Справа № 210/2448/18
Суддя: Літвіненко Н. А.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2448/18
Провадження № 2-а/210/148/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" серпня 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі судді Літвіненко Н. А., розглянувши за правилами спрощеного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора 2 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції Полякова Валентина Антоновича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 3 батальйону 3 УПП у м. Кривому Розі ДПП МВС лейтенанта поліції Полякова Валентина Антоновича про скасування постанови, в якому просить суд:

- Визнати дій інспектора УШІ в місті Кривій Ріг, лейтенанта поліцій Полякова Валентина Антоновича, протиправними, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу 25.04.2018.

- Визнати недійсною та скасувати постанову ЕАА №375754 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ч. 1 ст.126 КУпАП України.

- Справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.04.2018 року о 04 годин 10 хвилин, на вулиці Петра Дорошенко, відносно нього, інспектором УПП в місті Кривій Ріг, лейтенантом поліції Поляковим В. А. було винесено постанову Серії ЕАА № 375754, про накладення адміністративного стягнення по справі, про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_2 за ч. 1 ст.. 126 КУпАП та прийнято рішення накласти стягнення у вигляді штрафу 425 грн.

В постанові вказано, що водій керував ТЗ без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ . Чим порушив п.2.1 «Г» ПДР.

З зазначеною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною, з наступних підстав.

Пояснює, що 25.04.2018 р. він рухався, без порушень ПДР, на власному автомобілі НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3, на підставі посвідчення водія НОМЕР_4, по вулиці Петра Дорошенко, був безпричинно зупинений патрульним автомобілем, за допомогою спец. сигналів та фар дальнього світла.

Вказує, що після зупинки поліцейський Поляков В. А. довго намагався знайти причину за якою він його зупинив. В процесі бесіди, позивач намагався пояснити, що нема причини для зупинки, що він нічого не порушив, але всі доводи позивач відповідач проігнорував. Поляков В.А. зажадав його документи для перевірки, що е також безпідставним та не законним, та вимагав передати їх. Намагаючись відстояти свої права, позивач відмовив інспектору у передачі поліса обов'язкового страхування, пославшись на закон про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, п.21.2. В якому сказано, що Контроль за наявністю договорів, здійснюється: Відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

Поляков В.А., забравши документи пішов у службове авто, через деякий час він приніс йому надруковану постанову в вигляді чеку.

Поляков В.А. склав постанову, в якої указав порушення ПДР п. 2.1. «г». «Водій мех. транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.» Але він його мав, але не пред'явив ,а це п.2.4.а) ПДР.

Тому він вважає, що цими діями Поляков В.А. порушив закон, йому не були роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України,ст.268 КУпАП . На його клопотання про перенос справи для надання йому часу для звернення за юридичною допомогою, було відмовлено, оскільки вже була надрукована постанова.

Також, зазначає, що розгляд справи на місці без підготовки та подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, - не тільки порушує його права, передбачені ст..268 КУпАП, але й призводить до того, що при винесенні постанови не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП. За таких умов його права при такому розгляді справи були порушені.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що ним, під час патрулювання 25.04.2018 року близько 04 год 00 хв. у м. Кривий Ріг по вул. Петра Дорошенка було помічено транспортний засіб ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_2. Після чого даний т/з був зупинений з дотриманням ПДР. Потім він підійшов до автомобіля на місці водія якого знаходився позивач, представилася згідно з п. З ст.18 ЗУ "Про Національну поліцію", після чого згідно з п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки, а саме те що у відповідності до ч. І п. З ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. У відповідності до п.1.2 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» в якому зазначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Та у відповідності до п. 2.4 (а) ПДР, де визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Попросив пред'явити ведійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, та страховий поліс. Під час перевірки документів було виявлено те, що водій не мав при собі поліс (договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів) порушивши п 2.1 (ґ) ПДР відповідно до якого, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що теж було повідомлено позивачу. Позивача було ознайомлено з правами визначеними у ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. На питання інспектора «Чи маєте при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?» на що позивач відповів «Без понятия...где-то должен быть сейчас узнаю», однак позивач так і не зміг його пред'явити, хоча відповідно до п.2.1 (г) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власникам наземних транспортних засобів, а згідно п. 21.3 ст 21 ЗУ «про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з» При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. П 21.4 ст 21 ЗУ «про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з» У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Отримавши інформацію щодо скоєння адміністративного правопорушення інспектор ПП повинен на нього відреагувати згідно чинного законодавства. Ст. 53 ЗУ «про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з» Обов'язки відповідних підрозділів Національної поліції щодо перевірки та контролю обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності: Посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідальність згідно ч. І ст.126 КУпАП настає за керування т/з особою яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліс (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

По-друге, позивач в своїй позовній заяві зазначає що в нього був при собі поліс (договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів), однак до позовної заяви гр. ОСОБА_2 чомусь її копії не надав.

По-третє, відповідно до даних бази МТСБУ ні на момент зупинки ( а саме 25.04.2018 року) ні пізніше страхового полісу у т/з позивача не має. Хоча відповідно до Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 09.07.2010 N 566. А саме в п.3.4.4. Відомості про укладені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та виданий до них спец. знак надають страховики - члени МТСБУ у строк не більше ніж 2 робочі дні з моменту укладання цих договорів. В п. 5.3. Інформація, отримана з бази даних МТСБУ, використовується з метою отримання відомостей про наявність чи відсутність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння ДТП та отримання відомостей про страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу на дату ДТП або на дату укладення договору обов'язкового страхування.

