Справа № 826/10468/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2018 року

Київ

справа №826/10468/16

адміністративне провадження №К/9901/46627/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В.В., перевіривши касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 у справі №826/10468/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018, позовні вимоги - задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Державна податкова інспекція у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві 30.03.2018 звернулась з касаційною скаргою до Верховного Суду. Одночасно відповідачем у касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 10.04.2018 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв'язку з тим, що наведені відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави визнано судом неповажними, оскільки суду не надано належних доказів на їх підтвердження; статті 330 КАС України, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом, та встановлено заявнику строк на усунення вказаних недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 16.04.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №330.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду направлено клопотання про усунення недоліків касаційної скарги з долученням документа про часткову сплату судового збору за подання касаційної скарги у даній справі (платіжне доручення №160 від 05.04.2018 на суму 1102,00грн.) Одночасно, у вказаному клопотанні заявником порушено питання про продовження строку щодо виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10.04.2018, яке мотивовано необхідністю додаткового часу для усунення в повному обсязі недоліків, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Ухвалою Верховного Суду від 05.05.2018 клопотання відповідача про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задоволено та продовжено строк щодо надання належних доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження та документа про доплату судового збору у розмірі визначеному законом.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 11.05.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №224.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду вдруге направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, яке мотивовано складністю виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10.04.2018 про залишення касаційної скарги без руху та необхідністю додаткового часу для отримання документів на підтвердження позиції відповідача.

Ухвалою Верховного Суду від 11.06.2018 клопотання відповідача про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задоволено та продовжено строк щодо надання належних доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження та документа про доплату судового збору у розмірі визначеному законом.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 18.06.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №793.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду втретє направлено клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, яке мотивовано тривалістю і складністю отримання доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження та необхідністю додаткового часу для отримання документів на підтвердження позиції відповідача.

Одночасно у вказаному клопотанні відповідач зазначає, що у зв'язку з систематичним блокуванням рахунків Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та відсутністю у штаті юридичного управління відповідача юристів, можливість сплати судового збору в розмірі визначеному законом та надання суду платіжного документа про таку сплату у заявника відсутня. Одночасно відповідач зазначає, що відразу після надходження до юридичного управління відповідача оригіналу платіжного доручення, воно буде негайно скеровано на адресу суду касаційної інстанції.

Надаючи оцінку доводам викладеним у вказаному клопотанні, суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Статтею 330 КАС України передбачено обов'язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Разом з тим, податковим органом не надано жодних доказів які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги.

Також, суд зазначає, що Державна податкова інспекція у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, діючи як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору (за фактичної наявності таких коштів), не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків щодо оформлення касаційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов'язаними.

Посилання Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на складність і тривалість отримання доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження та відсутність у штаті юридичного управління відповідача юристів не може бути поважною причиною несвоєчасного виконання заявником вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, оскільки відповідач є суб'єктом владних повноважень, що здійснює свою діяльність на професійній основі, а тому неухильне виконання останнім своїх службових обов'язків, зокрема, а частині дотримання вимог процесуального закону стосовно строків касаційного оскарження, форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору, не повинно ставитись в залежність внутрішніх питань роботи податкового органу, оскільки вказані обставини є виключно проблемою внутрішньої організації роботи суб'єкта владних повноважень.

Також, відповідачем не зазначено в який розумний строк недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті.

Таким чином, клопотання відповідача про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На момент постановлення Верховним Судом даної ухвали, заявником не усунуто недоліки, які стали підставою для залишення касаційної р буз руху.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві не виконано вимоги ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, у зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №826/10468/16.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 у справі №826/10468/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, зобов'язання вчинити певні дії - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

В.В. Хохуляк

Суддя Верховного Суду