Справа № 826/12807/17
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ
03 серпня 2018 року № 826/12807/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доКомандира військової частини НОМЕР_1
провизнання бездіяльності протиправною, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з адміністративним позовом до Командира військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) (з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог від 20.11.2017 року) про:

- визнання протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка полягає у невиконанні положень п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 та п. 1.9., 37.9., 37.12., 38.1., 38.6 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260;

- визнання незаконними та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2017 року № 170 (по стройовій частині), яким ОСОБА_1 виключено зі списку особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ;

- стягнення з військової частини НОМЕР_1 грошові кошти на користь ОСОБА_1 у сумі 28 488 грн. (двадцять вісім тисяч чотири сотні вісімдесят вісім гривень).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.10.2017 року відкрито провадження в адміністративній справі № 826/12807/17 та призначено дану справу до судового розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, як військовозобов`язаний 07.08.2015р. був призваний Броварським ОМВК на військову службу за мобілізацією на особливий період до військової частини - польова пошта НОМЕР_2 та зарахований до списків особового складу частини.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2017 року № 170 старшого солдата ОСОБА_1 зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 . Грошовий атестат з попереднього місця служби позивача до військової частини НОМЕР_1 переданий не був.

Наказом Командира окремого батальйону управління та забезпечення сил Спеціальних операцій Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.09.2017 року № 38-РС та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2017 року № 170 звільнено з військової служби у запас за пп. «б» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи викладене, позивача вважає, що його виключено зі списків особового складу вищезазначеної частини без проведення фінансового розрахунку. Отже, командир військової частини НОМЕР_1 не виконав своїх зобов`язань згідно п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, п. 1.9., 37.9., 37.12., 38.1., 38.6 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», що свідчить про те, що позивача звільнено з військової служби без проведення необхідних розрахунків.

У зв`язку з чим позивач вважає наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2017 року № 170 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що доводи, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, в обґрунтування свого заперечення, представник відповідача звертає увагу, що військова частини НОМЕР_1 не має перед позивачем будь-яких фінансових зобов`язань, за виключенням грошового забезпечення у розмірі 1 гривні 17 копійок за період з перебування ОСОБА_1 в розпорядження даної військової частини.

При цьому, відповідач звертає увагу, що підставою для звільнення ОСОБА_1 стало свідоцтво про його хворобу (з постановою військово-лікарської комісії) № 888-п від 06.09.2017 року, яким ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, та обмежено придатним у воєнний час.

Також відповідач зазначає, що позивач ухилявся від отримання належного грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в розмірі 1, 17 гривень. На підставі викладеного військова частина НОМЕР_1 не здійснила дій, які порушили права та законні інтереси позивача.

07.12.2017 року ухвалено про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція КАС України, слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в редакції з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, справа розглядається з урахуванням положень пункту 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 250 КАС України.

Розглянувши подані документи та матеріали, враховуючи пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи, та не заперечувалося сторонами, ОСОБА_1 07 серпня 2015 року був призваний Броварським ОМВК Київської області на військову службу під час мобілізації, на особливий період та 09 серпня 2015 року направлений Броварським ОМВК Київської області для проходження військової служби в військову частина - польова пошта НОМЕР_2 .

10 серпня 2015 року позивач зарахований до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , де проходив військову службу на посаді стрільця- регулювальника комендантського відділення комендантського взводу комендантської роти.

24 червня 2016р. наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) №188-РС позивача призначено на відповідну посаду в 72 окрему механізовану бригаду оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України та виключено зі списку особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 2 липня 2016р. №195 (по стройовій частині).

Наказом першого заступника Генерального штабу Збройних Сил України від 31.07.2017р. №152-РС пункт 1 наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 24 червня 2016 року №188-РС про призначення старшого солдата ОСОБА_1 оператором-радіотелефоністом розвідувального взводу розвідувальної роти 72 окремої механізованої бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України відмінено як нереалізований.

Командиром військової частини НОМЕР_3 наказом №24-РС від 06.09.2017р. ОСОБА_1 виведено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.09.2017 року № 170 старшого солдата ОСОБА_1 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 06.09.2017р. №24-РС, який прибув для подальшого проходження військової служби, зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з наказу командира окремого батальйону управління та забезпечення сил спеціальних операцій Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.09.2017р. №38-РС відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», старшого солдата ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира 99 окремого батальйону управління та забезпечення Сил спеціальних операцій Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2017 року № 170 старшого солдата військової служби ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого з військової служби у запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.09.2017 № 38-РС відповідно підпункту "б" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я), з 08.09.2017 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлено для зарахування на військовий облік до Броварського ОМВК м. Бровари.

Позивач вважаючи незаконним та таким, що підлягає скасуванню наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2017 року № 170 (по стройовій частині), яким його виключено зі списку особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , оскільки під час виключення зі списків військової частини фінансовий розрахунок з ним не проведено відповідно до вимог чинного законодавства України, звернувся до суду.

Спірні правовідносини виникли між сторонами, зважаючи на зміст позовних вимог, якими є визнання протиправною бездіяльності, що полягає у невиконанні положень п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та п. 1.9., 37.9., 37.12., 38.1., 38.6 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» » затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260, визнання незаконним та скасування наказу про виключення зі списку особового складу, зобов`язання провести розрахунок регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року (надалі - Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч.4 ст.2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.13 ст.6 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Згідно з пунктом «б» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), відповідно до п. 233 якого військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

підстави звільнення з військової служби;

думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю;

районний (міський) військовий комісаріат, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

У той же час, порядок звільнення військовослужбовця за станом здоров`я визначений пунктом 240 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (далі Положення).

Так, згідно п. 240 Положення військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я.

Рішення про дальше проходження військової служби військовослужбовцями, які визнані обмежено придатними до проходження військової служби в мирний час, приймає посадова особа, до чиєї номенклатури призначення належить посада, яку займає військовослужбовець на підставі відповідних клопотань.

Після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформляються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Абзацом 2 підпункту 22.12 «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402, передбачено, що постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час, повинні бути реалізовані негайно.

Як встановлено матеріалами справи, 08.09.2017 року на адресу військової частини НОМЕР_1 за вх. №1513 надійшло свідоцтво про хворобу позивача №888-п від 06.09.2017 року.

Згідно вказаного свідоцтва, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, та обмежено придатним у воєнний час.

Як було встановлено вище, на підставі вказаного Свідоцтва згідно наказом командира окремого батальйону управління та забезпечення сил спеціальних операцій Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.09.2017р. №38-РС відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», старшого солдата ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира 99 окремого батальйону управління та забезпечення Сил спеціальних операцій Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я).

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2017 року № 170 старшого солдата військової служби ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого з військової служби у запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08.09.2017 № 38-РС відповідно підпункту "б" пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я), а з 08.09.2017 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та направлено для зарахування на військовий облік до Броварського ОМВК м. Бровари.

Також матеріали справи містять рапорт ОСОБА_1 командиру військової частини НОМЕР_1 від 08.09.2017 року про звільнення його з військової служби за станом здоров`я. Одночасно в даному рапорті позивач зазначив, що проходити службу у військовому резерві не бажає.

Матеріали справи також містять копію аркушу бесіди від 08.09.2017 року з приводу звільнення з військової служби старшого солдата ОСОБА_1 , що перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , за станом здоров`я.

Відповідно до аркуша бесіди, позивач згоден з його звільненням з лав ЗСУ за станом здоров`я. При цьому, відмітки про бажання чи заперечення щодо проходження військовослужбовцем служби у військовому резерві, даний аркуш бесіди не містить.

Також суд звертає увагу, що вказаний аркуш бесіди, позивачем підписано без зауважень.

Також суд звертає увагу, що оскаржуваний наказ, яким було позивача виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 прийнято на підставі наказу командира окремого батальйону управління та забезпечення сил спеціальних операцій Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.09.2017р. №38-РС, яким ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я).

При цьому, доказів оскарження позивачем наказу від 08.09.2017р. №38-РС, суду надано не було.

Отже, відповідачем наказ від 08.09.2017 року № 170 прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

Щодо посилання позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу, у зв`язку з

нездійсненням розрахунку при звільненні у відповідності з вимогами чинного законодавства, суд вважає не є підставою для його скасування, якщо підстави для його прийняття є законними.

У той же час, щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльність командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка полягає у невиконанні положень п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яке затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 та п. 1.9., 37.9., 37.12., 38.1., 38.6 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260, суд зазначає наступне.

Пунктом 242 Положення передбачено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до п. 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260, на яку посилається позивач, грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення в кошторисі Міністерства оборони України, за рішенням Міністра оборони України грошове забезпечення за грудень може бути виплачене в грудні.

Пунктом 37.9 вказаної Інструкції передбачено, що особам офіцерського складу та особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які щорічну основну відпустку за поточний рік не використали, у разі, якщо їм не надавалася відпустка з подальшим виключенням зі списків особового складу, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки з розрахунку:

тим, які мають вислугу до 10 календарних років, - за 30 календарних днів;

тим, які мають вислугу від 10 до 15 календарних років, - за 35 календарних днів;

тим, які мають вислугу від 15 до 20 календарних років, - за 40 календарних днів;

тим, які мають вислугу 20 і більше календарних років, - за 45 календарних днів.

У разі, якщо військовослужбовець використав частину відпустки, а друга частина відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу не надавалася, йому виплачується компенсація за невикористані дні другої частини відпустки.

Виплата грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки (пункти 37.9 та 37.10 цього розділу) здійснюється одночасно з виплатою грошової допомоги для оздоровлення, якщо вона не була виплачена раніше (п. 37.12 Інструкції).

