Справа № 804/3680/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2018 року Справа № 804/3680/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучми К.С.
при секретарі Чорній М.В.
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за правилами загального позовного провадження за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 27.03.2018 року АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" було отримано акт №103/28-10-40-09/00190928 від 16.03.2018 року про результати камеральної перевірки з питання достовірності даних податкових розрахунків за формою №1ДФ за 3 квартал 2017 р. Але в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні вказано, що воно винесене на підставі акту перевірки №103/28-10-46-09/00190928 від 16.03.2018 року. З урахуванням того, що акт перевірки № 103/28-10-46-09/00190928 від 16.03.2018 року на підставі якого було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 13.04.2018 р. не направлявся та не був вручений їх підприємству у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 13.04.2018 року, яке підлягає скасуванню.
Крім того, оскільки уточнюючий розрахунок за формою 1ДФ за 3 квартал 2017 р., який був предметом камеральної перевірки, було подано 19.12.2017 року, а камеральну перевірку вказаного уточнюючого розрахунку було проведено лише 16.03.2018 року - дії контролюючого органу щодо проведення камеральної перевірки уточнюючого розрахунку за формою 1ДФ за 3 квартал 2017 р., від 19.12.2017 року, позивач вважає протиправними, оскільки перевірка проведена з порушенням строків встановлених ст.76 ПК України.
В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити.
Так перевіркою було встановлено, що позивачем подані уточнюючі податкові розрахунки за ІІІ кв. 2017 року в яких зазначені недостовірні відомості, а саме: здійснено збільшення податкових зобовязань платника податку, які не повязані з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4. статті 169 Кодексу та виправлення помилок, які призвели до зміни номеру облікової картки найманого працівника. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобовязань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку. Враховуючи викладене, представники відповідача просили суд у задоволенні позову відмовити.
Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Перевіркою встановлено порушення ПАТ «Покровський ГЗК» п.51.1. ст.51 та пп. «б» п.176.2. ст.176 ПК України, в частині подання податкових розрахунків за формою №1ДФ за ІІІ квартали 2017 року з недостовірними відомостями та з помилками, що призвели до зміни платника податків.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Згідно п.п.75.1.1. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобовязання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до п.86.2. ст.86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до п.п.119.2 ПК України, неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.
Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за те ж саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1020 гривень.
Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються у випадках, коли недостовірні відомості або помилки у податковій звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), виникли у зв'язку з виконанням податковим агентом вимог пункту 169.4. статті 169 цього Кодексу та були виправлені відповідно до вимог статті 50 цього Кодексу.
П.п.50.1 ПК України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку.
Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4. статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Так, судом встановлено, що відповідно до вимог ст.50 ПК України позивачем, подано уточнюючі податкові розрахунки за формою 1ДФ за 3 квартал 2017 р. та самостійно виправило помилки у податковому розрахунку за формою 1ДФ за 3 квартал 2017 р., що свідчить відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за п.п.119.2. ПК України.
Крім того, суд вважає, що не є технічною помилкою складення податкового повідомлення-рішення від 13.04.2018 року № НОМЕР_1, винесеного відповідачем, на підставі акту перевірки №103/28-10-46-09/00190928 (замість помилкового №103/28-10-40-09/00190928) від 16.03.2018 року, яким до позивача було застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 510 грн.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.04.2018 року № НОМЕР_1, прийнятого відповідачем з викладених вище підстав.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України,-
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Присудити з Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" судові витрати по справі в розмірі 1 762 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 287 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення складений 13 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_5