Справа № 1240/1969/18
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/1969/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чиркіна С.М.,

за участю

секретаря судового засідання: Якимчук В.В.,

та

представників сторін:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Луганській області до комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради про стягнення податкового боргу у сумі 544081,32 грн,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради, в якому позивач просить:

- стягнути з відповідача податковий борг з рентної плати за спеціальне використання води на суму 544081,32 грн з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих цього платника.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем у строки, визначені Податковим кодексом України, не сплачено суму податкового зобовязання з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 544081,32 грн, самостійно визначену у поданій платником податків податковій звітності. Рубіжанською ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області було сформовано першу та другу податкові вимоги від 21.11.2007 №283 та від 24.12.2007 № 306, які вручено особисто представнику відповідача. Станом на даний час вищезазначені податкові вимоги не погашені, податковий борг не сплачений.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 26), надав до суду клопотання про розгляд адміністративної справи за відсутності представника Головного управління ДФС у Луганській області (а.с. 34).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 25). надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також зазначив, що позовні вимоги підтримує а повному обсязі.

Відповідно до частини девятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки сторони про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином і відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому проваджені на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статті 90 КАС України, судом встановлено таке.

Комунальне підприємство «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради (ідентифікаційний код 33270581) зареєстроване юридичною особою, перебуває на обліку в Рубіжанській обєднаній державній фіскальній служби як платник податків за основним місцем обліку, що підтверджується інформацією, зазначеною у витязі з реєстраційних та облікових даних платника податків та витязіг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25 липня 20187 року № НОМЕР_1 (а.с. 7-8, 27).

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54 та підпункту 266.7.5 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України відповідачем до Рубіжанської обєднано державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області подано таку податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2017 рік від 20 лютого 2017 року № НОМЕР_2, відповідно до якої нараховано податкове зобов'язання щодо податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2017 рік в загальній сумі 60428,80 грн, з розбивкою річної суми за кварталами: 15107,20 грн щоквартально (арк. спр. 29-30).

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54 та пункту 257.1 статті 257 Податкового кодексу України відповідачем до Рубіжанської обєднано державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області подано таку податкову звітність:

- розрахунок № 1 з рентної плати за спеціальне використання води за І квартал 2017 року від 27 липня 2017 року № НОМЕР_3, яким визначено податкове зобовязання з рентної плати в сумі 114001,98 грн (а.с. 15);

- розрахунок № 6 з рентної плати за спеціальне використання води за ІІ квартал 2017 року від 04 серпня 2017 року № НОМЕР_4, яким визначено податкове зобовязання з рентної плати в сумі 103727,70 грн (а.с. 16);

- розрахунок № 7 з рентної плати за спеціальне використання води за ІІІ квартал 2017 року від 08 листопада 2017 року № НОМЕР_5, яким визначено податкове зобовязання з рентної плати в сумі 103625,44 грн (а.с. 17);

- розрахунок № 2 з рентної плати за спеціальне використання води за ІV квартал 2017 року від 09 лютого 2018 року № НОМЕР_6, яким визначено податкове зобовязання з рентної плати в сумі 117356,47 грн (а.с. 18);

- розрахунок № 1 з рентної плати за спеціальне використання води за І квартал 2018 року від 08 травня 2018 року № НОМЕР_7, яким визначено податкове зобовязання з рентної плати в сумі 105369,73 грн (а.с. 19);

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд виходить з такого.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобовязання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобовязання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобовязання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (підпункт 49.18.1 пункту 49.18);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2 пункту 49.18);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.3, пункту 49.18);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (підпункт 49.18.4 пункту 49.18);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5, пункту 49.18).

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 251.1.4 пункту 251.1 статті 251 Податкового кодексу України рентна плата складається з рентної плати за спеціальне використання води.

Платниками рентної плати за спеціальне використання води є водокористувачі - субєкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних обєктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), та використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва (пункт 255.1 статті 255 Податкового кодексу України).

