Справа № 809/871/18
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" липня 2018 р. справа № 809/871/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Тимощука О.Л.,
секретаря судового засідання Ткачук О.П.,
представника позивача Гребенюка Д.Б.,
представника відповідача Федик Н.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1
до Управління Держпраці в Івано-Франківській області
про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-01-105/75 від 13.04.2018 в розмірі 37 230 грн., з підстав її протиправності, -
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 (надалі, також позивач) 21.05.2018 звернулася в суд з позовною заявою до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач) про скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №09-01-105/75 від 13.04.2018 в розмірі 37 230 грн., з підстав її протиправності.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова про накладення штрафу №09-01-105/75 від 13.04.2018, прийнята в результаті розгляду першим заступником начальника Управління Держпраці в Івано-Франківській області акту інспекційного відвідування від 19.03.2018 №09-01-343/102 щодо порушень позивачем законодавства про працю. Оскаржувана постанова отримана позивачем 21.04.2018, однак, ще 30.03.2018 на момент надходження на адресу позивача припису про усунення виявлених порушень від 26.03.2018 №09-01-343/102-103, останні вже були усунені, про що відповідач повідомлявся листом за вих. №350/484/2/650 від 05.04.2018. Додатково позивач звертав увагу суду, про неналежне повідомлення щодо розгляду справи про накладення штрафу, оскільки наступне повідомлення про розгляд справи, перепризначеної на 13.04.2018, отримано позивачем тільки 26.04.2018, уже разом із оскаржуваною постановою, що позбавило його можливості взяти участь в процесі прийняття оскаржуваного рішення.
Враховуючи вказані обставини, на переконання позивача, зазначена постанова про накладення штрафу у розмірі 37 230 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.
Разом із позовною заявою, 21.05.2018, позивачем подано клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судових витрат, зменшення розміру судових витрат або звільнення від них (а.с.7). Відповідно до змісту клопотання, з огляду на вкрай важке фінансове становище та нагальну потребу у додаткових грошових коштах для укріплення обороноздатності країни, у позивача відсутня можливість сплатити судовий збір за подання даної позовної заяви. Відтак, позивач просив суд звільнити його від сплати судового збору, а у випадку неможливості відстрочити або розстрочити сплату судового збору до моменту ухвалення судового рішення у справі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 (а.с.29-31) у задоволенні зазначеного клопотання позивача відмовлено, з огляду на те, що відповідно до приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд наділений правом вирішувати питання щодо звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення сплати такого збору виключно по відношенню до фізичних осіб, а не юридичної, якою є позивач в даній адміністративній справі, а також в окремих категоріях спорів, пов`язаних із захистом соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодуванням шкоди здоров`ю, що не відповідає предмету позовної заяви в даній адміністративній справі.
Водночас, вказаною ухвалою позовну заяву позивача залишено без руху, та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків шляхом подання документу про сплату судового збору в розмірі 1762 грн.
На адресу суду 04.06.2018 надійшла заява позивача, до якої долучено платіжне доручення №395 від 23.05.2018 про сплату судового збору у розмірі 1762 грн. (а.с.33, 35).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до правил, встановлених статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) та призначено судовий розгляд справи (а.с.1-2).
На виконання зазначеної ухвали позивачем подано до суду заяву, до якої долучено платіжне доручення №523 від 04.07.2018 про сплату судового збору у розмірі 1762 грн. (а.с.50-51).
Під час судового розгляду 10.07.2018, суд задовольнив подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи та призначив наступне судове засідання на 17.07.2018 о 14:00 год.
Представником відповідача у судовому засіданні 17.07.2018 заявлено суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із підготовкою письмового відзиву по справі. Зазначене клопотання судом задоволено, наступне судове засідання призначено на 24.07.2018 о 14:00 год.
На адресу суду 23.07.2018 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.69-75). Відповідно до змісту відзиву, представник відповідача не погодилась із позовними вимогами позивача та вказала, що згідно виявлених в ході інспекційного відвідування порушень, позивачем не забезпечено збереження місця роботи (посади) ОСОБА_1 , а також проведено нарахування його середнього заробітку з нижчого посадового окладу ніж необхідно. За наслідком виявлених порушень, відповідачем направлено позивачу припис про усунення порушень, та позивачем направлено відповідачу листа про виконання вказаного припису у повному обсязі. Однак, відповідно до пункту 29 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Додатково представник відповідача зазначила, що рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу прийняте відповідачем у межах десятиденного строку, відповідно до вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення. Про дату та час розгляду справи про накладення штрафу позивач повідомлявся належним чином, та з огляду на те, що станом на момент розгляду справи 13.04.2018 о 09:50 год. жодних клопотань про відкладення розгляду справи від позивача не надходило, відповідач прийняв рішення про розгляд справи без участі останнього. Окрім цього, представник відповідача зазначила, що фактичне неотримання (невчасне отримання) повідомлення про виклик на розгляд справи про накладення штрафу позивачем не залежить від відправника відповідача, та не може свідчити про протиправність оскаржуваної Постанови.
Таким чином, на переконання представника відповідача, у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у повному обсязі.
У судовому засіданні 24.07.2018 судом оголошено перерву та призначено наступне судове засідання на 30.07.2018 о 13:00 год., у зв`язку із витребуванням додаткових доказів стосовно складення припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 26.03.2018 №09-01-343/102-103.
Під час судового розгляду справи 30.07.2018 представником відповідача надано суду додаткові пояснення, відповідно до змісту яких, оскаржуваний припис складено відповідачем із допущенням тривалого часового проміжку після складення акта інспекційного відвідування, з огляду на те, що під час ознайомлення з актом та його підписання, позивачем висловлено заперечення, які він зобов`язався подати відповідачу у письмовому вигляді. Оскільки по спливу визначеного Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю терміну, зауваження до акта позивачем надані не були, припис складено саме 26.03.2018.
Водночас, представником позивача у судовому засіданні надано суду заперечення на відзив, відповідно до змісту якого, враховуючи те, що штраф відповідачем накладено на позивача, з огляду на приписи абзацу 5 статті 265 Кодексу законів про працю України, посилання відповідача на пункт 29 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю є незаконним, оскільки вказаний пункт Порядку передбачає відповідальність встановлену, відповідно до абзаців 2, 3 та 4 статті 265 Кодексу законів про працю України.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позовну заяву, заперечення на відзив, додаткові пояснення, а також інші письмові докази, наявні в матеріалах даної адміністративної справи, судом встановлено таке.
Відповідно до наказу від 13.03.2018 №252-Д та направлення відповідача від 13.03.2018 №04-13/15-10/1499, на підставі заяви ОСОБА_1 , з 13.03.2018 по 15.03.2018 у позивача Військової частини НОМЕР_1 було проведено інспекційне відвідування інспектором праці Управління Держпраці в Івано-Франківській області Ткачук Н.М. щодо додержання законодавства про працю (а.с.78-79).
В результаті проведення вказаної перевірки, виявлено порушення позивача, які зафіксовані в акті інспекційного відвідування №09-01-343/102 від 19.03.2018 (а.с.81-84), а саме:
1) посадовий оклад старшого інструктора-пілота ОСОБА_1 , згідно з Єдиною тарифною сіткою та відповідно до тарифних коефіцієнтів з січня 2018 року мав становити 4264 грн., проте, нарахування заробітної плати проводилось позивачем із посадового окладу 3872 грн. Наведене свідчить про допущення позивачем порушення вимог пункту 10 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати;
2) посаду старшого інструктора-пілота ОСОБА_1 виведено зі штату військової частини, збережено йому середній заробіток за посадою старшого інструктора-пілота до фактичного виходу даного працівника на роботу, що свідчить про недотримання вимог, встановлених приписами частини 3 статті 119 Кодексу законів про працю України.
На підставі зазначеного акту, 26.03.2018, відповідачем винесено припис №09-01-343/102/103, яким зобов`язано позивача усунути описані порушення у строк до 10.04.2018 (а.с.85-86).
Відповідачем, 26.03.2018 винесено рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №09-01-343/102 (а.с.90) та повідомлено позивача про те, що розгляд справи відбудеться 03.04.2018. Додатково відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення про виклик на розгляд справи про накладення штрафу від 27.03.2018 №04-13/15-10/1884 (а.с.91).
На адресу відповідача 03.04.2018 надійшла заява позивача з проханням перенести розгляд справи, у зв`язку зі службовими обставинами (а.с.94).
Так, відповідачем відкладено розгляд справи про накладення штрафу до 13.04.2018 09:50 год., про що направлено позивачу відповідне повідомлення (а.с.95).
Згідно із матеріалами даної справи, відповідачем 06.04.2018 отримано повідомлення позивача від 05.04.2018 №350/484/2/650 (а.с.14), зі змісту якого випливає, що станом на момент винесення припису №09-01-343/102/103 - 26.03.2018, позивачем усунено виявлені в ході проведення інспекційного відвідування та зазначені у акті порушення, шляхом прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.03.2018 про внесення змін та доповнень до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2018 №15ад (а.с.25, 26.). Відтак, у результаті внесених до наказу змін, за ОСОБА_1 збережено робоче місце, посада та середній заробіток, відповідно до посади, з якої останнього увільнено, виходячи з посадового окладу - 4264 грн.
Зазначене підтверджується також довідкою про виплату середнього заробітку за частиною 3 статті 119 Кодексу законів про працю України, наявною у матеріалах справи (а.с.27).
Відповідачем, на підставі акту інспекційного відвідування №09-01-343/102 від 19.03.2018, винесено постанову про накладення штрафу від 13.04.2018 №09-01-105/75 в розмірі 37 230 грн., відповідно до абзацу 5 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України (а.с.19).
На переконання позивача вказана постанова є протиправною та такою що підлягає скасуванню, відтак, з метою захисту свого порушеного права позивачем подано дану позовну заяву до суду.
Оцінюючи наведені сторонами аргументи суд керується Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, враховує приписи законів, а також підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, а саме, Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, Положення про Управління Держпраці в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 №8, постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення" №509 від 17.07.2013.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Главою XVIII Кодексу законів про працю України (надалі, також - КЗпП України) врегульовано здійснення нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю. Так, статтею 259 Кодексу передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 №8 затверджено Положення про Управління Держпраці в Івано-Франківській області, відповідно до якого, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб є одним з основних завдань Управління.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (надалі, також - Порядок №295).
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення, що передбачено пунктом 19 Порядку.
Відповідно до пункту 23 Порядку №295, припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Пунктом 27 Порядку №295 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Так, встановивши порушення позивачем вимог частини 3 статті 119 КЗпП України та пункту 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, відповідачем винесено припис №09-01-343/102-103 та оскаржувану постанову №09-14-105/75 про накладення штрафу у розмірі 37 230 грн.
Відповідно до пункту 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
З огляду на встановлені судом обставини відповідачем порушено приписи пункту 6 вказаного Порядку, оскільки про перепризначений на 13.04.2018 о 09 год. 50 хв. розгляд справи про накладення штрафу позивача повідомлено тільки 26.04.2018 (а.с.17), що позбавило останнього права взяти участь у процесі прийняття рішення щодо нього.
Як випливає зі змісту оскаржуваної постанови, при її винесенні відповідач керувався приписами абзацу 5 частини 2 статті 265 КЗпП України, згідно з яким, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в разі недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Окрім цього, пунктом 29 Порядку №295, на приписи якого посилався представник відповідача, встановлено, що заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Таким чином, пунктом 29 Порядку конкретизовано порушення, за наявності яких, заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Відповідальність за такі порушення передбачено абзацами 2, 3 та 4 частини 2 статті 265 КЗпП України.
Враховуючи те, що відповідачем, згідно із оскаржуваною постановою, притягнено позивача до відповідальності, передбаченої виключно абзацом 5 статті 265 КЗпП України, застосування вимог пункту 29 Порядку №295 до спірних правовідносин є помилковим, оскільки такі порушення законодавства про працю вказаним пунктом не передбачено.
Таким чином, суд погоджується із доводами позивача та зазначає, що у даному випадку вірним є застосування приписів пункту 28 Порядку №295, яким передбачено, що у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.
Суд звертає увагу на те, що у встановлений відповідачем у приписі строк - 10.04.2018, позивачем, виявлені у результаті проведення інспекційного відвідування порушення, усунено. Як уже зазначалось судом, вказане підтверджується повідомленням позивача, яке отримано відповідачем 06.04.2018, копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 №103ад від 26.03.2048, а також довідкою про виплату середнього заробітку ОСОБА_1 за частиною 3 статті 119 КЗпП України (а.с.25-27).
Окрім цього, відповідно до наказу від 23.05.2018 №690Д та направлення відповідача від 23.05.2018 №04-13/15-10/3495 (а.с.106, 107), на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с.77), відповідачем проведено інспекційне відвідування позивача, з метою перевірки виконання вимог припису №09-01-343/102-103 від 26.03.2018. У результаті вказаного інспектування відповідачем складено акт від 29.05.2018 №ІФ906/345/АВ, відповідно до якого, вимоги зазначеного припису позивачем виконано у повному обсязі (а.с.108-110).
Про результати зазначеної перевірки також повідомлено ОСОБА_1 , шляхом направлення йому відповідного листа від 25.05.2018 №16-07/15-10/3565 (а.с.111).
Надаючи правову оцінку діям відповідача в межах постановлення оскаржуваного рішення згідно з вимогами частини другої статті 2 КАС України суд встановив, що постанова №09-01-105/75 від 13.04.2018 прийнята необгрунтовано, тобто без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення.
Враховуючи все вищенаведене, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимог позивача та наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови про накладення штрафу у розмірі 37 230 грн. №09-01-105/75 від 13.04.2018.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, сплачений позивачем згідно з платіжним дорученнм №523 від 04.07.2018 судовий збір у розмірі 1762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 копійок підлягає стягненню з Управління Держпраці в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Скасувати постанову Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу у розмірі 37 230 (тридцять сім тисяч двісті тридцять) гривень від 13.04.2018 №09-01-105/75.
Стягнути з відповідача Управління Держпраці в Івано-Франківській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судовий збір, у розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ;

Відповідач Управління Держпраці в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.

Рішення складене в повному обсязі 03 серпня 2018 р.