Згідно з п. 38.1 Інструкції особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до п. 38.6 Інструкції Військовослужбовцям, які звільняються з підстав, зазначених у пунктах 38.1 та 38.2 цієї Інструкції, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується одноразова грошова допомога, включаються:

звільненим з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення);

які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних командирів (начальників) та тим, які до дня звільнення з військової служби були звільнені від посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), - посадовий оклад, оклад за військовим званням на день звільнення з військової служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), що отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами відповідно до законодавства України.

Військовослужбовцям льотно-підйомного складу, які звільнені з льотної роботи на підставі постанови військово-лікарської комісії та які у зв`язку з цим звільняються з військової служби, для обчислення одноразової грошової допомоги включається надбавка за особливі умови служби (підпункт 14.2.7 та пункт 14.3 цієї Інструкції).

Враховуючи викладені вище норми, чинного на час спірних правовідносин, законодавства, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до Витягу із послужного списку на старшого солдата ОСОБА_1 від 06.12.2017 року № 2315, загальний строк військової служби останнього складає 10 місяців 25 днів.

Зокрема, як вже зазначалося раніше, позивача 09 серпня 2015 року направлено Броварським ОМВК Київської області для проходження військової служби у військову частина - польова пошта НОМЕР_2 . З 10 серпня 2015 року позивача зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_2 де він і продовжив проходити військову службу. 2 липня 2016 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 позивач вважається таким, що справи, обов`язки та посаду здав і вибув до нового місця служби та виключений зі списків особового вкладу частини та усіх видів забезпечення. З 03 липня 2016 року позивач вважається таким, що самовільно залишив військову службу. 06 грудня 2016 року за даним фактом у відношенні до Позивача відкрито кримінальне провадження Військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону України. 08 вересня 2017 року позивач прибув до військової частини НОМЕР_1 та зарахований на всі види забезпечення. В цей же день позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Тобто, перший днем проходження військової служби Позивачем є - 09 серпня 2015 року, а останнім відповідно - 08 вересня 2017 року.

При цьому, суд звертає увагу, та погоджується з відповідачем, що згідно абзацу 3 статті 143 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 до загально строку військової служби не зараховується строк самовільного залишення військової частини або місця служби строком понад 10 діб, незалежно від причини залишення.

А тому, відповідачем період з 03 липня 2016 року по 08 вересня 2017 року, правомірно не зараховано до загально строку військової служби.

Таким чином, з 09 серпня 2015 року по 02 липня 2016 року є періодом проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 та відповідно становить 10 місяців та 24 дні.

З 08 вересня 2017 року по 08 вересня 2017 року є періодом проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та відповідно становить 1 день.

Отже, на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 позивач перебував лише один день.

У той же час, згідно грошового атестата серії ЗУ №132061, виданий за попереднім місцем служби Військовою частиною - польова пошта НОМЕР_2 відносно ОСОБА_1 та був переданий до військової частини НОМЕР_4 , не зазначено про існування фінансових зобов`язань (заборгованості) перед позивачем за попереднім місцем служби.

Таким чином, позивач не має права на грошове забезпечення, передбачені п. 1.9., 37.9., 37.12., 38.1., 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260.

Суд також звертає увагу, що згідно Довідки про грошове забезпечення за прослужений строк (08 вересня 2017 року по 08 вересня 2017 року), виданої ОСОБА_1 , сума грошового забезпечення та премії, які належать за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , становить 1 (одну) гривню 17 копійок.

У той же час, суд бере до уваги пояснення відповідача щодо ухиляння позивача від отримання грошових коштів у розмірі 1 грн. 17 коп. за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 08 вересня 2017 року по 08 вересня 2017 року, не з`являючись до каси військової частини НОМЕР_1 та не повідомляючи про банківські реквізити для перерахування належних виплат, доказом чого є Акт доведення інформації, рапорт від 08.11.2017 року бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , рапорт від 08.11.2017 року помічника командира з фінансово-економічної роботи військової частини НОМЕР_1 , лист № 1836 від 17 жовтня 2017 року, яким позивачу в черговий раз було запропоновано прибути до військової частини для отримання розрахунку та грошового атестату, проте позивач проігнорував зазначене запрошення.

Таким чином, обставина допущення військовою частиною НОМЕР_1 або її командиром бездіяльності, яка полягає у невиконанні пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, п. 1.9., 37.9., 37.12., 38.1., 38.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11.06.2008 № 260 не знайшла свого підтвердження під час розгляду даної справи, тому у задоволенні цієї позовної вимоги позивачу слід відмовити за її безпідставністю.

За вказаних обставин, не підлягає до задоволення і вимога стягнення з військової частини НОМЕР_1 грошові кошти на користь ОСОБА_1 у сумі 28 488 грн. (двадцять вісім тисяч чотири сотні вісімдесят вісім гривень).

Враховуючи зазначене, суд вважає вказані позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін