Справа № 814/821/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2018 р. № 814/821/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Магазин 100", вул. Соборна, 9/1, Миколаїв, 54001
до за участю: предстаавників позивача: Баришніков А.О., Алексіна Т.М. представника відповідача: Сухоненко В.В.Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6,Миколаїв,54001
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.01.2018 р. № 2,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Магазин 100» звернулось до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області від 30.01.2018 №2 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 935883 гривень за основним платежем та 126494,50 гривень штрафних санкцій.

Обґрунтовуючи протиправність визначення податковим повідомленням-рішенням №2 від 30.01.18 податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 1062377,50 гривень позивач зазначає, що заниження податку, на думку податківців, виникла у зв'язку з безпідставним віднесенням до витрат собівартості готової продукції, витрати на виготовлення якої не підтверджено документально на суму 2374115 грн. у 2014 році та 5011091 грн. у 2015-2016 р.р. Разом з цим, обліковою ціною товарів у ТОВ «Магазин 100» є ціна продажу. Оприбутковані товари, які будуть використовуватись у виробництві, обліковуються підприємством на субрахунку 282 з одночасним нарахуванням торгівельної націнки (ДТ 282 -Кт 285 «Торговельна націнка». При цьому, під час виготовлення готової продукції використовуються товари, які обліковуються на рахунку Дт 282. Переміщення товарів в виробництво здійснюється підприємством на підставі накладних на відпускання товару з відділу «Магазин 100» до відділу «Кулінарія» (Бар) та оформлюється проводкою Д 23 «Виробництво» - Кт.282 «Товари в торгівлі». Всі необхідні документи, які підтверджують придбання товарів, а також документи на переміщення товарів в виробництво є в наявності та надавались до перевірки. Також, на думку позивача, перевіряючі помилково не врахували торгову націнку, яка нараховується на етапі оприбуткування запасів на склад підприємства, при визначенні собівартості продукції за методом ціни продажу, у зв'язку з чим безпідставно зменшили підприємству собівартість вироблених товарів на суму таких націнок, та як наслідок помилково донарахували податок на прибуток відповідно на 71223 грн у 2014, 71696 грн. у 2015 та на 78637 грн. у 2016 р. Крім того, позивач звертає увагу на те, що ним були додані первинні документи щодо формування собівартості продукції відповідачу разом із запереченням до акту перевірки, яке безпідставно залишено без розгляду відповідачем.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. У письмовому відзиві на позовну заяву зазначив, що під час перевірки позивачем не були надані первинні документи на запити №1 від 09.11.17, №2 від 17.11.17 №9729/10/14-02-11), в зв'язку із чим складено акт про ненадання документів від 06.12.17 №»843-14-29-14-02/38169715, а тому судом не можуть бути використані в якості належних та допустимих доказів копії документів надані до суду, оскільки на час проведення перевірки вони не були надані. Позивачем, окрім торгівельної діяльності (перепродажу товарно-матеріальних цінностей) здійснювалась торгівля власного виробництва кулінарними виробами (торти, тістечка), салатами в асортименті, хлібобулочними виробами, м'ясною продукцією, вареники, пельмені, та інше. Під час перевірки не виявлено придбання сировини, необхідної для приготування готової продукції (страв) як у кількісному, так і у вартісному вигляді, встановлено факт виготовлення та продажу продукції ТОВ «Магазин 100», сировина для якої не передавалась в виробництво, натомість в виробництво списувались значні безпідставні обсяги сировини, які не могли бути використані у виробництві та значно перевищували їх планову необхідність в вироблених стравах. В зв'язку з ненаданням до перевірки калькуляції вироблених страв, залишків сировини на початок періодів, не було можливості виявити сировину, яка не була використана в виробництві. А отже, висновки Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо встановлених порушень, зроблені на підставі документів, наданих до перевірки, є обгрунтованими.

Суд розглянув справу в порядку загального позовного провадження.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників учасників справи, суд встановив наступне.

ТОВ «Магазин 100» зареєстрований в якості юридичної особи 17.05.2012. Товариство займається роздрібна торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, виробництвом хліба та хлібобулочних виробів; виробництвом борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання, виробництвом м'ясних продуктів у однойменному магазині за адресою: м. Миколаїв, вул. Соборна (Радянська), 9/1.

В період з 09.11.2017 по 06.12.2017 Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області провело документальну виїзну перевірку ТОВ «Магазин 100» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків.

Під час проведення перевірки, окрім іншого, податківці дійшли висновку, що ТОВ «Магазин 100» не має право на віднесення до витрат собівартості готової продукції на суму 2374115 гривень у 2014 році та 5011091 гривень у 2015-2016 роках.

Такі висновки обґрунтовані в Акті перевірки тим, що позивачем до кінця перевірки не було надано первинних документів, а саме звіти матеріально відповідальних осіб всіх підрозділів, документи по кількісно-сумовому обліку виробництва готової продукції, оригінали калькуляцій, журнали реєстрації забірних листів, інформації щодо розшифровки залишків та інше.

З цього приводу ГУ ДФС під час перевірки надсилались на адресу позивача листи з вимогою надати зазначені первинні документи, які залишилися без відповідей.

Відсутність первинних документів на витрати на зазначену суму, на думку відповідача, не дає можливості врахувати її для зменшення об'єкту оподаткування під час визначення податку на прибуток.

13.12.2017 ГУ ДФС складено Акт про результати документальної перевірки №1844/14-29-14-02/38169715, в якому, окрім інших питань, які позивач визнає та не оскаржує по цій справі, обґрунтовано нарахування грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 935883 гривень у зв'язку з відсутністю первинних документів під час перевірки.

Представник ТОВ «Магазин 100» з зазначеним Актом ознайомлений не був, а його копію направлено позивачу поштою.

20.12.2017 позивач звернувся до ГУ ДФС з листом про надання копії акту перевірки в зв'язку з його не отримання поштою.

26.12.2017 ГУ ДФС надало відповідь про те, що Акт надісланий поштою, але його копію на вимогу позивача не надано.

28.12.2017 ТОВ «Магазин 100» повторно звернувся до ГУ ДФС з запитом про надання акту перевірки.

04.01.2018 ГУ ДФС відмовив в наданні Акту перевірки з посиланням на пункт 86.5 ПК України, відповідно до якого акт перевірки вручається або надсилається.

15.01.2018 позивач втретє звернувся до ГУ ДФС з вимогою надати копію Акта перевірки від 13.12.2017.

05.02.2018 ГУ ДФС листом повідомив позивача, що Акт був надісланий рекомендованим листом 16.01.2018 та для отримання його необхідно надати документ, що підтверджує повноваження.

22.02.2018 представник ТОВ «Магазин 100» отримав копію Акту від 13.12.2017 в приміщенні ГУ ДФС.

27.02.2018 ТОВ «Магазин 100» надав письмові заперечення проти Акту та долучив копії всіх первинних документів, відсутністю яких в Акті від 13.12.2017 року обґрунтовуються неможливість врахування у витратах 2374115 гривень у 2014 році та 5011091 гривень у 2015-2016 роках.

06.03.2018 ГУ ДФС повідомив ТОВ «Магазин 100», що строк подання заперечення сплинув 23.01.2018, а тому заперечення залишаються без розгляду.

30.01.2018 уповноваженою особою ГУ ДФС винесено податкове повідомлення-рішення №2, яким ТОВ «Магазин 100» визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток в сумі 1571963 гривень за основним зобов'язанням та 267531 за штрафними санкціями.

Відповідно до п.86.3 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.

Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв'язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Відповідно до п.86.7 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п'яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов'язковою. Такі заперечення є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Відповідно до п.86.8. ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до 44.6. ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Таким чином, з аналізу зазначених вище норм Податкового кодексу України можливо прийти до висновку, що платнику податків гарантується право бути вислуханим під час прийняття контролюючим органом рішення за результатами податкової перевірки.

Зазначене право зокрема включає в себе право бути присутнім під час перевірки, право надавати пояснення та документи на підтвердження своєї позиції, право на ознайомлення з висновками перевірки викладеними в акті, право на подання заперечень проти акту перевірки. Зазначеному праву бути вислуханим, кореспондуються відповідні обов'язки суб'єкта владних повноважень.

У цьому випадку, суд констатує, що платник податків тричі письмово звертався до контролюючого органу з вимогою надати для ознайомлення акт перевірки від 13.12.2017, а контролюючий орган тричі відмовляв в цьому.

Посилання відповідача на те, що ним був виконаний обов'язок, оскільки другий примірник направлений поштою, а тому не було підстав для надання ще однієї копії безпосередньо представнику ТОВ «Магазин 100», суд вважає необґрунтованим.

Сутність вимоги, передбаченої ч.3 ст.86 ПК України, полягає в тому, щоб забезпечити реальну обізнаність платника податків зі змістом акту податкової перевірки, надати йому можливість захистись від претензій контролюючого органу, а не в лише в створенні формальних дій, які лише зовнішньо дотримуються вимог закону, а по факту його спотворюють.

Направлення акту перевірки поштою на адресу платника податків є додатковим засобом ознайомлення його з результатами перевірки, коли в інший та основний спосіб - безпосередньо вручення уповноваженому представнику не є можливим. Натомість, у цьому випадку платник податків тричі особисто звертається до контролюючого органу з метою особистого отримання акту, але відповідач відмовляв у цьому.

Відмова відповідача у наданні акту перевірки на звернення платника податків, спотворила його право бути вислуханим під час прийняття рішення.

Враховуючи, що ГУ ДФС відмовив ТОВ «Магазин 100» у наданні акту перевірки 26.12.2017, неможливо погодитися з тим, що повернення поштової кореспонденції 16.01.2018 може вважатися врученим відповідно до вимог ст.58 Податкового кодексу України.

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем первинні документи разом з запереченням від 26.02.2018, відповідно до вимог абзацу другого пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, є належними, поданими своєчасно, та вони повинні бути враховані під час ухваленні рішення за результатами розгляду акту перевірки від 13.12.2017.

Оскільки висновки акту перевірки обґрунтовані виключно тим, що під час перевірки платник податків не надав первинних документів, а під час судового розгляду суд встановив, що такі документи платником податків були надані 26.02.2018 разом з запереченням, що відповідно до ст.44 ПКУ означає, що вони надані під час перевірки, суд дійшов висновку про необґрунтованість нарахування позивачу з цього приводу податкового зобов'язання.

Позов задовольнити у повному обсязі, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області від 30.01.2018 №2 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 935883 гривень за основним платежем та 126494,50 гривень за штрафними санкціями.

Сума сплаченого позивачем судового збору відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин 100" (вул. Соборна, 9/1,Миколаїв,545) до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України у Миколаївській області від 30.01.2018 №2 в частині збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 935883 гривень за основним платежем та 126494,50 гривень за штрафними санкціями.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин 100" (вул. Соборна, 9/1,Миколаїв,545) судові витрати в розмірі 15935,66 гривень (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот тридцять п'ять грн. шістдесят шість коп.).

4. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення складено 27.07.18