Пунктом 257.1 статті 257 Податкового кодексу України передбачено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Відповідно до абзацу першого пункту 257.5 статті 257 Податкового кодексу України сума податкових зобовязань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

В порушення зазначених норм Податкового кодексу України відповідачем не сплачено узгоджену суму грошового зобовязання з рентної плати за спеціальне використання води за І-ІV квартали 2017 року та І квартал 2018 року у розмірі 544081,32 грн, що підтверджується інтегрованою карткою платника за вказаним видом платежу станом на 31.05.2018 (а.с. 14).

В порушення вимог пункту 57.1 статті 57, пунктів 257.1, 257.5 статті 257 Податкового кодексу України комунальне підприємство «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради самостійно суму податкового зобов'язання з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 544081,32 грн, зазначену у розрахунках, не сплатило, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг.

Наявність у комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради податкового боргу з рентної плати за спеціальне використання води в сумі 544081,32 грн, станом на час розгляду даної справи підтверджена розрахунком податкового боргу (а.с. 13) та інтегрованою карткою платника податків за вказаним видом платежу станом на 30.06.2018 (а.с. 31-32).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги та здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

До набрання чинності Податковим кодексом України спеціальним законом з питань оподаткування, який установлював порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначав процедуру оскарження дій органів стягнення, був Закон України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі - Закон № 2181).

Відповідно до абзацу першого підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 (який був чинним до 01 січня 2011 року) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги також надсилаються платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суму податкових зобов'язань у встановлені законом строки, без попереднього направлення (вручення) податкового повідомлення (абзац другий підпункту 6.2.2 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181.

Згідно з підпунктом 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписки або надіслано листом з повідомленням про вручення (абзац перший підпункту 6.2.4 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181).

На виконання вимог підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону № 2181 Рубіжанською обєднаною ДПІ посадовій особі комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради під підпис вручено першу податкову вимогу від 21 листопада 2007 року № 283 та другу податкову вимогу від 24 грудня 2007 року № 306 (а.с. 10).

Оскільки перша податкова вимога від 21 листопада 2007 року № 283 та друга податкова вимога від 24 грудня 2007 року № 306 є чинними (доказів про скасування або відкликання податкових вимог суду не надано), суд дійшов висновку, що контролюючим органом при зверненні до адміністративного суду з позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі, дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючи органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 ПК України).

З вищевикладеного слідує, що у межах спірних правовідносин контролюючим органом, уповноваженим здійснювати стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини є Головне управління ДФС у Луганській області.

Відповідач визнав позовні вимоги.

Відповідно до положень статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання адміністративного позову судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем за час розгляду даної справи податковий борг з рентної плати за спеціальне використання води у розмірі 544081,32 грн не сплачений, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частини четвертої статті 139 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно із частиною першою статті 142 КАС України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 8161,22 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 15.06.2018 № 515 (а.с. 3).

Зважаючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову до суду, що складає 4080,61 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Луганській області (ідентифікаційний код 39591445, місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72) до комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради (ідентифікаційний код 32026192, місцезнаходження: 93000, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, буд. 49) про стягнення податкового боргу у сумі 544081,32 грн задовольнити повністю.

Стягнути кошти з рахунків комунального підприємства «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради (ідентифікаційний код 32026192, місцезнаходження: 93000, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, буд. 49) у банках, обслуговуючих комунальне підприємство «Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Рубіжанської міської ради, за податковим боргом з рентної плати за спеціальне використання води у сумі 544081 (пятсот сорок чотири тисячі вісімдесят одну) гривню 32 копійки на користь Державного бюджету України на розрахунковий рахунок 0071, отримувач: УДК у м. Рубіжне/13020401, ОКПО: 37904431, МФО: 804013, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Луганській області, код платежу: 13020401.

Повернути Головному управлінню ДФС у Луганській області (місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Енергетиків, будинок 72, код за ) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до Луганського окружного адміністративного суду за платіжним дорученням від 15 червня 2018 року № 515, що складає 4080 (чотири тисячі вісімдесят) гривень 61 копійку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1