Справа № 826/15158/16
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 серпня 2018 року № 826/15158/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного

управління ДФС у місті Києві

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2016р. №,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17 червня 2016 року №.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що не погоджується з висновками акта перевірки щодо порушення позивачем норм Податкового кодексу України при визначенні суми податку на доходи фізичних осіб, оскільки висновки відповідача за наслідками проведеної перевірки щодо порушень позивачем норм Податкового кодексу України є хибними, базуються виключно на суб'єктивних припущеннях перевіряючих, які не мають підтвердження належними доказами.

Представник відповідача проти позову заперечував, при цьому посилаючись на те, що під час проведення перевірки встановлено заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб, внаслідок не включення позивачем до доходу сум прощених банком відсотків та щомісячної комісії. Враховуючи зазначені обставин, контролюючий орган просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, а рішення постановлене з урахуванням п. 10 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2016 року відповідачем, на підставі акта перевірки №8558/26-58-13-06-17- від 03.06.2016, прийнято наступне оскаржуване податкове повідомлення рішення, а саме:

- № , яким позивачу, за порушення п.п.163.1.1, 164.2.17 «д», 164.1, 176.1, 179.1 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб» всього в сумі 136 015,33 грн., в т.ч. за основним платежем в сумі 108 812,26 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 27 203,07 грн.

Як вбачається з акта перевірки та письмових заперечень відповідача, збільшення грошового зобов'язання та застосування до позивача штрафних санкцій, ґрунтується на наступних обставинах.

Так, в акті перевірки зазначено, що відповідно до відомостей Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 отримано від ПАТ БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» дохід в сумі 927 747,23 грн за ознакою « 126» (дохід отриманий платником податку, як додаткове благо, сума боргу платника податку анульовано кредитором).

Контролюючим органом на ПАТ БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» направлено запит від 08.05.2015 №11735/09/26-58-17-05-10 щодо підтвердження інформації, вказаної в довідці за формою 1- ДФ.

ПАТ БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» листом від 22.05.2015р. № 153-05 підтвердив достовірність даних про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 протягом 2014 року, що відображені у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-дф) за ознакою « 126», а саме: анулювання боргу за кредитним договором №50-06-И/03. Платника податків також повідомлено про анулювання (прощення) боргу згідно повідомлення № 288 від 09.10.2014р, вручено платнику податків особисто під підпис.

В подальшому позивачем подано до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік, в якій задекларовано суму доходу отриманого у вигляді додаткового блага в розмірі 287 6755,12 грн та суму податку, який підлягає сплаті в розмірі 48 661,17 грн.

Втім, як зазначає контролюючий орган, згідно з даними за формою 1-ДФ, встановлено отримання доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 927 747,23грн. в т.ч.:

- основна сума боргу у розмірі 287 675,12 грн (яка була задекларована позивачем);

- відсотки за користування кредитом у розмірі 607 378,71грн;

- заборгованість за щомісячною комісією в розмірі 32 693,40 грн.

Таким чином, на переконання відповідача, до оподаткованого доходу підлягають включенню не лише основна сума прощеного боргу у розмірі 287 675,71 грн, а й також відсотки за користування кредитом у розмірі 607 378,71 грн та заборгованість за щомісячною комісією в розмірі 32 6933,40 грн.

Не погоджуючись з обґрунтованістю зазначених вище доводів відповідача та, як наслідок, з правомірністю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

29.08.2006 p. на підставі Кредитного договору № 50-06-И/03 з Банком «Фінанси та Кредит» ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 120 000,00 дол. СІІІА з оплатою по процентній ставці 11,6 % річних. Строк повернення кредитних ресурсів згідно Кредитного договору спливає 28 серпня 2021 р.

Як зазначає позивач та не заперечувалось відповідачем, в подальшому, за Кредитним договором № 50-06-И/03 виникла заборгованість, яка була реструктуризована 25 жовтня 2012р.

09.10.2014 p. ОСОБА_2 отримав повідомлення від AT «Банк «Фінанси та Кредит» про прощення боргу за Кредитним договором № 50-06-И/03 від 29.08.2006 р. в розмірі 69 218,66 дол. США (в гривнях - 895 053,83 грн., та 32 693,40 грн), з яких:

- основна сума боргу у розмірі 287 675,12 грн;

- відсотки за користування кредитом у розмірі 607 378,71грн;

- заборгованість за щомісячною комісією в розмірі 32 693,40 грн.

Як вже зазначалось, ОСОБА_1 задекларував дохід, отриманий в 2014 р. як додаткове благо у розмірі 287 675,12 грн, в той час як відсотки та комісія позивачем, як додаткове благо, не декларувались.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктами 164.1.2 та 164.1.3. Податкового кодексу України встановлено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року.

У відповідності до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Відтак, обов'язок для сплати фізичною особою податку на доходи фізичних осіб від отриманого додаткового блага, згідно абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, виникає за наступних обов'язкових умов: повідомлення кредитором щодо прощення кредитної заборгованості та отримання позичальником додаткового блага у формі суми анульованого боргу (що було виконано банком); включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного).

Разом з тим пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивачу прощено нараховану раніше частину боргу за нарахованими/простроченими відсотками та щомісячною комісією, а відтак, з урахуванням вимог пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, сума в розмірі 640 072,11 грн. не підлягає включенню до оподатковуваного доходу платника податку, внаслідок чого нарахування позивачу суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 108 812,26грн. є неправомірним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.06.2016 № , складене Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП , адреса: АДРЕСА_1) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1360,15 (одна тисяча триста шістдесят грн 15 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві (ідентифікаційний , адреса: 03151, м. Київ, ВУЛИЦЯ СМІЛЯНСЬКА, будинок 6).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович