Справа № 812/483/18
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року справа №812/483/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого- судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року у справі № 812/483/18 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В., повний текст складено 04 травня 2018 року в м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з уточненим адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області (далі - відповідач, управління, пенсійний орган) про визнання неправомірним дій щодо неперерахування пенсії із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року № 306 неправомірними; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, виходячи з усіх сум заробітної плати (доходу) за 1989-1993 роки із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року, де зарплату кожного року окремо поділити на 12 місяців (аванс + натуроплата), з дня призначення пенсії та виплатити недораховану суму пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, передбаченої законодавством (а.с. 4-6, 34-39)

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року позовна заява задоволена частково. Визнано дії щодо неперерахування пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року неправомірними. Зобов'язано провести перерахунок пенсії з заробітної плати за 1989-1993 роки відповідно до пункту 8 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року, на підставі архівних довідок № 1218 від 24 вересня 2012 року та № 71 від 26 січня 2018 року. Перерахунок здійснити з моменту звернення та виплатити йому недоплачену пенсію з урахуванням компенсації втрати частини доходів. У решті позовних вимог - відмовлено (а.с. 155-158).

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання провести перерахунок пенсії з заробітної плати за 1989 -1993 роки відповідно до пункту 8 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року, на підставі архівних довідок № 1218 від 24 вересня 2012 року та № 71 від 26 січня 2018 року і ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з заробітної плати за 1989-1993 роки відповідно до пункту 8 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року, на підставі архівних довідок № 1218 від 24 вересня 2012 року та № 1219 від 24 вересня 2012 року, через порушення норм матеріального та процесуального права (а.с. 47182-186).

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що судом не в повному обсязі з'ясовані обставини, досліджені докази, невмотивовано застосовано відомості зазначені в довідці № 71 від 26 січня 2018 року та залишено поза увагою довідку № 1219 від 24 вересня 2012 року, які видані на підставі одних і тих самих первинних документів.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, вивчив доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Старобільському об'єднаному управлінню Пенсійного фонду України Луганської області та отримує пенсію за віком (а.с. 8).

Позивач пропрацював в період з 24 січня 1980 року по 04 квітня 1988 року в колгоспі «Шлях Леніна» - механізатором, з 05 квітня 1988 року по 31 грудня 1989 року начальником машинного двору, з 01 січня 1989 року переведений трактористом. З 19 вересня 1992 року прийнятий в члени колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Леніна», в якості тракториста у зв'язку з перейменуванням колгоспу «Шлях Леніна» в КСП «Шлях Леніна». 31 грудня 1993 року звільнений з КСП «Шлях Леніна» по переводу у фермерське господарство «Захар», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 55-59).

30 січня 2018 року позивач звернуся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії відповідно до Постанови Кабінет Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року (а.с. 78).

Управління листом № 08/Л-14 від 12 лютого 2018 року відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв'язку із невідповідністю довідок вимогам Постанови Кабінет Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року. Відповідно до книги по нарахуванню заробітної плати за 1992 рік, не відображено нарахування та утримання страхових виплат із сум нарахованої натуроплати за 1992 рік (а.с.41).

Згідно довідки СТОВ «Боровчанка» № 24 від 09 листопада 2009 року, СТОВ «Боровчанка» є правонаступником КСП «Шлях Леніна», КСП «Шлях Леніна» є правонаступником колгоспу «Шлях Леніна» (а.с. 50).

Відповідно до довідки СТОВ «Боровчанка» № 49 від 13 жовтня 2009 року, у господарстві в період з 1990 року по 1994 рік застосовувалась нова система оплати праці по Дагестанському методу із застосуванням авансування та кінцевого результату виходу продукції за рік згідно з постановою ЦК КПРС, РМ СРСР та ВЦ СПС від 17 вересня 1986 року № 1115 (а.с. 51), а саме: нарахування заробітної плати проводилось авансом, а наприкінці року робився перерахунок заробітної плати по виходу продукції, тобто за кінцевим результатом. Оплата, яка нарахована колгоспникам внесена в трудові книжки колгоспників.

У зв'язку з ліквідацією 07 червня 2013 року КСП «Шлях Леніна» документи по заробітній платі здано до комунального закладу «Трудовий архів» Старобільського району.

Комунальним закладом «Трудовий архів» Старобільського району позивачу надано довідки № 1218 від 24 вересня 2012 року та № 1219 щодо нарахованої його заробітної плати в колгоспі «Шлях Леніна», КСП «Шлях Леніна» за період з 1985 по 1993 роки (а.с. 48-49).

Управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю відділу контрольно-перевірочної роботи Головного управління пенсійного Фонду України в Луганській області проведено звірку документів для призначення (перерахунку ) пенсії позивачу, результати якої оформлено довідкою від 26 січня 2018 року. Звірка проводилась з відома директора комунальної установи «Трудовий архів» Старобільського району ОСОБА_3, у присутності зберігача фондів ОСОБА_4. Для звірки надані книги нарахування заробітної плати працівникам колгоспу «Шлях Леніна» та КСП «Шлях Леніна» за період з 1989 по 1993 роки, «Журнал начисления натуроплаты по колхозу «Шлях Ленина» за 1992 год», «Журнал начисления натуроплаты по колхозу «Шлях Ленина» за 1993 год». За результатами звірки встановлено, що архівна довідка № 1218 від 24 вересня 2012 року відповідає первинним документам та розбіжностей не встановлено. Архівна довідка № 1219 від 24 вересня 2012 року не відповідає первинним документам, оскільки в «Журнале начисления натуроплаты по колхозу «Шлях Ленина» за 1993 год» не зазначено нарахованої суми натуроплати ОСОБА_1 у сумі 955383,0. (а.с. 123-124).

