Справа № 804/1735/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2018 р. справа № 804/1735/18
В обґрунтування позову позивач зазначає, що державним реєстратором Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради Царьковою Мариною Анатоліївною протиправно вчинено реєстраційну дію щодо проведення державної реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажник АТБ» стосовно зміни відомостей про засновників юридичної особи від 27.12.2017 року та внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємція та громадських формувань від 27.12.2017 року стосовно зміни відомостей про засновників юридичної особи. Проте, жодних документів для переоформлення ТОВ «Агромонтажник АТБ» позивач не подавав, підпис на документах, що надавалися державному реєстратору для вчинення оскаржуваної реєстраційної дії вчинено від імені невідомої особи, яка не має відповідних повноважень. Позивач зазначає, що дії державного реєстратора Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради Царькової Марини Анатоліївни вважає такими, що здійснені з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, тому, з метою захисту прав та інтересів звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
27 квітня 2018 року відповідачем-2 подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що державний реєстратор не наділений повноваженнями вирішувати чи проводити певну реєстраційну дію чи ні, враховуючи, що якщо до державного реєстратора надійшов необхідний пакет документів передбачений законом, то державний реєстратор, за відсутності підстав для відмови у проведенні реєстраційної дії, зобов'язаний засвідчити певний факт шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У державного реєстратора не має прав та повноважень самостійно визначати, змінювати та скасовувати місцезнаходження юридичних осіб, оскільки це є прерогативою самих юридичних осіб та вони за це несуть відповідальність згідно діючого законодавства України. На підставі викладеного, у задоволенні позову державний реєстратор Комунального підприємства "Будинок юстиції" Дніпропетровської обласної ради Царькова Марина Анатоліївна просила суд відмовити.
У судове засіданя 18.07.2018 року позивач не прибув, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представниколм позивача подано заяву про розгляд справи без його участі в письмовому провадженні, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідач-1 правом на подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався.
Третя особа-1 - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Гугель Світлана Юріївна надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.
Інші треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у судове засідання не прибули, письмових пояснень до суду не надали.
Згідно із частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Керуючись приписами статей 175, 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З 06.07.2015 року засновником та директором підприємства одноосібно став ОСОБА_1, який здійснював фінансово-господарську діяльность даного товариства.
Вказану дію державним реєстратором вчинено на підставі заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; протоколу № 3 загальних зборів учасників ТОВ «Агромонтажник АТБ» від 26.12.2017 року; заяви ОСОБА_1 про передачу частки у статутному капіталі 100% ОСОБА_4 від 26.12.2017 року; договору купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ «Агромонтажник АТБ»; довіреності від 26.12.2017 року уповноваженій особі ОСОБА_5; квитанції про сплату адміністративного збору.
Вчиненою дією було змінено місцезнаходження юридичної особи, її керівника, склад засновників та інформацію для здійснення зв'язку.
Так, згідно висновку експерта Дніпропетровського НДКЦ МВС України № 28/1.1/446 від 17.07.2018 року, підпис на документах, наданих державному реєстратору для вчинення реєстраційних дій, виконаний від імені ОСОБА_1 не є його підписом, а є підписом іншої особи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань визначені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003р. №755-ІV у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин ( далі - Закон № 755).
У відповідності до вимог статті 4 Закону № 755, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.
Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, включає зокрема, заявницький принцип, а саме: перевірка комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; перевірку документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлення і видачу виписки з Єдиного державного реєстру.
відповідно до статті 5 Закону № 755, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців проводиться державним реєстратором за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи-підприємця .
Згідно із статтею 6 Закону № 755, державний реєстратор наділений повноваженнями, зокрема, проводити державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб.
У відповідності до вимог частини 5 статті 8 Закону № 755, установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками) або уповноваженими особами, якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження.
Статтею 29 Закону № 755 передбачено, що для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або інформація про оприлюднення повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів; два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції; документ, що підтверджує внесення адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів, якщо інше не встановлено цим Законом.
За приписами частини 3 статті 29 Закону № 755 визначено, що у разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) одного із таких документів: рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників); заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників); заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства; рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) із складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.
Згідно із частиною 9 статті 29 Закону № 755, документи, які подані для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, приймаються за описом, копія якого в день надходження документів видається (надсилається поштовим відправленням) заявнику з відміткою про дату надходження документів.
Державному реєстратору забороняється вимагати документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, якщо вони не передбачені частинами 1, 6 цієї статті частини 7 статті 29 Закону № 755.
Відповідно до статті 30 Закону № 755, державний реєстратор відмовляє у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи за наявності підстав, встановлених частиною 1 статті 27 цього Закону.
За приписами статті 27 Закону № 755, підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є: невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону; наявність в установчих документах юридичної особи пропаганди комуністичного та/або націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму та їхньої символіки; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема: наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи; невідповідність відомостей про засновників (учасників) та кінцевого бенефіціарного власника (контролера) (бенефіціарних власників (контролерів)) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі; наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону; наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися; використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування державного органу або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону щодо найменування окремих видів юридичних осіб (банк, кредитна спілка, недержавний пенсійний фонд тощо); встановлена іншими законами заборона використання у найменуванні юридичної особи певних термінів, абревіатур, похідних термінів.
Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається.
Таким чином, аналіз вищевказаних норм чинного на момент вчинення оспорюваних реєстраційних дій відповідачем-2 щодо проведення державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Агромонтажник АТБ» про зміну складу засновників товариства та внесення 27.12.2017 року відповідного оспорюваного реєстраційного запису до Єдиного державного реєстру, свідчить про те, що підстави для відмови у проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, наведені у статті 27 Закону №755 є вичерпними, та розширеному тлумаченню не підлягають.
Суд зазначає, що частина 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осібпідприємців» не містила таку підставу відмови у вчиненні реєстраційної дії як підроблений підпис особи на документах, які надаються державному реєстратору.
Також, до повноважень державного реєстратора, які визначені у статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» не віднесено перевірку справжності підпису особи на документах, що надаються для проведення реєстраційних дій.
Разом з тим, суд зазначає, що підставою для вчинення реєстраційної дії є саме воля особи, яка засвідчується підписом особи у відповідних документах, а також те, що ОСОБА_1 не виражав свою волю передати частку статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромонтажник АТБ», і те, що підписи на документах, що надавалися державному реєстратору для вчинення оскаржуваної реєстраційної дії, вчинені від імені ОСОБА_1 іншою особою, тобто є підробленими.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 1409,60 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0.997848869.1 від 26.03.2018 року, наявною в матеріалах справи.
Отже, судовий збір у сумі 1409,60 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Копію рішення направити всім сторонам по справі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський