Справа № 609/653/18
Суддя: Ковтунович О. В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 609/653/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1В,

при секретарі: Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ адміністративну справу за позовом: ОСОБА_2

до: сержанта 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області поліцейського ОСОБА_3,

про: щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,,-

у відсутність сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача сержанта 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області поліцейського ОСОБА_3 про скасування постанови ЕАА №365235 від 17.04.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

В судове засідання позивач не зявився, однак представив клопотання слухання справи у його відсутність із повним підтриманням позовних вимог.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 17.04.2018 року о 14.30 рухаючись по вул. Городоцька у м. Львів його транспортний засіб був зупинений працівником поліції. На запитання позивача про причину зупинки, працівником патрульної служби було повідомлено позивача про те, що він порушив правила дорожнього руху, а саме керував автомобілем у якого порушена система роботи зовнішніх світових приладів.

Позивач зазначає, що на його вимогу довести йому його вину в порушенні вище зазначеного п.1 ст.121 КУпАП, працівник поліції повідомив про те, що він не зобов'язаний йому нічого доводити чи доказувати, а свою невинуватість позивач зобов'язаний доводити перед ним, а він в свою чергу може на думку та переконання визначати хто винен, тим самим вищевказаним працівником було грубо порушено основи норм права, як вважає позивач.

Таким чинном, 17.04.2018 року, сержантом 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області поліцейським ОСОБА_4А. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №365235 від 17.04.2018 року, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із зазначеною постановою позивач не згідний, оскільки стверджує, що законодавцем чітко розмежовано процедуру передачі водійських документів і страхового полісу. Випадки, коли виникає обов'язок пред'являти поліс, відрізняють від випадків, коли виникає обов'язок пред'являти «посвідчення водія» та реєстраційні документи на транспортний засіб. В будь-яких інших випадках, крім вищезазначених, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод перевірка страхового полісу - незаконна.

А на вимогу працівника поліції пред'явити страховий поліс позивач відмовив, попередньо повідомивши його про наявність в нього наступного та готовність пред'явлення такого при складані протоколу про адміністративне правопорушення, однак працівником поліції позивача було повідомлено, що у відповідності до їхнього внутрішнього розпорядження (номер, дату та посадову особу, якою було видано дане розпорядження працівник відмовився повідомляти) та у відповідності до ст. 258 КУпАП він не має складати протокол, а одразу винести постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Такі дії останній вважає незаконним та такими, що позбавили його законного права захисту та доказування його невинуватості, що порушує вимоги ст.268 КУпАП, а тому просить його позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, однак представив відзив на адміністративний позов із якого слідує, що останній просить оскаржувану постанову залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №365235 від 17.04.2018 року, позивач 17 квітня 2018 року о 14.52 год. в м.Львів, вул.Городоцька, рухався автомобілем у якого була порушена робота зовнішніх світлових приладів, а саме не працювали задні стоп сигнали, а також останній не предявив поліс обовязкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.31.4 а, п.2.4 а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках передбачених законодавством ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, а тому до порушника було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожньогоруху України (далі - ПДР України), затверджені постановою КабінетуМіністрів України№ 1306від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України«Про дорожнійрух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст.14Закону України «Продорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) предявити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1 ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення направо керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ натранспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту- технічний талон); в) уразі встановлення натранспортних засобах проблискових маячківта (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв- дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, ауразі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору навеликогабаритних та великовагових транспортних засобах- дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) намаршрутних транспортних засобах- схему маршруту тарозклад руху; навеликовагових івеликогабаритних транспортних засобах татранспортних засобах, щоздійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів,- документацію відповідно довимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вимогами ч.1ст.126 КУпАП встановлено, що керування транспортнимзасобом особою,яка немає присобі абоне пред'явиладля перевіркипосвідчення водіявідповідної категорії,реєстраційного документана транспортнийзасіб,а такожполіса (договору)обов'язковогострахування цивільно-правовоївідповідальності власниківназемних транспортнихзасобів (страховогосертифіката "Зеленакартка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз'яснено положення ч.1ст.276 КУпАПстосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першоїстатті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином, зазначеним рішенням роз'яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред'являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п. 21.4 ст. 21 встановлено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

В будь-яких інших випадках, крім вищезазначених, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод перевірка страхового полісу - незаконна.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, зокрема підлягають зясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Крім цього відповідно до ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Такий запис був доданий до матеріалів справи відповідачем.

Відповідно до ст.258 Кодексу України про адміністративні правопорушення вказано, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п'ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якшо піл час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобовязана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також у ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Не зважуючи на норми вище зазначеної статті працівником поліції позивача було позбавлено права на захист, відмовлено в ознайомленні із матеріалами.

Стаття 7 КУпАПпередбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідност. 247 КУпАПпровадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем при винесенні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності позивача не були дотримані положення КУпАП щодо необхідності зясування всіх обставин справи, а тому суд вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 458, 466, 485, 486-506, 522 -531 Митногого кодексу України, ст.ст. 44, 162, 175, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до сержанта 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області поліцейського ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №365235 від 17.04.2018 року винесену сержантом 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області поліцейським ОСОБА_3, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., та закрити провадження по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 03 серпня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_1