Справа № 825/2397/18
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

06 серпня 2018 року м. Чернігів Справа № 825/2397/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихоненко О.М.,

за участю секретаря Якуш І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

та представника відповідача Родінченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - ГУ ДФС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача № 0-2502 від 22.05.2018 про зобов'язання позивача сплатити транспортних податок за 2016 рік в сумі 25 000,00 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не врахував вартість легкового автомобіля, що йому належить. Так, станом на 2016 рік його транспортний засіб коштує менше ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року і не є об'єктом оподаткування транспортним податком в розумінні пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України. Враховуючи наведене вважає, що винесене ГУ ДФС у Чернігівській області податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 23.06.2018 прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.07.2018 представником відповідача надано відзив на позов, в якому останній із позовними вимогами не погодився, зазначивши, що при винесенні оскаржуваного рішення відповідач діяв відповідно до п.13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів Укравни від 18.02.2016 № 66. При цьому також звернув увагу на те, що вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті. При визначенні податкового зобов'язання з транспортного податку позивачу ГУ ДФС у Чернігівській області керувалося інформацією отриманою від Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України щодо легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, яка завантажена до розділу «Перелік суб'єктів та об'єктів оподаткування» (закладка «Транспортний податок» підсистеми «Облік платежів») ІТС «Податковий блок»). Тобто, органи ДФС, не здійснюють безпосереднього розрахунку середньоринкової вартості транспортного засобу. Мінекономрозвитку надає до ДФС списки автомобілів, які є об'єктом оподаткування, дані автомобілі вносяться до ІС "Податковий блок". Далі, на основі вищезазначених списків, здійснюється формування податкового повідомлення-рішення, яке вручається/надсилається платникам транспортного податку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на наступне.

ОСОБА_3, яка на момент виникнення спірних правовідносин являлась власником легкового автомобіля марки "LEXUS" модель "RX 350", 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, дата першої реєстрації транспортного засобу - 14.12.2013, що підтверджується копією договору дарування автомобіля (а.с.11).

У зв'язку з вищенаведеним, згідно із пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 22.05.2018 № 0-2502, яким визначено суму податкового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25 000,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення є предметом даного спору.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, судом враховано, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (ст.1 Податкового кодексу України).

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 71-VIІI "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 Податкового кодексу України, було введено новий вид податку для громадян України - транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування (легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.).

З 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України від 24.12.2015 № 909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році". Вказаним нормативно-правовим актом у статтю 267 Податкового кодексу України внесено зміни щодо критеріїв визначення об'єкту транспортного податку.

Так, відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних взаємовідносин), платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно із пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п. 267.4 ст. 267 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Щодо обґрунтування позивача про відсутність об'єкта оподаткування транспортним податком, з огляду на середньоринкову вартість транспортного засобу, яка становить менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, виходячи з даних фактичного пробігу транспортного засобу, судом враховано таке.

Законом України від 24.12.2015 № 928 "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 01 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату на рівні 1378 грн.

Отже, для того, щоб транспортний засіб підпадав під визначення об'єкта оподаткування, визначеного пп. 267.2.1 п. 267.1 ст. 267 Податкового кодексу України, його середньоринкова вартість має складати більше 1 033 500,00 грн. (750 х 1378,00 грн.).

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Чернігівській області винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення на підставі інформації отриманої від Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України щодо легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, яка завантажена до розділу «Перелік суб'єктів та об'єктів оподаткування» (закладка «Транспортний податок» підсистеми «Облік платежів») ІТС «Податковий блок») (а.с.27).

Разом із тим, в ході дослідження зазначеної в АІС "Податковий блок" інформації, з'ясовано, що така інформація не містить жодних відомостей відносно середньоринкової вартості автомобіля, наявність якої є необхідною для встановлення належності автомобіля до об'єкту оподаткування згідно з пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з 19.02.2016 набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком, та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Необхідно зауважити, що пробіг транспортного засобу є одним із ключових факторів, який впливає на середньоринкову вартість транспортного засобу, а тому обов'язково має враховуватись контролюючим органом при визначенні його належності до об'єкту оподаткування транспортним податком.

Так, відповідно заяви позивача поданої до Бахмацького відділення Прилуцької ОДПІ щодо належного останній автомобіля зазначено, що пробіг становить 48504 км (а.с.12).

Згідно наданого позивачем розрахунку середньоринкової вартості транспортних засобів, визначеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вартість належного позивачу транспортного засобу марки "LEXUS" модель "RX 350", 2013 року випуску, пробіг 200000 км складає 850 779,93 грн., який наявний в матеріалах справи (а.с.13), і є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня.

Суд в порядку підготовки справи до розгляду витребував у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку) (01008, Україна, м. Київ, вул. М.Грушевського,12/2) інформацію, актуальну станом на 2016 рік, про середньоринкову вартість автомобіля марки "LEXUS" модель "RX 350", 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, дата першої реєстрації транспортного засобу - 14.12.2013, із заявленим пробігом в 48504 км.

На вимогу суду Мінекономрозвитку електронною поштою від 02.08.2018 (вих. № 3805-05/32336-05 від 27.07.2018) надав суду інформацію про те, що розрахована у 2016 році згідно з Методикою середньоринкова вартість автомобіля марки "LEXUS" модель "RX 350" з об'ємом циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, 2013 року випуску та пробігом в 48504 км. становила 991 018,38 грн (з ПДВ) (а.с.38-39).

Виходячи з такої вартості автомобіля, з урахуванням усіх даних, необхідних для визначення середньоринкової вартості транспортного засобу, легковий автомобіль марки"LEXUS" модель "RX 350", 2013 року випуску, згідно із пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування транспортним податком у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, а позивач не є платником вказаного податку.

У спірних правовідносинах суд застосує рішення Європейського суду з прав людини у справах "Серков проти України" (заява №39766/05), "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права.

Цими рішеннями було встановлено порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку.

Отже, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов'язків такого платника, а також ролі рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, суд приходить до висновку про протиправність визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 227, 228, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області № 0-2502 від 22.05.2018 про зобов'язання ОСОБА_3 сплатити транспортний податок за 2016 рік в сумі 25000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя О.М. Тихоненко

Повний текст рішення складено 06.08.2018.