Справа № 826/12000/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 серпня 2018 року м. Київ № 826/12000/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., , розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі:

за позовом ОСОБА_1
до Головного управління ДФС у м.Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №81238-13
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №81238-13 від 30.06.2017.

Разом із позовною заявою, позивач подала клопотання про забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення дії податкового повідомлення-рішення №81238-13 від 30.06.2017 до ухвалення рішення по справі та заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо стягнення суми штрафу у розмірі 5000 грн .

Заява мотивована тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення №81238-13 від 30.06.2017, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за податковий період 2017 року в сумі 25 000 грн. має очевидні ознаки протиправності та суперечить принципу стабільності податкового законодавства.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти

Слід зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з'ясованим судом обставинам та оцінивши докази, подані позивачем разом із заявою, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки судом не встановлено, а позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому.

Крім того, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, до того ж правомірність дій відповідача буде встановлена судом під час розгляду адміністративної справи по суті.

Також суд звертає увагу позивача, що відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про оскарження податкового повідомлення-рішення №81238-13 від 30.06.2017, а тому відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, грошове зобов'язання за вказаними рішеннями вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З огляду на викладене, на час оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення у судовому порядку, до дня набрання судовим рішенням законної сили, податкові зобов'язання за вказаними податковими повідомленнями - рішеннями з позивача не підлягають стягненню, оскільки вони є неузгодженими.

Таким чином, суд вважає, що наведені позивачами обґрунтування не свідчать про існування обставин визначених ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, як підстав для забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 150, 151,154,241-243,248, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвалу направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур