Справа № 813/2229/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2018 року

Київ

справа №813/2229/17

касаційне провадження №К/9901/5182/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Управління) на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.07.2017 (суддя - Гулик А.Г.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017 (головуючий суддя - Запотічний І.І., судді - Затолочний В.С., Матковська З.М.) у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.) до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Управління, у якому просила визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 31.05.2017 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 113924,00 грн.

На обґрунтування зазначених позовних вимог ФОП ОСОБА_2 послалася на те, що: сам факт проведення розрахункової операції із застосуванням реєстратора розрахункових операцій засвідчує факт оприбуткування готівкових коштів, оскільки інформація про суму виручки від здійснення операції зберігається у фіскальній пам'яті реєстратора розрахункової операції; позивачем було допущено порушення порядку ведення книги обліку розрахункових операцій - оскільки не було здійснено запису у цій книзі про оприбуткування грошових коштів на підставі фіскальних звітних чеків, проте за таке порушення не передбачена відповідальність згідно абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», на підставі якої до позивача були застосовані штрафні (фінансові) санкції.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 24.07.2017, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017, позов задовольнив повністю: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Управління № від 31.05.2017.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди виходили з того, що факт порушення позивачем вимог пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, мав місце у період з 11 по 19 травня 2017 року, а у період з 01 по 10 травня 2017 року позивачем таких порушень допущено не було, що підтверджується записами у книзі обліку розрахункових операцій із внесенням виправлень, самостійно здійснених ФОП ОСОБА_2 до дня проведення перевірки, проте у випадку встановлення невідповідності частини рішення суб'єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства наслідком такого є визнання акта частково протиправним при умові, що цю частину може бути ідентифіковано та що без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність, значення, тоді як у даному випадку частину оскарженого податкового повідомлення-рішення виокремити неможливо.

Управління оскаржило рішення судів першої апеляційної інстанції до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 14.11.2017 залишив касаційну скаргу без руху.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 09.01.2018 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Управління та витребувало матеріали справи із суду першої інстанції з урахуванням приписів підпункту 12 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки з наявних у матеріалах справи записів у книзі обліку розрахункових операцій та Х-звітів за період з 11.05.2017 по 18.05.2018 можливо встановити суму, яку за вказаних період не було оприбутковано позивачем, та, відповідно, визначити п'ятикратний розмір штрафної (фінансової) санкції за не оприбуткування цієї суми.

У відзиві на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_2 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 26.07.2018 визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження і призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження з 31.07.2018.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що 19.05.2017 Управління провело перевірку господарської одиниці - магазину-бару, що розташований за адресою: с. Ясниська Яворівського району Львівської області, результати якої оформлені актом №0729/13/33/РРО/НОМЕР_2, за висновками якого позивачем порушені вимоги пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, які полягали у неоприбуткуванні готівкових коштів від здійснення господарських операцій за період з 01.05.2017 по 18.05.2017, оскільки до книги обліку розрахункових операцій не було внесені записи на підставі фіскальних звітів за зазначений період.

На підставі вказаного акту перевірки Управління прийняло податкове повідомлення-рішення № від 31.05.2017, яким на підставі абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосувало до ФОП ОСОБА_2 штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 113924,00 грн.

Суди встановили, що за період з 01.05.2017 по 10.05.2017 ФОП ОСОБА_2 внесла до книги обліку розрахункових операцій записи про суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій та здійснила облік зазначених готівкових коштів у книгу обліку розрахункових операцій, проте допустила технічні помилки у зазначенні місяця (замість цифр « 05» - місяць травень вказала цифри « 06» - місяць червень). Вказані помилки були самостійно виправлені ФОП ОСОБА_2 до дня проведення перевірки.

Разом з цим, суди встановили, що у період з 11.05.2017 по 18.05.2017 ФОП ОСОБА_2 не внесла до книги обліку розрахункових операцій записи про суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій та здійснила облік зазначених готівкових коштів у книгу обліку розрахункових операцій.

Визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій віднесено до повноважень НБУ (пункт 6 статті 33 Закону України «Про Національний банк України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)).

Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абзацом третім пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операційна підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом третім статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Ураховуючи викладене вище, колегія суддів вказує, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстратора розрахункових операцій або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках реєстратора розрахункових операцій (даних розрахункової книги) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Невиконання будь-якої із цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність згідно абзацу третього статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Виходячи з аналізу наведених правових норм, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду вказує, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли неправомірного висновку про наявність підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення у повному обсязі з підстав неможливості ідентифікувати частину рішення суб'єкта владних повноважень, яка не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в силу положень абзацу шостого пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов'язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій, а у випадку відсутності (ненадання) такого розрахунку суд не обмежений правом призначити судову експертизу.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції від 15.12.2017) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Оскільки судами попередніх інстанцій обставини щодо правильності здійсненого Управлінням розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за період з 11 по 18 травня 2017 року не встановлювались, суд касаційної інстанції позбавлений можливості прийняти нове судове рішення.

Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Управління підлягає частковому задоволенню, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 24.07.2017 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017 підлягають скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 349, п. 1 ч. 2 ст. 353, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.07.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2017 скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова

Т.М. Шипуліна