Комунальним закладом «Трудовий архів» Старобільського району видано нову довідку від 26 січня 2018 року № 71 щодо нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 в колгоспі «Шлях Леніна», КСП «Шлях Леніна» за період з 1990 по 1993 роки (а.с.125).

Відповідно до архівних витягів з Протоколу № 15 засідання правління колгоспу «Шлях Леніна» від 27 грудня 1989 року та протоколу № 2 засідання правління колгоспу «Шлях Леніна» правління колгоспу від 6 лютого 1990 року вирішено провести навчання спеціалістів та всіх колгоспників для переходу на нову систему оплату праці, затвердити розрахунки для переходу на нові умови оплати праці відповідно до постанови ЦК КПРС Ради Міністрів СРСР, ВЦСПС від 17 вересня 1986 року № 1115 (а.с.18-20).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що дії відповідача частково не відповідають вимогам законодавства.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Позивач пропрацював в колгоспі «Шлях Леніна» механізатором, начальником машинного двору, потім був переведений трактористом та прийнятий в члени колективного сільськогосподарського підприємства «Шлях Леніна», в якості тракториста.

Відповідно до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР, ВЦ РПС № 1115 від 17.09.1986 року «О совершенствовании организации заработной платы и введении новых тарифных ставок и должностных окладов работников производственных отраслей народного хазяйства» були затверджені основні принципи вдосконалення організації оплати труда, в тому числі установлення заробітної плати за кінцевим результатом роботи, раціонального використання фондів заробітної плати, матеріальне стимулювання кожному працівнику за результатом праці. Затверджені нові умови оплати праці, робітників, в тому числі і працівників сільського господарства.

Стаття 3 Закону України «Про правонаступництво України» від 12 вересня 1991 року № 1543-ХІІ передбачає, що Закони Української PCP та інші акти, ухвалені Верховною Радою Української PCP, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України.

Отже, зазначена постанова використовувалась, як нормативний документ при нарахуванні заробітної плати для громадянам України.

Відповідно до статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). У заробіток для обчислення пенсії членам колгоспів включається оплата в усіх її видах за роботу в громадському господарстві колгоспу.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначений порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум. Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;

3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затверджено «Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць» (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 зазначеного Порядку, дія цього Порядку поширюється на таких осіб, що до 1 липня 1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема, тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно до пунктів 4, 5 Порядку, до заяви додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи. Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи є: для працівників старательських артілей - довідка про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії та трудова книжка; для інших осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку, - довідка підприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

У разі коли у пенсійній справі особи зберігається довідка про заробітну плату (дохід) чи інші документи, що підтверджують факт отримання заробітної плати (доходу) за результатами роботи, така довідка чи документи можуть використовуватися для перерахунку пенсії за рішенням управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті.

Відповідно до пункту 8 Порядку, заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що перерахунок пенсії у зв'язку із зарахуванням до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії сум заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, здійснюється на підставі заяви та необхідних документів у строк, визначений статтею 45 Закону № 1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач в період з 1985 по 1993 роки працював у колгоспі «Шлях Леніна» та КСП «Шлях Леніна» та йому фактично нараховувалась заробітна плата, яка складалась з авансових виплат заробітної плати на протязі року та сум натуроплати. Відповідачем для нарахування його пенсії суми натуроплати не враховувались.

Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, визнання дії відповідача щодо неперерахування позивачу пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року неправомірними та зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з заробітної плати за 1989-1993 роки відповідно до пункту 8 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20 квітня 2005 року, на підставі архівних довідок № 1218 від 24 вересня 2012 року та № 71 від 26 січня 2018 року, здійснивши перерахунок з моменту звернення та виплатити йому недоплачену пенсію з урахуванням компенсації втрати частини доходів.

Стосовно посилання позивача про невмотивованість застосування судом першої інстанції відомостей зазначених в довідці № 71 від 26 січня 2018 року та залишення поза увагою довідки № 1219 від 24 вересня 2012 року, які видані на підставі одних і тих самих первинних документів, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, для призначення (перерахунку) пенсії подається довідка про заробітну плату встановленої форми. Така довідка видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то необхідні довідки видаються правонаступниками цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Тобто, відповідно до змісту наведеної норми сільські ради як архівні установи мають повноваження видавати довідки про заробітну плату для призначення та перерахунку пенсії у випадку ліквідації підприємств та установ та відсутності їх правонаступників. Нормою не встановлено обмеження виду та обсягу інформації про заробітну плату (складники, порядок розподілу сум тощо), яку отримувала особа, а також передбачено можливість видачі довідки не за встановленою формою на підставі даних, наявних в архівних фондах.

В зв'язку з ліквідацією КСП «Шлях Леніна» всі первинні документи розрахунків та нарахувань заробітної плати передані до КУ «Трудовий архів» Старобільського району.

Згідно Додатку до Порядку № 306 довідка може бути видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей, інших документів за визначений рік. Належність архівних довідок позивачу, підтверджується періодом роботи позивача в колгоспі «Шлях Леніна» та КСП «Шлях Леніна», зазначеним в трудовій книжці.

Таким чином, суд зазначає, що довідки № 1218 від 24 вересня 2012 року та № 71 від 26 січня 2018 року видані на підставі книг нарахування заробітної плати працівникам за 1989 - 1994 роки.

Отже, у відповідача не було підстав для відмови у прийнятті вказаних довідок.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог в зазначеній частині.

З врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги позивача.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року у справі № 812/483/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 травня 2018 року у справі № 812/483/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області про зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повне судове рішення складене 01 серпня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати складання повного судового рішення та не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених пунктом 2 частиною 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня його складання повного судового рішення.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова