осіб, що є підписантами та відсутні відомості про реорганізацію підприємства. А зарахувати цей період роботи на підставі довідки від 03.05.2018 №1600 також не має підстав, тому що вона видана підприємством, яке знаходиться на території, що не контролюється українською владою, і тому є недійсною і не створює правових наслідків.

Щодо іншого страхового стажу ОСОБА_2, а саме за період з 01.12.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 20.03.2018, якій не визнається відповідачем, рішення про відмову у призначені пенсії взагалі не містить підстав його не визнання.

Однак позивач, виходячи з індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2, вважає, що цей страховий стаж не визнається внаслідок відсутності сплати страхових внесків підприємством за ці періоди.

Щодо пільгового стажу ОСОБА_2 у рішенні про відмову у призначені пенсії зазначено, про не зарахування періоду роботи з 11.04.1990 по 12.01.1991, колі він працював у державному відкритому акціонерному товаристві «шахта ім..Менжинського» учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею та машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею, тому що однією з основних умов зарахування періодів роботи до пільгового стажу, є зайнятість на цих роботах повний робочий день.

Відповідач вважає, що підставою для зарахування цього пільгового стажу роботи повинна бути тільки уточнююча довідка, яка передбачена п.20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», а ОСОБА_2 таких довідок за період роботи з 11.04.1990 по 12.01.1991 не надав. Тобто, цей стаж роботи не зарахований до пільгового стажу, у зв'язку з відсутністю пільгових довідок.

На думку позивача, вказані дії відповідача щодо не зарахування ОСОБА_2 частки загального страхового стажу роботи, частки пільгового стажу роботи та відмови в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах є неправомірними, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою суду від 13.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

24.07.2018 засобами поштового зв'язку відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з огляду на наступне (а.с.41-42).

ОСОБА_2 має страховий стаж роботи 20 років 09 місяців 18 днів, в тому числі на пільгових підземних роботах за списком № 1 - 14 років 1 день.

До страхового стажу зараховано періоди роботи з 11.04.1990 по 12.01.1991 на «шахті ім. Менжинського» за довідкою від 03.12.1996 №436, виданою архівом «шахти ім. Менжинського», з 16.11.1993 по12.04.1994 у Краснодонському птахорадгоспі» за довідкою від 10.02.( без року видачі) № 21, з 07.06.1994 по 04.09.1995 в радгоспі «імені Орджонікідзе» в якості слюсаря за довідкою без дати та номеру видачі та періоди роботи з 17.12.2000 по 15.04.2001 на шахті «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» машиністом котельної установки на вугіллі за довідкою від 06.02.2018 №49, з 24.04.2001 по 07.07.2003 на шахті «Карбоніт» гірничим робітником на поверхні шахти енергомеханічної дільниці довідка від 06.02.2018 №48, з 17.11.2003 по 30.11.2010, з 01.01.2011 по 31.10.2017 на шахті «Гірська» та період проходження військової служби з 25.12.1987 по 11.12.1989.

До пільгового стажу зараховано періоди роботи з 17.11.2003 по 20.03.2018 на шахті «Гірська» ДП Первомайськвугілля» з виключенням страйків, курси з охорони праці, відпустки без збереження заробітної слати, простоїв, накази про АТО, прогулів, тобто тих періодів роботи, протягом яких заявник не перебував повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах згідно довідки № 197-209 від 14.03.2018 та довідки без номера та дати видачі, виданих шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля».

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005. Розділом 11 Порядку 22-1 визначено перелік документів, що подаються до органів Пенсійного фонду України, зокрема, для призначення пенсії за віком, в тому числі документи, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання також архівними установами.

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом від 29.07.1993 р. №58 Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерств соціального захисту України (далі - Інструкція) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з пунктом 5.3 Інструкції, якщо працівник до влаштування на підприємство працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділі «Відомості про роботу» спочатку вноситься запис про загальний стаж його до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Записи № 1-13 дубліката трудової книжки НОМЕР_2 від 04.03.1998 не відповідають вимогам Інструкції, зазначений в ній страховий стаж до 04.03.1998 необхідно підтверджувати довідками про роботу за періоди: з 11.04.1990 по 12.01.1991, з 01.04.1992 по 28.09.1992, з 16.11.1993 по 16.05.1994, з 08.06.94 по 04.09.1995.

Згідно записів дубліката трудової книжки заявник працював на шахті «Менжинського» ВО «Первомайськвугілля» з 11.04.1990 по 12.01.1991 учнем машиніста та машиністом підземних устаткувань з повним робочим днем під землею, записи трудової книжки не містять повної інформації про роботу на пільгових умовах на шахті «Менжинського» ВО «Первомайсьвугілля».

Згідно з п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їхніх правонаступників.

У довідці має бути зазначено: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професію або посаду, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконування роботи, на підставі яких видано таку довідку.

До заяви щодо призначення пенсії ОСОБА_2 не надав довідок, уточнюючих пільговий характер роботи за період роботи на шахті ім.«Менжинського» в/о «Первомайськвугілля.

Зарахувати роботу на шахті ім. «Менжинського» виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» з 11.04.1990 по 12.01.1991 до пільгового стажу роботи за списком №1 немає можливості за відсутністю пільгових довідок.

Періоди роботи з 01.04.1992 по 28.09.1992 у спецуправлінні виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» за довідкою без дати, номеру і прізвищ, імен та по батькові посадових осіб, що є підписантами, та у якій відсутні відомості про реорганізацію підприємства, що видана Первомайським управлінням по гасінню та профілактиці породних відвалів та рекультивації земель виробничого об'єднання «Первомайськвугілля», зарахувати до страхового стажу підстави відсутні.

ОСОБА_2 надав довідки за період роботи з 01.04.1992 по 28.09.1992 у спецуправлінні виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» від 03.05.2018 №1600, виданих адміністрацією міста Первомайськ Луганської Народної республіки. Зарахувати дані періоди роботи згідно цих довідок до страхового та пільгового стажу роботи не має підстав, так як особливість діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території визначається Законом України від 15.04.2014 № 1207-УІІ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Оскільки згідно із зазначеним Законом будь-які органи, їх посадові і службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважається незаконними - будь який акт (рішення, документ), виданий вищезазначеними органами або особами є недійсними і не створює правових наслідків.

Відповідно до постанови Кабінетом Міністрів України від 07.11.2014 № 595 «Деякі питання Фінансування бюджетних установ здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків відкритих в органах Казначейства» на територіях, які тимчасово не контролюються українською владою, органи державної влади в тому числі Пенсійного фонду, тимчасово не функціонують. Витребувати необхідні документи та перевірити факт роботи буде можливим після проведення зазначених територій під контроль органів державної влади України.

На думку відповідача, управлінням Пенсійного фонду прийнято правомірне рішення щодо відмови ОСОБА_2 в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного страхового стажу, а саме 21 рік 6 місяців.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (і.н.НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області, що не заперечують сторони по справі (а.с.17-18).

21.03.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абз.1 п.2 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На момент звернення позивача із заявою, йому виповнилось 50 років (а.с.23-24).

Рішенням від 20.06.2018 «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідачем відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах в порядку, встановленому абз.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» посилаючись на те, що у останнього відсутній необхідний страховий стаж роботи.

Відповідно до оскаржуваного рішення, управлінням ПФУ в Попаснянському районі зазначено, що страховий стаж до 04.03.1998 необхідно підтверджувати довідками про роботу, тому що записи №1-13 дублікату трудової книжки ОСОБА_2 не відповідають вимогам Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом №58 від 29.07.1993 Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту України, а саме п.5.3 Інструкції.

Відповідачем не визнається період роботи позивача з 01.04.1992 по 28.09.1992, коли він працював у спецуправлінні виробничого об'єднання «Первомайськвугілля», оскільки цей період, на його думку, не може бути зарахований на підставі довідки без дати та номеру, виданої Первомайським управлінням по гасінню та профілактиці породних відвалів та рекультивації земель виробничого об'єднання «Первомайськвугілля», так як у ній не зазначено прізвищ, імен та по батькові посадових осіб, що є підписантами та відсутні відомості про реорганізацію підприємства. Також зазначено про відсутність підстав для зарахування цього періоду роботи на підставі довідки від 03.05.2018 №1600, оскільки вона видана підприємством, яке знаходиться на території, що не контролюється українською владою, і тому є недійсною і не створює правових наслідків.

Щодо іншого страхового стажу ОСОБА_2, а саме за період з 01.12.2010 по 31.12.2010 та з 01.11.2017 по 20.03.2018, якій не визнається відповідачем, у рішенні про відмову у призначені пенсії взагалі не міститься жодного обґрунтування прийнятого рішення.

Також, щодо пільгового стажу ОСОБА_2 в оскаржуваному рішенні зазначено про не зарахування періоду роботи з 11.04.1990 по 12.01.1991, коли позивач працював у державному відкритому акціонерному товаристві «шахта ім..Менжинського» учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею та машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею, оскільки однією з основних умов зарахування періодів роботи до пільгового стажу є зайнятість на цих роботах повний робочий день.

Тому відповідач вважає, що підставою для зарахування цього пільгового стажу роботи повинна бути тільки уточнююча довідка, яка передбачена п.20 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», а ОСОБА_2 таких довідок за період роботи з 11.04.1990 по 12.01.1991 не надав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Питання призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 з подальшими змінами і доповненнями (далі Закон № 1058).

Відповідно до п.1 ч.2 розділу ХV «Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач оскаржує дії відповідача з мотивів не віднесення періодів його роботи з 01.04.1992 по 28.09.1992, з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 01.11.2017 по 20.03.2018 до страхового стажу та періоду роботи з 11.04.1990 по 12.01.1991 до пільгового стажу.

Матерілами справи підтверджено, що у період з 25 грудня 1987 року по 11 грудня 1989 року позивач проходив службу в лавах Радянської армії, що підтверджується військовим квитком та записом у трудовій книжці (а.с.9-10, 15-16).

Згідно записів у трудовій книжці (дублікат) на ОСОБА_2 вбачається, що позивач працював у період:

- з 11.04.1990 по 06.07.1990 у державному відкритому акціонерному товаристві «шахта ім.Менжинського» учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею;

- з 07.07.1990 по 12.01.1991 машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею;

- з 01.04.1992 по 28.09.1992 у Первомайському спецуправлінні виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» машиністом бульдозера;

- з 17.11.2003 по теперішній час ОСОБА_2 працює у структурному підрозділі шахта «Гірська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею (а.с.9-10).

Відповідно до ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами ч.1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом, для призначення пенсії позивачем надано дублікат трудової книжки серії НОМЕР_2, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п.п.5.1, п.п.5.2 п.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110 (далі Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях) вбачається, що особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов'язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а в разі ускладнення - в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки. Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

З правової точки зору дублікат - документ, ідентичний похідному, що має такі самі юридичні наслідки, як і оригінал. Фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості його використання з певних причин.

Отже, дублікат документа являє собою примірник цього самого документа з рівнозначною останньому юридичною силою.

Щодо посилання відповідача про те, що відповідно до п. 5.3 вищевказаної Інструкції необхідно занести запис про загальний трудовий стаж її роботи до влаштування на підприємство, а сам дублікат вперше заповнений 04 березня 1998 року, суд зазначає наступне.

Згідно з 5.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.

Дублікат трудової книжки позивача дійсно не містить запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Разом з тим, в дублікаті містяться записи, як дата прийняття чи звільнення з роботи, найменування підприємства, де працював працівник, (відділ) і посада, та зазначений документ на підставі якого внесений запис по кожному періоду роботи (робота), на яку було прийнято працівника.

Тобто дублікат трудової книжки позивача містить всю необхідну інформацію, для урахування періоду роботи позивача з 01.04.1992 по 28.09.1992 до трудового стажу, а той факт, що підприємством не зазначено при заповненні дубліката трудової книжки загального трудового стажу, не може бути підставою для не зарахування даного стажу роботи до загального стажу ОСОБА_2

Суд зауважує, що позивачу не може бути поставлено у вину неналежне заведення трудової книжки, оскільки останнє було обов'язком роботодавця, а відмовляючи у призначенні пенсії позивачу, зокрема, з наведеної підстави, відповідачем порушено право позивача та принцип загальнообов'язкового державного пенсійного страхування щодо диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу).

Таким чином, не зарахування до трудового стажу періоду роботи позивача з 01.04.1992 по 28.09.1992 лише з причини надання дубліката трудової книжки та відсутності у ній відомостей про загальний трудовий стаж, який мав працівник до дати заповнення дублікату трудової книжки суд вважає протиправним.

Отже, суд приходить до висновку, що стаж роботи позивача у період роботи з 01.04.1992 по 28.09.1992, коли позивач працював у Первомайському спецуправлінні виробничого об'єднання «Первомайськвугілля» машиністом бульдозера, підтверджується записом в трудовій книжці позивача (дублікатом трудової книжки), а тому має бути зарахований.

Одночасно суд вважає безпідставними посилання відповідача на необхідність надання позивачем довідки на підтвердження вище вказаних періодів роботи, з огляду на наступне.

Згідно вимог ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. І лише у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.(п 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637).

Тобто, діючим законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед іншими відомостями, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стаж, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

Отже, вимога про надання уточнюючих довідок на підтвердження необхідного трудового стажу є неправомірною.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що записи дубліката трудової книжки позивача містять всю необхідну інформацію, для врахування даного періоду роботи позивача в трудовий стаж.

Щодо періоду роботи позивача з 11.04.1990 по 06.07.1990 учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею на державному відкритому акціонерному товаристві «шахта ім.Менжинського», з 07.07.1990 по 12.01.1991 - машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею, суд зазначає наступне.

Згідно Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за № 1173, і який був діючим до 26.01.1991 розділ 1 "Гірничі роботи" підрозділ 1 "Підземні роботи" передбачає, що право на пенсію на пільгових умовах мають усі робітники, інженерно-технічні працівники та службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди та інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних здоровпунктів, працівники підземного телефонного зв'язку і т. д.).

Таким чином, професія позивача машиніст підземних установок» згідно записів у його трудовій книжці (дублікаті) віднесена до Списку №1.

При цьому, згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідачем не зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з 11.04.1990 по 06.07.1990 учнем машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею на державному відкритому акціонерному товаристві «шахта ім.Менжинського» та з 07.07.1990 по 12.01.1991 машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею з посиланнями на те, що записи трудової книжка позивача не містять повної інформації про роботу на пільгових умовах на вказаному підприємстві. Проте, суд не може погодитись з такими доводами позивача, оскільки в дублікаті трудової книжки позивача містяться записи як то: дата прийняття, звільнення з роботи, найменування підприємства, де працював працівник, (відділ) і посада, документ, на підставі якого внесений запис по кожному періоду роботи (робота), на яку було прийнято позивача. Тобто дублікат трудової книжки ОСОБА_2 містить всю необхідну інформацію, для урахування періоду роботи позивача з 11.04.1990 по 12.01.1991 до пільгового стажу.

В трудовій книжці (дублікаті) позивача є необхідні записи про його роботу у спірний період з 01.07.1982 по 19.09.1984.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 01.11.2017 по 20.03.2018, при цьому оскаржуване рішення взагалі не містить жодного обґрунтування підстав для не зарахування вказаних періодів роботи позивача. Відсутнє відповідне обґрунтування для прийняття такого рішення і у відзиві відповідача на позовну заяву ОСОБА_2 В свою ж чергу, позивачем у позовній заяві лише робиться припущення, що цей страховий стаж не визнається внаслідок відсутності сплати страхових внесків підприємством за ці періоди, з чим не може погодитися суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ст.58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії. Повноваження територіального органу Пенсійного фонду у питаннях зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, є дискреційними. Відповідно суд не повноважний втручатися до таких повноважень і не може підміняти територіальний орган Пенсійного фонду, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, у питаннях призначення (переведення з одного виду пенсії на інший) та перерахунку пенсії.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Частиною четвертою цієї статті визначено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не було наведено підстав, з яких позивачу не зараховуються періоди роботи з 01.12.2010 по 31.12.2010, з 01.11.2017 по 20.03.2018, суд приходить до висновку, що питання обчислення наявності або відсутності у позивача необхідного страхового та пільгового стажу підлягає розгляду відповідачем з урахуванням висновків рішення суду, так як рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності, закріпленим у ч.2 ст. 2 КАС України.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, а саме: визнання неправомірними дій УПФУ в Попаснянському районі щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що в даному випадку вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії є процесом реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою настання будь-яких негативних наслідків для особи. Правові наслідки для позивача тягне акт індивідуальної дії - рішення від 20.06.2018 про відмову в призначенні пенсії.

За наведених обставин суд вважає, що в спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є саме скасування рішення відповідача від 20.06.2018 та зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.03.2018 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абз.1 п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 44, 73-77, 79, 94, 139, 241 246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання неправомірними дій, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 20.06.2018 про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах за віком ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 21.03.2018 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абз.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (, місцезнаходження: 93300, Луганська область, Попаснянський район, м.Попасна, вул.Шкільна, 2) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 352,40 грн (триста п'ятдесят дві гривні 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя К.Є. Петросян