Справа № 820/2219/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.

31 липня 2018 р. Справа № 820/2219/18

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Донець Л.О. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання - Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Харківського обласного військового комісаріату, Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та його скасування, зобов'язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

28.03.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум (подалі - відповідач МО України) від 19.01.2018 року, оформленому п. 40 протоколу № 4 засідання Комісії;

- зобов'язати відповідача Харківський обласний військовий комісаріат (подалі - ХОВК) подати висновок за формою (Додаток 13 до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530 (подалі - Положення)) з урахуванням раніше виплаченої суми та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату (доплату) їй одноразової грошової допомоги з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16-2 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (подалі - Закон № 2011-XII), в редакції Закону № 2004-VІІІ від 06.04.2017 року), у порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року та Положенням;

- зобов'язати МО України вирішити питання про перерахунок та призначення їй одноразової грошової допомоги з дотриманням розмірів одноразової грошової допомоги, що передбачені вищезазначеними законами та нормативно-правовими актами з урахуванням раніше виплаченої суми.

Крім того позивач просить суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі шляхом зобов'язання: відповідача ХОВК подати у 15-денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення та відповідача МО України подати у 45-денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.

Позивач вважає протиправним рішення МО України від 19.01.2018 року, оформлене п. 40 протоколу № 4, щодо розміру нарахування одноразової грошової допомоги, оскільки вважає, що відповідно до положень п.п. б) п. 1 ст. 16-2 Закону 2011-XII така допомога їй повинна бути призначена у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності Ш групи (п.п. 4 п. 2 ст. 16 цього Закону), так як до набрання чинності Закону № 2004-VІІІ від 06.04.2017 року рішення відповідачем МО України про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги не приймалося.

У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи проти вимог ОСОБА_2, зазначає, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, в даному випадку, є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть й, таким чином, при вирішенні питання про розмір означеної допомоги слід застосовувати нормативно правовий акт, що був чинним на час виникнення такого права.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 року (повний текст рішення виготовлений 04.05.2018 року) адміністративний позов ОСОБА_2 задоволений.

Судове рішення вмотивовано тим, що редакція Закону від 06.04.2017 року № 2004-VIII набрала чинності 07.05.2017 року, а оскаржуване позивачем рішення винесене відповідачем 19.01.2018 року, тому суд дійшов висновку, що Міністерство оборони України згідно приписів ст. 19 Конституції України повинно було застосовувати до позивача Закон від 20.12.1991 року № 2011-XII (в редакції Закону № 2004-VIII 06.04.2017 року). Суд вважає, що такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини та приписами ст. 46 Конституції України, згідно якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі МО України просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 року і прийняти нове - про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_2

Скаржник зазначає, що правовий аналіз законодавства України з питань призначення, виплати, перерахунку чи доплати (у зв'язку із встановленням вищої групи інвалідності) одноразової грошової допомоги чітко показує, що дата смерті є днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги, через що потрібно застосовувати той порядок, який діяв на дату смерті, в тому числі при визначенні розміру одноразової грошової допомоги.

Крім цього, навіть за новими редакціями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2013 року № 975, останні зобов'язують керуватися тими нормами законодавства, які діяли на дату смерті особи.

Отже, розміри одноразової грошової допомоги визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975 в останній редакції не можуть бути розповсюджені на позивача, оскільки цими ж нормативно-правовими актами встановлені відсилочні норми щодо застосування тих редакцій Закону та постанови, які діяли на момент настання смерті особи.

При цьому вказує, що розмір одноразової допомоги у прожиткових мінімумах та дата визначення прожиткового мінімуму на даний час не можуть бути змінені в інший спосіб ніж шляхом зміни рішень Ленінського районного суду м. Харкова та Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 642/2230/17.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не наданий, що не перешкоджає розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не погоджується із висновком суду про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, з наступних підстав.

Судом установлено та учасниками справи не спростовуються наступні обставини, - позивач ОСОБА_2 є вдовою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. 31.05.2016 року Дергачівським УПСЗН Харківської області ОСОБА_2 видано посвідчення, відповідно до якого вона має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (ст. 10 п. 1 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

ОСОБА_4 проходив строкову військову службу в Збройних Силах СРСР у період з 08.02.1987 року по 13.02.1989 року. У зв'язку з пораненням, отриманим при виконанні обов'язків військової служби у 1988 році, рішенням ВЛК Північного регіону МО України від 24.03.2016 року установлено, що поранення, контузія та причина смерті, так, пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с. 13).

14.06.2016 року позивач ОСОБА_2 звернулась до ХОВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв'язку із смертю чоловіка.

Листом ХОВК від 23.06.2016 року позивачу відмовлено у складанні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги і направлення її на розгляд Комісії Міністерства оборони України у зв'язку з відсутністю правових підстав.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 12.06.2017 року у справі № 642/2230/16, що набрала законної сили 28.09.2017 року, задоволений адміністративний позов ОСОБА_2

Так, судовим рішенням ХОВК зобов'язаний повторно скласти та направити висновок за формою - Додаток 9 Порядку на адресу Директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України, щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги з дотриманням вимог п. 4.6. Порядку.

Визнана протиправною відмова МО України в призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги передбаченої Закону № 2011-XII.

Визнаний протиправним і скасований п. 35 протоколу № 18 від 24.02.2017 року Комісії МО України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум.

Зобов'язано МО України розглянути та вирішити питання, щодо призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону № 2011-XII, та Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги…..» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 року.

Рішенням комісії МО України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум негативного рішення з питання виплати такої допомоги від 19.01.2018 року за № 4 на виконання судового рішення скасоване попередньо рішення комісії від 24.02.2017 року № 18 про відмову в призначені вищеозначеної допомоги та вирішено призначити ОСОБА_2 таку допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімумам, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності в сумі 689000,00 грн.

Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2, колегія суддів зазначає, що ст. 41 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов'язок і військову службу» (в редакції Закону, що була чинною на час звернення позивача із заявою про виплату йому такої допомоги - 14.06.2016 року) визначено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов'язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із ч. 1 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби.

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону N 2011-XII (в редакції, що діяла станом на 15.06.2016 року) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року N 975, прийнятою відповідно до п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст. 16-3 Закону N 2011-XII, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок N 975).

При цьому, пунктом 2 наведеної постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року N 499, Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 р. N 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 року N 1331;

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку N 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов'язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Частиною першою ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, моментом виникнення у позивача ОСОБА_2 права на отримання одноразової грошової допомоги є дата смерті її чоловіка ОСОБА_4, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати законодавство, яке діяло на цей момент, тобто Порядок № 975.

Правовий висновок з означеного питання наданий Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 року у справі № 750/5074/18.

Колегія суддів зазначає, що рішення комісії МО України з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, з питання виплати такої допомоги позивачу ОСОБА_2 від 19.01.2018 року за № 4 (пункт 40), прийняте на виконання судового рішення, що набрало законної сили, у справі № 642/2230/17 про призначення позивачу ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в сумі 689000,00 грн., відповідає п. 5 Порядку N 975.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів скаржника про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у розмірах, встановлених ст. 16-2 Закону N 2011-XII, в редакції Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та в редакції Закону України від 06.04.2017 року № 2004-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки смерть чоловіка позивача мала місце до набрання чинності означеними Законами.

Пунктом 2 розділу П Прикінцеві положення Закону України від 06.04.2017 року № 2004-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 07.05.2017 року, встановлено, що дія цього Закону не поширюється на осіб, стосовно яких до набрання чинності цим Законом прийнято рішення про призначення та виплату їм одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності або які отримали замість зазначеної допомоги інші компенсаційні виплати відповідно до законодавства.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що позивач ОСОБА_2, звертаючись до суду у 2017 році (справа № 642/2230/17) просила суд зобов'язати МО України вирішити питання про призначення та нарахування їй одноразової грошової допомоги саме в розмірі, встановленому Порядком № 975, і суд задовольнив цю вимогу ОСОБА_2, а відповідач - МО України, відповідно, виконав судове рішення.

Враховуючи наведене, правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26.06.2018 року у справі № 750/5074/17, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги МО України, скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 року з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 травня 2018 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець М.І. Гуцал
Постанова складена і підписана 31 липня 2018 року.