Справа № 826/3493/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

24 липня 2018 рокум. Київ№ 826/3493/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., при секретарі судових засідань Ігнатову І.Ю., за участю представників сторін та третіх осіб 1 та 3, без участі представника третьої особи-2, під час розгляду у відкритому судовому засіданні адміністративної справи за позовом Заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради, треті особи - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технічна агенція" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Промленд Інвест", про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), знаходиться справа №826/3493/18, (далі - справа), за позовом Заступника прокурора міста Києва, (далі - позивач), до Київської міської ради, (далі - відповідач), треті особи - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), (далі - третя особа-1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технічна агенція", (далі - третя особа-2), та Товариство з обмеженою відповідальністю "Промленд Інвест", (далі - третя особа-3), про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 20 грудня 2017 року №1007/4014 "Про затвердження детального плану території в межах бульвару Лепсе, вул. Суздальської, вул. Академіка Білецького і залізниці у Солом'янському районі м. Києва".

Разом з тим, 18 травня 2018 року до суду через канцелярію від представника третьої особи - 3 надійшла письмова заява про залишення позовної заяви без розгляду, (далі - подана заява). В обґрунтування поданої заяви, представником третьої особи-3 зазначено, що у позивача відсутня адміністративно процесуальна дієздатність на звернення до суду з даним позовом, що виключає можливість розгляду і вирішення даної справи по суті заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні 24 липня 2018 року представник третьої особи-3 підтримав подану заяву та просив її задовольнити, представник позивача проти її задоволення заперечував, представник відповідача та третьої особи-1 залишив вирішення поданої заяви на розсуд суду.

У судове засідання 24 липня 2018 року представник третьої особи-2 не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи третя особа-2 повідомлена своєчасно та належним чином. Заява про розгляд справи за відсутності третьої особи-2 (її представника) на час проведення судового засідання до суду не надійшла, при цьому, така неявка не перешкоджає розгляду справи.

У позовній заяві позивач стверджує, що оскаржуваним рішенням Київської міської ради порушено інтерес держави в частині затвердження органом місцевого самоврядування детального плану території, який фактично змінює Генеральний план міста Києва, категорію і цільове призначення земельної ділянки. При цьому, звертаючись до адміністративного суду з відповідною позовною заявою Заступник прокурора міста Києва посилається на те, що на теперішній час відсутній орган, який би здійснював відповідні повноваження у спірних правовідносинах, а тому вважає, що набув статусу позивача.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII (далі також - Закон).

Згідно з частиною третьою статті 2 Закону, на прокуратуру не можуть покладатися функції, не передбачені Конституцією України. За приписами пункту 2 частини першої статті 2 Закону, на прокуратуру покладаються такі функції, зокрема, як представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 23 Закону, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відтак, наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Наведене свідчить про те, що прокурор у визначених чинним законодавством випадках має право на представництво інтересів держави або конкретної особи (громадянина України, іноземця або особи без громадянства), якщо таке представництво належним чином обґрунтоване.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 р., у справі №1-1/99 (далі - Рішення Конституційного Суду України) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У даному випадку, перебравши на себе повноваження позивача, прокурор не обґрунтував та не довів належними і допустимими доказами наявність порушень відповідачем законних інтересів держави або інтересів конкретного громадянина у зв'язку з прийняттям спірного рішення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що навіть у випадку неправомірної зміни Генерального плану міста, категорії і цільового призначення земельної ділянки оскаржуваним рішенням, дана обставина порушує права територіальної громади міста Києва, а не інтереси держави, як зазначає Заступник прокурора міста Києва в позовній заяві.

Також, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно з ч. 5 ст. 53 КАС України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Отже, підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Крім того, прокурором не доведено, що захист інтересів у сфері містобудівної діяльності не здійснює або не належним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Так, відповідно до положень ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року №555 затверджений Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні.

За змістом п. 17 цього Порядку затвердження проектів містобудівної документації без проведення процедури розгляду пропозицій громадськості забороняється, а матеріали щодо розгляду таких пропозицій є невід'ємною складовою частиною зазначеної документації.

Визначення в законі порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів має на меті забезпечення участі представників територіальної громади в обговоренні проектів містобудівної документації.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі організацій, що здійснюють професійне самоврядування.

Наведене в сукупності дає можливість суду дійти висновку про відсутність у позивача повноважень на ведення справи в суді в тому числі і в інтересах територіальної громади, оскільки її інтереси представлені відповідними органами.

Аналогічна правова позиція викладена й у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року у адміністративній справі №826/7910/17.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своє ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, проаналізувавши подану заяву на предмет її відповідності викладеним у даному судовому рішенні нормам та з'ясованим судом обставинам, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав і необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 240-243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Промленд Інвест" про залишення позовної заяви без розгляду.

2. Залишити без розгляду позов Заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради, треті особи - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-технічна агенція" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Промленд Інвест", про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко

Ухвалу у повному обсязі складено 24 липня 2018 року.