Справа № 484/3731/17
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 р. № 484/3731/17
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1
до відповідача:Первомайської міської ради Миколаївської області, вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213
про:визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Первомайського міськрайонного суду до Первомайської міської ради Миколаївської області (далі - відповідач) з вимогою: визнати протиправною відмову виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, викладеної в листі від 13.06.2017 року за № Б-551, №438-17 та зобов'язати Первомайську міську раду Миколаївської області вчинити дії щодо прийняття рішення про затвердження ОСОБА_1 технічної документації із земелеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) несільськогосподарського призначення площею 0,2211 га для обслуговування водної станції, яка знаходиться за адресою: вул.О.Герцена, 2а, м.Первомайськ Миколаївської області.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду від 08.11.2017 року провадження у справі відкрито та призначено справу № 484/3731/17 до розгляду.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду від 15.02.2018 року справу № 484/3731/17 передано до Миколаївського окружного адміністративного суду за підсудністю відповідно до ст.29 КАС України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2018 року справу № 484/3731/17 передано до провадження судді Устинова І.А.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначив, що відмова відповідача в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для обслуговування водної станції є необгрунтованою, порушує вимоги, визначені земельни законодавством України та порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, а тому є протиправною.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач зазначає, що він діяв в межах повноважень, що віднесені до компетенції міських рад при вирішенні земельних питань.

Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження.

З'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлові будівлі (будівля водної станції, вбиральня), розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Первомайської міської ради Миколаївської області від 14.08.1996 року № 209 позивачу надано для обслуговування водної бази у постійне користування земельну ділянку площею 0,2618 га, право на постійне користування якою засвідчене Державним актом серії МК від 30.09.1996 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів па право постійного користування землею № 170.

Відповідно до пункту 3 Рішення Первомайської міської ради від 25.04.2017 року №9 "Про надання дозволів на розробку технічної докуметації із земелеустрою" позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації із земелеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки площею 0,2618 га, що перебуває в постійному користуванні ОСОБА_1 для обслуговування водної станції по АДРЕСА_2

На підставі вказаного рішення та укладеного долговору між позивачем та ПП "Геліос-Л" від 04.05.22017р. № 91-т, було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж зазначеної вище земельної ділянки.

13.05.2017 року та 15.05.2017 року позивач звернувся до відповідача з заявами про отримання у власність земельної ділянки (на платній основі), що належить йому на праві постійного користування та затвердження технічної документації із землеустрою на відповідну земельну ділянку.

13.06.2017 року відповідачем надано відповідь на заяви ОСОБА_1, в яких зазначино, що "дані питання винесні на розгляд міської ради, яке відбулось 29.05.2017 року, однак знято для додаткового вивчення".

На засіданні постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури та земельних відносин 14.06.2017 року було розглянуто заявия позивача та вирішено не вносити на розгляд міської ради питання, які ставить позивач поки не буде приведено все відповідно до Державного акту і не прибрана огорожа на відстані 100 метрів від річки.

Позивач вважає таке рішення міської ради є необгрунтованим та таким, що порушує вимоги чинного законодавства України, які регулюють питання затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також порушують права та інтереси самого позивача.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси відповідних територіальних громад та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно пункту 34 ч.1 ст.26 вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях відповідної ради вирішуються питання відповідно до закону з питань регулювання земельних відносин.

За умовами ч.1 ст.122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальпої власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1,2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передач земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.1 ст. 123 ЗК України надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У такому випадку, розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою АРК, Радою Міністрів АРК, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 9 ст.118 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної або комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст.122 ЗК України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Погодження та затвердження технічної документації із землеустрою врегульовано ст.186 ЗК України. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцесті) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Законодавством чітко визначена документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцесті) та строк прийняття рішення щодо затвердження такої документації.

Отже, виходячи з матерілів справи та з аналізу норм земельного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем було дотримано всіх вимог, визначених ст.123 та 186 ЗК України щодо розроблення та затвердження документації із землеустрою про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцесті).

Позивач в позовній заяві ставить питання щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення, яким затвердити ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою відносно зазначеної вище земельної ділянки.

Відповідно до п.4 ч.24 ст. 245 КАС України, якщо позов підлягає задоволенню, то суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. Частиною 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, зазначеному в п.4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, суд вважає за можливим зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо затвердження технічної документації із землеустрою відносно зазначеної вище земельної ділянки.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірності своїх дій та оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Первомайської міської ради Миколаївської області (вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213 код ЄДРПОУ) задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, викладену в листі від 13.06.2017 року за № Б-551, №438-17.

3. Зобов'язати Первомайську міську раду Миколаївської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження йому технічної документації із земелеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) несільськогосподарського призначення площею 0,2211 га для обслуговування водної станції, яка знаходиться за адресою: вул.О.Герцена, 2а, м.Первомайськ Миколаївської області.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Первомайської міської ради Миколаївської області (вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213 ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.), сплачений квитанцією від 07.11.2017 року № 14180934.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов