Справа № 820/4605/18
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
06 серпня 2018 р. № 820/4605/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кухар М.Д., розглянувши в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 20 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 13.04.2018 № 39 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей з урахуванням висновків рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем всупереч вимог законодавства відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, посилаючись на те, що Міністерство оборони України не здійснювало розрахунок позивача при звільненні, а відтак витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах мають здійснюватися Державною прикордонною службою України.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив строкову військову службу у Збройних Силах СРСР з 29.04.1981 року по 15.06.1983 року, приймав участь у бойових діях в складі діючої армії в Республіці Афганістан з 20.03.1982 по 14.09.1982 року у складі військової частини НОМЕР_1 . Вказані обставини підтверджуються довідкою військової частини № НОМЕР_1 , архівною довідкою, військовим квитком.

Згідно витягу з протоколу № 239 від 07.02.2013 року засідання Центральної військово- лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, у колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 під час проходження військової служби мали місце множинні вогнепальні осколкові поранення обличчя, голови, верхньої кінцівки, закрита черепно-мозкова травма-контузія головного мозку, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК 10ААБ № 187358 від 27.03.2013 року - внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, ОСОБА_1 з 26.03.2013 року вперше встановлена третя група інвалідності. Під час чергового огляду встановлена друга група інвалідності на строк з 18.03.2014 року по 01.04.2015 року. 26.03.2015 року друга група продовжена на строк з 25.03.2015 року по 01.04.2017 року.

В установленому порядку ОСОБА_1 звернувся до Харківського обласного військового комісаріату заяву про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», надавши необхідні документи.

Відповідно до листа № 2008/ВСЗ від 31.07.2017 року йому було відмовлено в складанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.01.2018 року по справі № 644/6701/17 будо зобов`язано Харківський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України скласти та подати розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України, висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги (копія додається).

13.04.2018 року комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (копія витягу з протоколу додається)

Відмова ґрунтується на тому, що витрати, пов`язані з виплатою одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу в Прикордонних військах мають здійснюватися Державною прикордонною службою України.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно змісту ст.1-2 вказаного Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. З цього ж Закону - дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

У відповідності з приписами п. 4 ч. 2 ст.16 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно п.п.12 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 р. призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 зазначеного порядку визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови».

Стосовно повноважень Міністерства оборони щодо вирішення питань про призначення одноразової грошової допомоги позивачу суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року № 10224-ХІ «Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ» - прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

У відповідності до п. п. 1,2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року «Про військові формування на Україні», Верховна Рада України постановила підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про правонаступництво України» органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української PCP, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

Згідно п. 2 постанови Кабінету міністрів України від 02.01.1992 р. № 3 «Питання Державного комітету у справах охорони державного кордону України» з наступними змінами - Державний комітет у справах охорони державного кордону України є правонаступником колишнього Управління військ Західного прикордонного округу КДБ СРСР.

Тобто, Державний комітет у справах охорони державного кордону України (нині - Державна прикордонна служба України) у 1992 році став правонаступником лише тієї частини прикордонних військ КДБ СРСР, що базувалась на території України.

До матеріалів справи позивачем подано архівну довідку Центрального прикордонного архіву ФСБ РФ № 22/50/8312 від 05.08.2016 року, в якій зокрема зазначено, що в книзі алфавітного обліку складу військової частини 2099 «Весна 1981», в графі «З якої причини та куди вибув» міститься запис «Звільнений в запас Наказом МО СРСР № 77 від 23.06.1983 року». Такий самий запис міститься в військовому квитку позивача, копію якого надано до матеріалів справи разом з позовною заявою.

З зазначених матеріалів вбачається, що позивач був звільнений в запас саме Міністерством оборони СРСР, а відтак і розрахунок позивача під час звільнення здійснювало Міністерство оборони СРСР.

При цьому суд також зазначає, що прикордонні війська були виведені з-під керівництва Збройних Сил у 1989 році, тобто після звільнення позивача в запас.

Відповідно до п. 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 р. особам, звільненим з військової служби, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби.

Відтак, зважаючи, що позивач проходив службу у прикордонних військах, які на той час були частиною Збройних Сил СРСР, та були підпорядковані й знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, та в силу ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25.12.2013 року № 975, - обов`язок для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому групи інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом в ухвалі від 18.06.2018 року не скористався, відзиву або інших заяв на підтвердження своєї правової позиції не направив.

Відповідно до ч. 5-6 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву та не виконав обов`язку щодо доведення правомірності свого рішення, не здійснивши жодних відповідних процесуальних дій, спрямованих на його виконання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей з урахуванням висновків рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до а. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Проте, як вбачається з матеріалів справи Міністерство оборони України відмовило позивачу з тих підстав, що Міністерство оборони України не здійснювало розрахунок підчас звільнення позивача з Прикордонних військ КДБ СРСР. При цьому відповідач не розглядав по суті питання наявності чи відсутності права позивача на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, а посилався в своєму рішенні виключно на процедурну підставу на неналежність Міністерства оборони України до суб`єктів, які відповідно до законодавства повинні здійснювати виплату одноразової грошової допомоги особам, які проходили службу у Прикордонних військах КДБ СРСР.

Проте, підчас судового розгляду зазначений факт не підтвердився, оскільки судом було встановлено, що саме Міністерство оборони у випадку позивача є правонаступником органу, що здійснював розрахунок підчас звільнення позивача зі служби. Відтак розгляд відповідних документів та висновку щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги є обов`язком відповідача, та не передбачає права відповідача діяти на власний розсуд та обирати чи розглядати зазначені документи чи ні.

За таких обставин, суд не вважає за необхідне застосовувати а. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, оскільки прийняття рішення про зобов`язання Міністерство оборони України повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей не передбачає обов`язку відповідача діяти на власний розсуд, а розгляд зазначеного роду питань у випадку позивача. є обов`язком Міністерства оборони України, та не є дискреційним повноваженням.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 20 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 13.04.2018 № 39 щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, Код ) до Державного бюджету України (одержувач коштів: УК Основ`ян/мХар Основ`янсь/22030101 , код за , банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 4012, код класифікації доходів бюджету: 22030101) за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову в загальному розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Кухар М.Д.