Справа № 461/4951/18
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/4951/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Мисько М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (79008, АДРЕСА_1) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (79000, м.Львів, вул. Перфецького 19) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності BP № 274154 від 26 червня 2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 36, ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн..

З постановою позивач не погоджується, вважає її необґрунтованою, ухваленою з грубим порушенням чинного законодавства, викладені у ній обставини та висновки щодо підстави порушення Правил дорожнього руху такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а сам розгляд справи неповним та необ'єктивним. В обґрунтування позову покликається на те, що 26 червня 2018 року близько 02.00 год. позивач перебував у автомобілі ОСОБА_2 р.н. НОМЕР_1, який був припаркований біля будинку по вул. Зарицьких в м. Львові, в якому останній проживає. Окрім нього в автомобілі було ще троє осіб. До автомобіля підійшли працівники патрульної поліції м. Львова, які вказали, що даний автомобіль здійснив поворот в недозволеному місці з вулиці ОСОБА_3 на вулицю Зарицьких в м. Львові без увімкнення покажчика повороту. На запитання працівників поліції, кому належить даний автомобіль, позивач вказав, що автомобіль перебуває у його користуванні, однак, 26 червня 2018 року даним автомобілем не керував.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 274154 від 26.06.2018 року, 26 червня 2018 року близько 02.00 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ОСОБА_2 р.н. НОМЕР_1 здійснив поворот в недозволеному місці з вулиці ОСОБА_3 на вулицю Зарицьких в м. Львові без увімкнення покажчика повороту. Окрім того, після перевірки документів, працівниками поліції встановлено відсутність поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 36, ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КупАП.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність на ступає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з диспозицією ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Юридичний склад конкретного адміністративного правопорушення становлять суб'єкт, об'єкт, суб'єктивна та об'єктивна сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає адміністративну відповідальність особи.

Суб'єктом проступку є фізична осудна особа, яка вчинила адміністративне правопорушення та досягла встановленого законом віку для притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, суб'єктом окремих адміністративних правопорушень особа може бути визнана лише за наявності у неї, крім вказаних загальних ознак суб'єкта, певних додаткових (спеціальних) ознак, зокрема таких, що пов'язані з її трудовою або службовою діяльністю.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач, заперечуючи факту вчинення ним правопорушення, посилається на відсутність належних доказів на підтвердження його винуватості. Стверджує, що оскільки, він транспортним засобом не керував, в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, що згідно з ст. 247 КУпАП є обставинами що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Так, оскаржуючи вказану постанову, вказував на те, що 26 червня 2018 року він дійсно перебував у автомобілі ОСОБА_2 р.н. НОМЕР_1, який був припаркований біля будинку по вул. Зарицьких в м. Львові, однак автомобілем не керував та окрім позивача в автомобілі було ще троє осіб.

Нормою частини 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ПДР України.

Як вбачається з доводів позовної заяви та пояснень позивача в суді, ОСОБА_1 стверджував, що не погоджувався з діями працівника поліції щодо винесення постанови вважаючи, що в його діях відсутня подія та склад правопорушення.

Тому суд вважає, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача.

Однак доказів того, що позивач керуючи транспортним засобом ОСОБА_2 р.н. НОМЕР_1 здійснив поворот в недозволеному місці з вулиці ОСОБА_3 на вулицю Зарицьких в м. Львові без увімкнення покажчика повороту та за відсутністтю поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідачем до матеріалів справи не долучено.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, у зв'язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена 26.06.2018 року BP № 274154 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 36, ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 20, 73, 77, 243, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 26.06.2018 року BP № 274154 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 36, ч.2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя І.Р.Волоско.