Справа № 820/3193/17
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2018 року

Київ

справа №820/3193/17

адміністративне провадження №К/9901/51513/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Гончарової І.А., Шипуліної Т.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 у справі №820/3193/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Родій Фарм» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Родій Фарм» звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017, позовні вимоги - задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області 21.05.2018 звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду. Одночасно відповідачем у касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне скарження судових рішень.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку при поданні касаційної скарги

відповідач посилається на недостатність фінансування Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області з державного бюджету та відсутність на рахунку останнього грошових коштів призначених для сплати судового збору, що в свою чергу позбавила заявника можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у даній справі та повторно звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою в найкоротші строки.

На думку податкового органу, повторне подання касаційної скарги з порушенням строку на касаційне оскарження відбулося з незалежних від відповідача причин, оскільки відсутність належного фінансування з об'єктивних причин виключало можливість сплати судового збору у розмірі та порядку визначеному законом.

Ухвалою Верховного Суду від 06.06.2018 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження підстави визнані судом неповажними, та надано заявнику строк на усунення вказаних недоліків, терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву із зазначенням інших підстав, які з об'єктивних перешкод унеможливили реалізацію права на повторне звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 11.06.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №236.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем на адресу суду направлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням підстав пропуску строку касаційного оскарження та доказами на їх підтвердження.

В обґрунтування підстав для поновлення строку касаційного оскарження податковий орган посилається на такі обставини.

Вперше Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області подало касаційну скаргу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 у справі №820/3193/17 до суду касаційної інстанції в межах встановленого КАС України строку.

Ухвалою Верховного Суду від 29.12.2017 вказану касаційну скаргу було повернуто відповідачу з підстав, визначених пунктом 1 частини п'ятої статті 332 КАС України, оскільки додана заявником до касаційної скарги копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження представника на здійснення від імені суб'єкта владних повноважень його процесуальних прав та обов'язків.

Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області вдруге 21.05.2018, тобто після значного спливу часу з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги, подало касаційну скаргу у справі №820/3193/17 з пропуском встановленого КАС України строку.

Доводи податкового органу про поважність причин пропуску строку зводяться до того, що недостатність фінансування Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області з державного бюджету та відсутність на рахунку останнього грошових коштів призначених для сплати судового збору, позбавила заявника можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у даній справі та повторно звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою в найкоротші строки. На думку податкового органу, повторне подання касаційної скарги з порушенням строку на касаційне оскарження відбулося з незалежних від відповідача причин, оскільки відсутність належного фінансування з об'єктивних причин виключало можливість сплати судового збору у розмірі та порядку визначеному законом.

Одночасно, податковий орган зазначає, що відповідач не втратив процесуального інтересу до перегляду даної справи судом касаційної інстанції, що підтверджується платіжним документом №952 від 15.05.2018 про сплату судового збору відразу після надходження на рахунок Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області бюджетних асигнувань.

Відтак, приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України (надання документа про сплату судового збору у розмір визначеному законом) та підтвердження своїми фактичними діями власний намір оскаржити судові рішення своєчасно, на думку відповідача, є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного оскарження незалежно від причин його пропуску.

Разом з тим, наведені податковим органом у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п'ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов'язані з непереборними та об'єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об'єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Повернення касаційної скарги (через неналежне її оформлення) не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Як зазначено вище, частиною п'ятою статті 213 КАС України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги вперше) однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов'язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, діючи як суб'єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов'язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому недостатність на рахунку податкового органу грошових коштів, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов'язків щодо оформлення касаційної скарги.

Також, суд зазначає, що на підтвердження обставин викладених у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, відповідачем надано копії листів Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 12.03.2018 та від 05.05.2018 адресованих Державній фіскальній службі України щодо необхідності збільшення кошторисних призначень за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» у І та ІІ кварталах 2018 року з доданням копій Додатків №2 (Перелік судових справ за позовами платників податків, по яких негайно потрібно сплатити судовий збір), в яких крім іншого, зазначено і про необхідність сплати судового збору за подання касаційної скарг скарги у справі №820/3193/17 та копію доповідної записки Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 27.03.2018 щодо необхідності сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі №820/3193/17.

Втім, заявником не надано жодних доказів на підтвердження вчинення відповідних дій щодо сплати судового збору у період з грудня 2017 року по березень 2018 року та у квітні 2018 року.

Належними доказами поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження, у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору за звернення до суду з касаційною скаргою є докази, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій податкового органу, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України, які б свідчили, що податковий орган дійсно бажає реалізувати своє право на касаційне оскарження у даній справі у найкоротші строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Харківській області у поновленні строку на касаційне оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2017 та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 у справі №820/3193/17.

Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Харківській області у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 у справі №820/3193/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Родій Фарм» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.В. Хохуляк

І.А. Гончарова

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду