Справа № 826/14601/17
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Петрика І.Й., Сорочка Є.О.

за участю секретаря с/з: Ліневської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив» звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 05.10.2017 № 1876 «Про результати позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив», м. Київ (HP № 00014-м від 20.09.2012, HP № 00015-м від 08.06.2011, HP № 00016-м від 26.02.2010, HP № 00017-м від 21.04.2016, HP № 00018-м від 30.01.2013, ефірне мовлення, позивні: «NRJ»)».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року в задоволені адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив» відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт зауважує на тому, що Закон України «Про телебачення і радіомовлення» було доповнено нормою п. «ґ» ч.3 ст.35, якою встановлювався обов'язок для телерадіоорганізацій подавати заяви про переоформлення ліцензій у зв'язку зі зміною кінцевого бенефіціарного власника, на підставі Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про телебачення і радіомовлення» від 01.11.2016, який набрав чинності 30.11.2016. Оскільки кінцевий бенефіціарний власник змінився до набрання чинності п. «ґ» ч.3 ст.35 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», телерадіоорганізація не зобов'язана була подавати заяву про переоформлення ліцензії на мовлення.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та прийнятим на підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, а апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою.

Згідно із ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10.07.2017 за результатами проведення позапланової перевірки дотримання телерадіоорганізацією - ПрАТ «Студія «Європозитив», законодавства України, а саме: дотримання вимог ст. 35 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», відповідачем було складено акт № 45 ПП/Кв/С/17, в якому встановлено, що 26.05.2017 до Національної ради надійшла заява ГО «Детектор Медіа» від 26.05.2017 вх. № 24а/57 з проханням провести перевірку стосовно того, чи були вчасно подані заяви про переоформлення ліцензій та документи або їх завірені копії, які підтверджують зміну кінцевого бенефіціарного власника ПрАТ «Студія «Європозитив», яким став ОСОБА_3, у зв'язку з чим, а також на підставі наявних документальних свідчень, 01.06.2017 Національною радою було прийнято рішення № 828 про призначення позапланової перевірки діяльності ПрАТ «Студія «Європозитив», м. Київ, ліцензія НР № 00018-м від 30.01.2013, ліцензія НР № 00014-м від 20.09.2012; ліцензія НР № 00015-м від 08.06.2011; ліцензія НР № 00016-м від 26.02.2010; ліцензія НР № 00017-м від 21.04.2016; з метою перевірки дотримання вимог ст. 35 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

В ході такої перевірки відповідачем було встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10.07.2017, кінцевим бенефіціарним власником контролером ПрАТ «Студія «Європозитив» є ОСОБА_3. В свою чергу, 20.04.2017 до Національної ради надійшов інформаційний лист позивача (вх. № 16/2817) про зміну кінцевого бенефіціарного власника. При цьому, станом на 31.05.2017 заяви встановленого зразка про переоформлення ліцензій на мовлення у зв'язку зі зміною кінцевого бенефіціарного власника, документів або їх засвідчених заявником копій, що підтверджують зміну, а також відомостей про структуру власності з урахуванням внесених змін, позивачем не надано. Враховуючи викладене, перевіркою встановлено порушення ПрАТ «Студія «Європозитив» вимог ст. 35 Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

На підставі вищевказаного акту перевірки, Національною радою у відповідності до ст. 35, п. «б» ч. 5 ст. 37, ч. 1 ст. 70, ч.ч. 1, 2, 5 та 6 ст. 72, ч.ч. 1, 2 ст. 73, ч. 1 ст. 74, ч.ч. 1, 2 ст. 75 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», ст. 13, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» було прийнято рішення № 1876 (протокол № 33) від 05.10.2017, яким визнано факт неподання ПрАТ «Студія «Європозитив», м. Київ, заяв про переоформлення ліцензій НР № 00018-м від 30.01.2013; НР № 00014-м від 20.09.2012; НР № 00015-м від 08.06.2011; НР № 00016-м від 26.02.2010; НР № 00017-м від 21.04.2016, у зв'язку з організаційними змінами статусу та умов діяльності ліцензіата, а також вирішено звернутись до суду з позовом про анулювання вказаних ліцензій позивача на мовлення.

Позивач, вважаючи оскаржуване рішення протиправним, звернувся до суду з даним позовом за захистом свої прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.

За приписами ст. 13 Закону України "Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення", Національна рада здійснює, в тому числі:

- нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення;

- нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій;

- застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону;

- контроль та нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог щодо розкриття інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), а за їх відсутності - про всіх власників та учасників телерадіоорганізації або провайдера програмної послуги і всіх фізичних осіб та власників і учасників юридичних осіб на всіх рівнях ланцюга володіння корпоративними правами телерадіоорганізації або провайдера програмної послуги, про пов'язаних осіб та про структуру власності телерадіоорганізації або провайдера програмної послуги. Контроль здійснюється шляхом подання Національною радою запитів про надання інформації до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб, запитів на отримання інформації з державних реєстрів, а також запитів про надання інформації до компетентних органів іноземних держав відповідно до міжнародних нормативно-правових актів, ратифікованих Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», ліцензування мовлення здійснюється виключно Національною радою відповідно до порядку та вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».

Згідно із статтею 35 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», у разі зміни даних, передбачених частиною третьою цієї статті або абзацами п'ятим і шостим частини четвертої статті 27 цього Закону, ліцензіат подає Національній раді заяву про переоформлення ліцензії на мовлення за встановленою Національною радою формою. До заяви додаються завірені у встановленому порядку копії документів, які підтверджують необхідність внесення змін до ліцензії.

Відповідно до частини 3 статті 35 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», підставами для переоформлення ліцензії на мовлення можуть бути: зміна організаційно-правової форми та умов діяльності ліцензіата; наміри ліцензіата змінити організаційні чи технічні характеристики мовлення та внести відповідні зміни до умов ліцензії; необхідність внесення змін до умов ліцензії у зв'язку із переходом від аналогового до цифрового мовлення; необхідність внесення змін до умов ліцензії у зв'язку з переходом на суспільне телебачення і радіомовлення відповідно до Закону України «Про Суспільне телебачення і радіомовлення України»; зміна відомостей про прямого власника (співвласників) та/або кінцевого бенефіціарного власника (контролера) заявника.

При цьому, у разі виникнення підстави для переоформлення ліцензії на мовлення у зв'язку із зміною організаційно-правової форми, умов діяльності ліцензіата чи зміною відомостей про прямого власника (співвласників) та/або кінцевого бенефіціарного власника (контролера) ліцензіат зобов'язаний протягом 30 робочих днів подати Національній раді заяву про переоформлення ліцензії на мовлення разом з документами або їх засвідченими заявником копіями, що підтверджують зміну. До заяви про переоформлення ліцензії у зв'язку із зміною відомостей про прямого власника (співвласників) та/або кінцевого бенефіціарного власника (контролера) ліцензіат додає відомості про структуру власності з урахуванням внесених змін (ч.4 ст.35 Закону України «Про Суспільне телебачення і радіомовлення України»).

Згідно із статтею 37 Закону України «Про суспільне телебачення і радіомовлення України», передбачені підстави анулювання ліцензії на мовлення, а також підстави для звернення до суду про анулювання ліцензії на мовлення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно результатів перевірки позивача щодо дотримання телерадіоорганізацією законодавства України встановлено, що останній не подав заяви про переоформлення ліцензій НР № 00018-м від 30.01.2013; НР № 00014-м від 20.09.2012; НР № 00015-м від 08.06.2011; НР № 00016-м від 26.02.2010; НР № 00017-м від 21.04.2016, у зв'язку із організаційними змінами статусу та умов діяльності ліцензіата.

20.04.2017 позивач надіслав до Національної ради лист (вх. № 16/2817), у якому повідомив про зміну у ПрАТ «Студія «Європозитив» кінцевого бенефіціарного власника (контролера).

Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань щодо позивача, станом на 10.07.2017 у графі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання, якщо засновник - фізична особа; найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи, якщо засновник - юридична особа» значиться: кінцевий бенефіціарний власник (контролер) ПАТ «Студія «Європозитив» є ОСОБА_3.

Проте за твердженням позивача, оскільки кінцевий бенефіціарний власник (контролер) змінився 13.11.2016, то виходячи з положень чинної на той час редакції Закону України «Про телебачення і радіомовлення» не було визначено прямого обов'язку у такому випадку подавати заяви про переоформлення ліцензій на мовлення, а тому, на думку позивача, у ПрАТ «Студія «Європозитив» не виникло обов'язку подати вказану заяву відповідачу.

У відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Оскільки кінцевий бенефіціарний власник ПрАТ «Студія «Європозитив» був змінений саме 10.07.2017, тобто під час дії вимог статті 35 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», то у позивача виник прямий обов'язок у необхідності переоформлення ліцензії на мовлення та подачі відповідної заяви разом з документами, визначеними цим Законом, протягом 30 робочих днів з дня виникнення підстав для таких дій. Проте, як свідчать матеріали даної справи, позивачем не було подано до Національної ради заяви за формою, встановленою Рішенням Національно ради України з питань телебачення і радіомовлення від 18.12.2013 №2434.

Так, у відповідності до частини 5 статті 47 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", Національна рада може звертатися до суду про анулювання ліцензії на мовлення на підставі: б) факту несвоєчасного подання заяви про переоформлення ліцензії у зв'язку з організаційними змінами статусу та умов діяльності ліцензіата.

Згідно із статтею 72 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", санкції за порушення законодавства про телебачення і радіомовлення застосовуються за рішенням суду або, у встановлених цим Законом випадках, за рішенням Національної ради.

У разі порушення законодавства про телебачення і радіомовлення іншими юридичними або фізичними особами Національна рада звертається до суду або до інших органів державної влади для усунення цих порушень у визначеному законодавством порядку.

Національна рада може застосовувати до телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги такі санкції: оголошення попередження; стягнення штрафу; анулювання ліцензії на підставі рішення суду за позовом Національної ради.

Згідно із статтею 74 Закону України "Про телебачення і радіомовлення", за результатами розгляду питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії Національна рада приймає рішення про: а) визнання порушення і застосування передбачених цим Законом санкцій; б) проведення додаткової перевірки; в) відсутність фактів порушення.

В даному випадку на виконання вказаних положень законодавства Національна рада за результатом здійснення нагляду за дотриманням телерадіоорганізаціями вимог законодавства у галузі телерадіомовлення прийняла рішення про визнання порушення і застосування передбаченої цим Законом санкції зі звернення до суду з позовом про анулювання ліцензії.

Оскільки за вчинення встановленого Національною радою правопорушення передбачено застосування санкції, яка не може бути застосована рішенням самої Національної ради, то питання про застосування санкції має прийняти виключно суд за результатами розгляду справи про анулювання ліцензії позивача на мовлення.

Зважаючи на зміст оскаржуваного рішення Національної ради від 05.10.2017 № 1876 «Про результати позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив» (далі - ПрАТ «Студія «Європозитив»), м. Київ (HP № 00014-м від 20.09.2012, HP № 00015-м від 08.06.2011, HP № 00016-м від 26.02.2010, HP № 00017-м від 21.04.2016, HP № 00018-м від 30.01.2013, ефірне мовлення, позивні: «NRJ»)», яке фактично зводиться до підтвердження висновків попередньо проведеної перевірки, тоді як по суті достатність визнаних фактів для застосування санкції і анулювання ліцензії має бути встановлена виключно в судовому порядку під час вирішення питання про анулювання ліцензії.

Отже, саме по собі прийняте на підставі статті 74 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" рішення про визнання порушення і застосування передбаченої цим Законом санкції, якщо ця санкція не може бути застосована самою Національною радою, є лише підставою для звернення до суду, а тому оскаржуване рішення в даному випадку не створює права та обов'язки для ліцензіата.

Попередня оцінка дій (бездіяльності) ліцензіата щодо недотримання ним вимог законодавства, навіть оформлена у вигляді окремого рішення, а не висловлена у акті перевірки, в будь-якому випадку потребує наступного підтвердження судовим рішенням у справі про анулювання ліцензії.

Надання оцінки правовим позиціям сторін щодо застосування положень ст. 35 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" і дотримання позивачем свого обов'язку як ліцензіата щодо переоформлення ліцензії буде передчасним, оскільки вказані правові позиції мають бути оцінені судом під час розгляду справи про застосування до позивача санкції у вигляді анулювання ліцензії.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки для анулювання ліцензії на мовлення передбачена окрема судова процедура.

Таким чином, аналізуючи обставини даної справи та оцінюючи зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог даного позову та відсутність правових підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 34, 243, 250, 308, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Залишити апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Студія «Європозитив» без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Петрик І.Й.

Суддя Сорочко Є.О.