Справа № 0940/1286/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"07" серпня 2018 р. cправа № 0940/1286/18

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в загальному розмірі 209 940,16 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську 23.07.2018 звернулося в суд з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в загальному розмірі 209 940,16 гривень.

Ухвалою суду від 27.07.2018 вказану позовну заяву залишено без руху, у зв'язку з невідповідністю адміністративного позову вимогам, встановлених частинами 3, 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків.

02.08.2018 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську через канцелярію подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання мотивовано відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, оскільки частиною 2 статті 73 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

За змістом вимог частин 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону України "Про судовий збір".

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частинами 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Варто відзначити, що частина 1 статті 8 вказаного Закону містить вичерпний перелік умов, за яких можливе звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, а також зменшення його розміру.

Такими умовами є відповідний предмет спору за участю певних сторін, правовий статус однієї із сторін у такому публічно-правовому спорі або її майновий стан.

Всі згадані умови стосуються виключно фізичної особи як позивача чи сторони.

Підстав для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати для суб'єктів владних повноважень, в даному випадку Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, Законом України "Про судовий збір" не визначено.

Слід також зауважити, що постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 23.01.2015 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 за №3674-VI "Про судовий збір" судам роз'яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Позивач є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій.

Суд зазначає, що в обґрунтування свого майнового стану, причиною чого є відсутність можливості сплати судовий збір, позивачем не подано жодного підтверджуючого документу.

Як наслідок, відсутність коштів в Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, в тому числі неспроможність змінити цільове призначення коштів для забезпечення сплати судового збору, не є тими обставинами, які впливають на майновий стан та може слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України.

Додатково суд вказує на те, що позивач звертається до адміністративного суду не з метою захисту свого порушеного права, а як суб'єкт владних повноважень, реалізовуючи таким чином свої владні та управлінські функції, які передбачені відповідними нормами законодавства України. З огляду на реалізацію владних функцій, звільняючи позивача від сплати судового збору, суд поставить в нерівні умови по відношенню до інших позивачів як належних платників судового збору, передбачених Законом України "Про судовий збір"

Таким чином, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, за подання даної позовної заяви.

Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху 27.07.2018 отримана уповноваженою особою позивача, що засвідчується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення від 27.07.2018.

Вимоги ухвали суду у встановлений десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали позивачем не виконані, в тому числі станом на 07.08.2018.

З'ясовуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі, дотримання вимог до адміністративного позову із урахуванням не усунення позивачем недоліків до позовної заяви, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Беручи до уваги наведене, у зв'язку із невиконанням позивачем ухвали суду від 27.07.2018 суд вважає, що адміністративний позов підлягає поверненню.

На підставі наведеного, керуючись статтею 167, пунктом 1 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

2. Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську до Публічного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в загальному розмірі 209 940,16 гривень, - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України.)

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно до підпункту 15.5 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.