У разі якщо страховий поліс не значиться в базах МТСБУ, то він не є діючим та чинним відповідно до діючого законодавства.

Під час розгляду справи ніяких клопотань від позивача не надходило, що підтверджується відео записом з нагрудного відео реєстратора поліцейського, та позивною заявою. Після з'ясування усіх фактичних даних мною було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, яка не має при собі або не пред'явила посвідчення водія відповідної категорії, вчинюване позивачем, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Які були доведені усними поясненнями позивача які зафіксовано на нагрудний відео реєстратор поліцейського та фактом того що в базі МТСБУ чинний страховий поліс не значився.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови серії ЕАА № 375754 від 25.04.2018 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП.

Крім того, до заперечень надав DVD-диск з відеозаписом факту скоєння правопорушення позивачем, витяг з бази МТСБУ та просив розгляд справи проводити за його відсутності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків..

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАА №375754 по справі про адміністративне правопорушення від 25.04.2018 року, 25.04.2018 року о 04 год. 06 хв. водій ОСОБА_2., керуючи ТЗ ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_5, в м. Кривому Розі по вул. Петра Дорошенка водій керував ТЗ без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушим п. 2.1.г. ПДР України та був притягнений до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425,00 грн.

Однак, на підтвердження факту своєї невинуватості, позивачем надано страховий поліс № АМ/2606999, строк дії якого з 26.04.2018 р. по 25.04.2019 р. включно, сплачений 25.04.2018 р. о 18. год 00 хв. (подія відбулася - 25.04.2018 р. о 04. год. 06 хв.) та не надано до матеріалів справи страховий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який має дію до 25.04.2018 р. включно. Перевіркою через електронну базу МТСБУ також не підтверджено наявність страхового полісу.

Згідно ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з огляду на обставини, які викладені в постанові інспектора патрульної поліції та враховуючи об'єктивну сторону правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, яке полягало у не пред'явленні для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як вбачається з заявленого позову, визначаючи підстави для скасування постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення, позивач посилався на те, що за змістом п.21.2 ст.21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. За позицією позивача, оскільки у спірному випадку інспектором патрульної поліції не складався протокол щодо порушень правил дорожнього руху та не оформлялися матеріали дорожньо-транспортної пригоди, то у останнього були відсутні правові підстави для перевірки наявності у позивача полісу обов'язкового страхування, і як наслідок, були відсутні підстави для висновку про наявність у діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. Крім того зазначав на відсутність підстав зупинки транспортного засобу та винесення постанови інспектором, а ні уповноваженим органом.

Відповідно до ст..16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов'язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із ст..53 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У відповідності до п.2.1 "ґ" Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно із п.2.4 "а" Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З огляду на вказані норми права, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо відсутності, у спірному випадку, правових підстав у відповідача для перевірки наявності у нього полісу обов'язкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обов'язком водія мати при собі поліс обов'язкового страхування та пред'являти його на вимогу працівників поліції.

В той же час, пунктом 21.3 статті 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, вказаною нормою права визначено обов'язок водія мати при собі страховий поліс і такий страховий поліс має бути пред'явлений посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. При цьому, п.21.3 ст.21 Закону не вказує на те, що поліс страхування може бути пред'явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Враховуючи зазначені норми права Закону України "Про дорожній рух", Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обов'язки водіїв транспортних засобів, суд приходить до висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підстави контролю за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах. На думку суду п.21.2 ст.21 Закону, як закону, що регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обов'язкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Таким чином, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо відсутності у спірному випадку у відповідача правових підстав для перевірки наявності у нього полісу обов'язкового страхування.

Щодо доводів про винесення постанови інспектором на місці вчинення правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2,частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Враховуючи наведені приписи закону суд критично ставиться до посилань позивача на той факт, що відповідач порушив процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності та виніс оскаржувану постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки складання протоколу у випадках вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП діючим законодавством не передбачено, а відповідач по справі діючи в межах наданих йому законом повноважень мав право розглянути вказане адміністративне правопорушення та винести постанову .

Також слід зазначити і те, що згідно рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, конституційний суд прийшов до висновку, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Нормою частини 1 статті 276 КУпАП передбачено загальне правило розгляду справи про адміністративне правопорушення, згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП встановлено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Однак, законодавцем передбачені випадки, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення, може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Такий випадок передбачений ч. 4 ст. 258 КУпАП, згідно якої у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, є безпідставними.

Також позивачем не спростовано встановлене правопорушення - наявність поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Такий не було надано позивачем і до матеріалів справи.

Крім того, щодо посилань позивача про не розгляд клопотань відповідачем під час розгляду справи, то до них суд ставиться критично, оскільки з відео запису нагрудної камери інспектора патрульної поліції вбачається, що будь-яких клопотань від позивача не надходило під час розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про правомірність дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та законність винесеної ним постанови.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора 2 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції Полякова В. А. про скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 77, 229, 241 - 256 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора 2 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ лейтенанта поліції Полякова Валентина Антоновича про скасування постанови - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. А. Літвіненко