Справа № 804/4084/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року Справа № 804/4084/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Товариства з обмеженою відповідальністю «АФТ» про стягнення заборгованості, -
04.06.2018 року Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АФТ» (далі ТОВ «АФТ», відповідач) в якій просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «АФТ», як депозитарна установа порушила вимоги п.16 глави 1 розділу ІІ Ліцензійних умов, у звязку з чим було винесено постанову про накладення санкцій у розмірі 2000,00 грн. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи. Від поштового відділення за місцезнаходженням ТОВ «АФТ» повернувся конверт за закінченням терміну зберігання.
У відповідності до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про його права та обовязки, зокрема про право надати відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову.
Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву або заяву про визнання позову не надав.
Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2018 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу у письмовому провадженні.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням вимог ч.9 ст.205 КАС України, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «АФТ» складено акт від 09.02.2018 року № 61-ЦА-УП-ЮО про правопорушення на ринку цінних паперів, в якому зазначено про те, що ТОВ «АФТ» порушило вимоги п. 16 глави 1 розділу ІІ Ліцензійних умов в частині недотримання п.1 розділу ІІІ Положення №992, а саме не подала до Комісії адміністративні дані депозитарної установи за вересень 2017 року.
01.02.2018 року позивачем винесено постанову про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів, в якій повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «АФТ» про можливість прибути до приміщення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку для підписання акту про правопорушення на ринку цінних паперів та надання письмових пояснень. Постанова направлена на адресу підприємства, що підтверджується списком рекомендованих листів № 4 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 01.02.2018 року
16.02.2018 року позивачем винесено постанову про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів, в якій відповідача повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Постанова направлена на адресу підприємства, що підтверджується списком рекомендованих листів № 3 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 19.02.2018 року.
07.03.2018 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку винесено постанову про накладення санкції за порушення на ринку цінних паперів № 70-ЦА-УП-ЮО в якій зазначено, що за неподання інформації до Комісії до відповідача підлягає застосуванню санкція у вигляді штрафу у розмірі 2 000,00 грн., який необхідно перерахувати на рахунок територіального управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника протягом 15 днів з моменту отримання цієї постанови. Копію розрахункового документу, який буде підтверджувати виконання цієї постанови, направити до департаменту правозастосування Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку. Постанова була направлена на адресу підприємства, що підтверджується списком рекомендованих листів № 3 та фіскальним чеком «Укрпошта» від 15.03.2018 року.
Оскільки у встановлений строк та на час звернення до суду вказана сума штрафу відповідачем не сплачена, керуючись положеннями ст.11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», відповідно до якої у разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначає Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30.10.1996 р. №448/96-ВР.
Згідно з абз. 2 ст. 1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», державне регулювання ринку цінних паперів - це здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку.
Відповідно до п. 14 ст. 8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» до повноважень Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку належить накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.
Відповідачем порушено вимоги п. 16 глави 1 розділу ІІ Ліцензійних умов, а саме не подано до Комісії адміністративні дані депозитарної установи за вересень 2017 року, внаслідок чого позивачем було винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 07.03.2018 року № 70-ЦА-УП-ЮО у розмірі 2 000,00 грн.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції, зокрема, за неподання, подання не в повному обсязі інформації та/або подання недостовірної інформації до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року, - у розмірі від тисячі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» у разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.
Як зазначено у п. 1 Положення про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 року №1063/2011, НКЦПФР здійснює державне регулювання ринку цінних паперів (далі Положення про НКЦПФР).
У відповідності до п.п. 64 п. 6 Положення про НКЦПФР, Комісія для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право накладати на осіб, винних у порушенні вимог законодавства про цінні папери, адміністративні стягнення, а також штрафні та інші санкції аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.
Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив суму штрафу визначену постановою від 07.03.2018 року № 70-ЦА-УП-ЮО, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку звернулась до суду з позовом про стягнення штрафу в судовому порядку.
Пунктом 3 розділу XVIII Правил № 1470, передбачено, що юридичні особи сплачують штрафи шляхом перерахування коштів до Державного бюджету України.
Враховуючи те, що відповідачем у встановлений строк не надано відзиву на позовну заяву, не спростовано доводів позивача та не надано доказів скасування/оскарження постанови позивача або сплати суми штрафу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Отже, у даній справі судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. ст. 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1