Справа № 405/3100/16-а(2-а/405/57/16)
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2018 року

Київ

справа №405/3100/16-а(2-а/405/57/16)

касаційне провадження №К/9901/54680/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Бившевої Л.І. суддів: Гончарової І.А., Шипуліної Т.М., розглянув матеріали касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 у справі за позовом ОСОБА_2 до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Офіс великих платників податків ДФС 22.06.2018 подав до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.

Згідно з частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Зі змісту вказаних положень процесуального закону вбачається, що судове рішення суду апеляційної інстанції, прийняте за результатами розгляду постанови суду першої інстанції, у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі № 405/3100/16-а(2-а/405/57/16) є вимоги про скасування постанови, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2040,00 грн, що за правилами Кодексу адміністративного судочинства України є категорією справ з приводу рішень про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018, ухвалена за результатами апеляційного розгляду постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2016 у справі з приводу рішення суб'єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скарги Офіс великих платників податку ДФС на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018.

Копія ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

І.А. Гончарова

Т.М. Шипуліна