Справа № 804/2071/15
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2018 року

Київ

справа №804/2071/15

адміністративне провадження №К/9901/28754/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Приватного підприємства «Сунатко» на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Ясенової Т.І., суддів Суховарова А.В., Головко О.В. від 26 січня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «Сунатко» до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року Приватне підприємство «Сунатко» (далі - позивач/ПП «Сунатко») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач/Інспекція), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ №5 від 05 січня 2015 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Сунатко» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМІТЕЙ-ТЛ» та ТОВ «ЛЕГАРДО ГРУП» за вересень 2014 року».

Обґрунтовуючи позовну заяву, зазначало про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки позивачем своєчасно та у повному обсязі були надані пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу про їх надання.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ Інспекції №5 від 05 січня 2015 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Сунатко» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМІТЕЙ-ТЛ» та ТОВ «ЛЕГАРДО ГРУП» за вересень 2014 року».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстав для проведення перевірки відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України у контролюючого органу не було, оскільки відповідачем не доведено недостатності наданих позивачем пояснень і документів на письмовий запит контролюючого органу, а також обставин виявлення фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; натомість, обсяг наданих позивачем пояснень та первинних документів по взаємовідносинам із відповідними контрагентами відповідає обсягу запитуваної інформації.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року та прийнято нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ винесений обґрунтовано та у спосіб, передбачений законом, оскільки відповідачем виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а ПП «Сунатко» не надало у повному обсязі пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій просив його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, посилався на помилковість висновків суду апеляційної інстанції про наявність підстав для призначення та проведення перевірки, оскільки ПП «Сунатко» на письмовий запит контролюючого органу своєчасно й у повному обсязі надано пояснення щодо взаємовідносин з ТОВ «ПРОМІТЕЙ-ТЛ» та ТОВ «ЛЕГАРДО ГРУП» за вересень 2014 року та копії всіх необхідних підтверджуючих документів, що, на думку позивача, виключає передбачені підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України підстави для проведення перевірки.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

У визначені ухвалою строки заперечення на касаційну скаргу не надходили.

В подальшому, касаційна скарга передана до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України й протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі судді-доповідача Пасічник С.С., суддів Васильєвої І.А., Юрченко В.П.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на наступне.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Інспекцією надіслано ПП «Сунатко» письмовий запит від 05 грудня 2014 року за №20896/10/04-65-15-116 «Про надання документів та письмових пояснень», в якому, посилаючись на підпункт 16.1.5 пункту 16.1 статті 16, підпункти 20.1.2 і 20.1.3 пункту 20.1 статті 20, підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України та обставини виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення ПП «Сунатко» норм податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинах з контрагентами ТОВ «ПРОМІТЕЙ-ТЛ» на суму податку на додану вартість 22,5 тис. грн. та ТОВ «ЛЕГАРДО ГРУП» на суму податку на додану вартість 36,5 тис. грн. згідно декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року, просила протягом 10 робочих днів з дня отримання цього запиту надати завірені належним чином копії наступних документів, що підтверджують придбання товарів (робіт/послуг) у вищезазначених контрагентів та подальшу їх реалізацію: договори; податкові накладні, видаткові накладні; сертифікат походження товару; сертифікат якості товару; товарно-транспортні накладні; розрахункові документи, пов'язані із виконанням договорів; документи, що підтверджують перевезення товарів, розрахунки із перевізниками; договори на зберігання, розміщення на складі, договори із організаціями, що здійснюють послуги по складуванню, у разі наявності виробничих потужностей, або орендованих приміщень документи на підставі яких здійснювалась оренда.

У відповідь на наданий запит позивачем було надіслано лист (вих. від 23 грудня 2014 року №12-23-1) із поясненнями щодо господарських відносин із ТОВ «ПРОМІТЕЙ-ТЛ» та ТОВ «ЛЕГАРДО ГРУП» за вересень 2014 року та копії документів, які витребовувались відповідачем, а саме: договорів, видаткових накладних, податкових накладних, розрахункових документів, документів на підтвердження перевезення товару й його зберігання тощо.

У подальшому на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 ПК України відповідачем прийнято наказ «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПП «Сунатко» щодо дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «ПРОМІТЕЙ-ТЛ» та ТОВ «ЛЕГАРДО ГРУП» за вересень 2014 року» від 05 січня 2015 року №5 (термін проведення перевірки з 12 січня 2015 року тривалістю 5 робочих днів).

Отже, як встановлено судами в ході розгляду справи, фактичною підставою для прийняття оскаржуваного наказу були положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Касаційний суд не погоджується із висновками суду апеляційної інстанції про наявність у відповідача підстав для призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з огляду на наступне.

Відповідно до статті 62 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України виникає за наявності таких умов: виявлення фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Зазначені у підпункті 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов'язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.

При цьому, факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та їх документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб'єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Аналогічна правова позиція була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 16 лютого 2016 року (справа №826/12651/14).

В матеріалах справи, що розглядається, відсутні будь-які докази на підтвердження наявності конкретних обставин (фактів), які б свідчили про порушення позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі обставин, зазначених у письмовому запиті Інспекції; доказів виявлення таких обставин внаслідок перевірок інших платників податків тощо. Апеляційним судом ж в ході розгляду даної справи таких обставин також не наведено.

Натомість, позивачем на запит податкового органу та у відведений строк надано пояснення та їх документальні підтвердження, відповідність яких обсягу запитуваної інформації не спростована відповідачем - суб'єктом владних повноважень, на якого положеннями частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент ухвалення судових рішень) покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, якщо він заперечує проти адміністративного позову, відповідними доказами.

За встановлених обставин даної справи Верховний Суд, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, доходить висновку, що оскаржуваний наказ про призначення перевірки прийнято за відсутності підстав та умов, визначених підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, із дотриманням яких законодавець пов'язує можливість проведення документальної позапланової перевірки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому безпідставно скасував рішення суду першої інстанції, яке, на думку Верховного Суду, є обґрунтованим та законним.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Сунатко» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року скасувати, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду