Справа № 818/2211/18
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 р. Справа №818/2211/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач), в якій просить визнати протиправною відмову щодо затвердження проекту землеустрою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 07.12.2017 року № М--15203-6215/6-17 та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою, розроблений Приватним підприємством "Мегаполіс" щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.11.2016 № 18-4979/16-16-СГ позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області. Після виготовлення та погодження проекту землеустрою, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження даного проекту. Проте листом від 07.12.2017 № М--15203-6215/6-17 відповідач відмовив у затвердженні проекту з підстав, які не передбачені законодавством. Позивач вважає таку відмову незаконною та прийнятою з порушенням вимог Земельного кодексу України.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду відзив, в якому зазначено, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області листом від 07.12.2017 № М--15203-6215/6-17 повідомило позивача, що при розгляді наданого проекту землеустрою встановлено, що довідка з державної статистичної звітності про наявність земель має бути зареєстрована у системі «ДОК ПРОФ Степ 2.0» для обов'язкового нанесення штрих коду, який включає реєстраційний індекс і дату документа. Крім того, перелік обмежень щодо використання земельної ділянки не відповідає Додатку 6 Постанови КМУ від 17.02.2012 № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру». Разом з тим, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.18 № 60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об'єднаних територіальних громад" Головне управління має забезпечити здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з ОТГ (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Отже, з метою уникнення можливої соціальної напруги, запропоновано звернутися до Степанівської сільської ради Буринського району для отримання відповідного погодження у наданні земельної ділянки від органу місцевого самоврядування (а.с. 42-44).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність земельної ділянки площею 2,00 га сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 22).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 04.11.2016 № 18-4979/16-16-СГ надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області орієнтовним розміром земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого сільського господарства (а.с. 22 (зворотній бік).

Приватним підприємством "Мегаполіс" було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 18-37).

Відповідно до висновку від 31.03.2017 № 154/82-17 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було погоджено без зауважень (а.с. 34).

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою від 06.11.2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с. 14).

Листом від 07.12.2017 № М--15203-6215/6-17 Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило ОСОБА_1, "що при розгляді наданого проекту землеустрою встановлено, що довідка з державної статистичної звітності про наявність земель має бути зареєстрована у системі «ДОК ПРОФ™Степ 2.0» для обов'язкового нанесення штрих-коду, який включає реєстраційний індекс і дату документа. Крім того, перелік обмежень щодо використання земельної ділянки не відповідає Додатку 6 Постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру». Крім того слід зазначити дату складання акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який відповідно до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 № 376 включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками та є кінцевим результатом виконання робіт. Для вирішення питання по суті, рекомендовано звернутись до виконавця робіт із землеустрою для доопрацювання згаданого проекту землеустрою відповідно до вимог чинного законодавства. Разом з тим, додатково повідомлено, що в зв'язку з численними зверненнями громадян сільської ради та використанням земельної ділянки на яку розроблено проект землеустрою для випасання худоби, Степанівська сільська рада Буринського району Сумської області листом від 01.03.2017 № 02-16/80 звернулась до Головного управління з проханням призупинити розробку проектів землеустрою.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року № 333-р і від 22.09.2016 № 688-р передбачається розширення повноважень органів місцевого самоврядування з розпорядження земельними ділянками, у тому числі за межами населених пунктів. Враховуючи вищевикладене, Головне управління під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності повинно приймати до уваги позицію органів місцевого самоврядування. З метою уникнення можливої соціальної напруги, пропонуємо звернутись до Степанівської сільської ради Буринського району для отримання відповідного погодження у наданні земельної ділянки від органу місцевого самоврядування" (а.с. 15).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Частинами 6-7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина сьома статті 118 Земельного кодексу України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно з положеннями ч. 9-10 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а у разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області. Проте лист Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 07.12.2017 № М--15203-6215/6-17 не містить рішення з приводу вирішення питання, яке було підставою для звернення.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 118 Земельного кодексу України відповідач повинен прийняти саме рішення про затвердження проекту землеустрою або рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою. Проте в порушення зазначених норм законодавства Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області не було прийнято жодного рішення, ані про затвердження проекту землеустрою, ані про відмову у затвердженні проекту землеустрою. Даним листом лише повідомлено позивача про обставини, які не можуть бути підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою.

Посилання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об'єднаних територіальних громад", суд вважає необгрунтованими з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об'єднаних територіальних громад" Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. забезпечити:

формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об'єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України;

передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об'єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок;

здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об'єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Отже Держгеокадастру доручено забезпечити формування земельних ділянок шляхом проведення їх інвентаризації та передати у комунальні власність об'єднаним територіальним громадам.

Однак, на даний час відповідачем не надано до суду доказів виконання вище зазначеного розпорядження та передачі зазначеної земельної ділянки у комунальну власність Буринській об'єднаній територіальній громаді. Крім того відповідно до плану-графіку передачі земель об'єднаним територіальним громадам Сумської області, передачу земель Буринській об'єднаній територіальній громаді заплановано на грудень 2018 року (а.с. 46 (зворотній бік).

Суд зазначає, що оскільки суду не було надано доказів передачі зазначеної земельної ділянки у комунальну власність Буринській об'єднаній територіальній громаді, то в даному випадку, відповідно до вимог Земельного кодексу України, вирішення питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки відноситься саме до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Сумській області.

Щодо пропозиції Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з метою уникнення можливої соціальної напруги звернутися ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Буринського району для отримання відповідного погодження у наданні земельної ділянки від органу місцевого самоврядування, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 6 ст. 186 Земельного кодексу України, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховній Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 18 ст. 186 Земельного кодексу України, Верховній раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, іншим суб'єктам, визначеним цією статтею, при погодженні та затвердженні документації із землеустрою забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій";

надання погодження документації із землеустрою будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, погодження яких не передбачено цією статтею:

проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Таким чином суд зазначає, що пропозиція звернутись до Степанівської сільської ради Буринського району з метою отримання відповідного погодження, є порушенням ст. 186 Земельного кодексу України, яка забороняє вимагати додаткові матеріали та документи, не включені до складу документації із землеустрою, встановленого Законом України "Про землеустрій".

Враховую викладене та те, що відповідачем не було прийнято відповідного рішення як того вимагає ст. 118 Земельного кодексу України, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови щодо затвердження проекту землеустрою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 07.12.2017 року № М--15203-6215/6-17 не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Сумський області затвердити проект землеустрою, розроблений Приватним підприємством "Мегаполіс" щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області, суд зазначає.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, відповідні повноваження відповідача з призначення пенсії є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вище викладене, позовна вимога про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Сумський області затвердити проект землеустрою, розроблений Приватним підприємством "Мегаполіс" щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, є такою, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Отже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Враховуючи наведене та те, що відповідачем фактично не було прийнято відповідного рішення як того вимагають норми Земельного кодексу України, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41700, ідентифікаційний код НОМЕР_1) від 06.11.2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області.

Крім того, суд зазначає, що враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області суму судового збору у розмірі 704,80 грн., сплаченого відповідно до квитанції від 24.05.2018 року № 233 (а.с. 4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41700, ідентифікаційний код НОМЕР_1) від 06.11.2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту на території Степанівської сільської ради Буринського району Сумської області.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 41700, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ) суму судового збору в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек