Справа № 815/2513/18
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2513/18
У Х В А Л А

06 серпня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Апарату Верховної Ради України (01008, м.Київ, вул. М.Грушевського, 5) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії (в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2018 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1, в якому позивач просить суд визнати ненадання Апаратом Верховної Ради України ОСОБА_1 інформації на запит від 10 листопада 2017 року на отримання публічної інформації протиправною та зобов'язати Апарат Верховної Ради України надати ОСОБА_1 персональний (поіменний) список народних депутатів України, які беруть учать у формуванні коаліції депутатських фракцій у Верховній Раді України "Європейська Україна" і документи, які підтверджують участь народних депутатів у формуванні коаліції депутатських фракцій у Верховній Раді України "Європейська Україна".

Ухвалою суду від 30.05.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху у зв'язку з недодержанням вимог ст. 160, 161 КАС України, та встановлено 7-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

20 червня 2018 року від позивача до суду надійшла заява про роз'яснення ухвали суду від 30 травня 2018 року (вх.№17559/18), в якій позивач зазначив, що йому невідомо, що є документами, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та що є належними доказами, які підтверджують незадовільний майновий стан та відсутність будь-яких доходів, а також чи є усуненням недоліків позовної заяви зазначення даних передбачених ч..4 ст. 26 "Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та ч. 2 ст. 60 КАС України на зворотній стороні ордеру адвоката. На думку позивача, відсутність вищевказаної інформації унеможливлює правильне усунення недоліків позовної заяви, а тому потребує роз'яснення.

Ухвалою суду від 27.06.2018 року вищезазначене клопотання позивача задоволено, роз'яснено ухвалу суду від 30.05.2018 року та продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

31 липня 2018 року від позивача на виконання ухвали суду від 30.05.2018 року до суду надійшла заява з додатками (вх.№22160/18), чим усунені недоліки, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, разом з позовною заявою, подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому посилаючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ч.1 ст. 133 КАС України, позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є студентом Одеського державного університету внутрішніх справ, який навчається за кошти фізичних осіб, стипендію не отримує, дохід за попередній календарний рік відсутній та він утримується наразі за рахунок батьків і його особистий майновий стан є незадовільним.

На підтвердження доводів викладених у вищезазначеному клопотанні позивач надав довідку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податку за 2017 рік №192 від 12.07.2018 року.

Згідно з ч.3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характер становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум з розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні.

Судом встановлено, що позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, а отже сума судового збору за звернення з даним адміністративним позовом становить 704,80 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач наразі є студентом, який навчається за кошти фізичних осіб та не отримує стипендію, річний дохід за попередній календарний рік відсутній, що підтверджується довідкою про доходи №192 від 12.07.2018 року. Тобто, на даний час майновий стан ОСОБА_1 є незадовільним, що створює перешкоди для звернення за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, понесені ними у зв'язку з розглядом справи та її вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. При цьому, звільнення від сплати судового збору, відстрочення чи розстрочка стороні сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" від 23.01.2015 року №2 із вказаного питання роз'яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача є обґрунтованим та вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за звернення з даним адміністративним позовом.

Розглянувши матеріали позовної заяви суд встановив, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 КАС України. Зазначений спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Згідно ч.3 ст.27 КАС України підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Згідно до норми п.2 ч.1, ч.2 ст.266 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; адміністративні справи, зазначені у пунктах 1 - 3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п'яти суддів.

Враховуючи наведені норми КАС України, суд дійшов до висновку, що дана справа належить за предметом спору до підсудності Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду згідно п.2 ч.1, ч.2 ст.266, ч.3 ст.27 КАС України.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6, 8 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: 1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування) якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); 2) при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 3) після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 4) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 5) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу; 6) однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду; 7) справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу. Питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання. Питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено. Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Згідно із положеннями ст.30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана. Справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відкрити провадження в даній адміністративній справі та передати справу №815/2513/18 на розгляд Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду на підставі ст.29 КАС України.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 29, 30, 132, 266, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до Апарату Верховної Ради України (01008, м.Київ, вул.М.Грушевського, 5) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії.

2. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви.

3. Передати справу №815/2513/18 з Одеського окружного адміністративного суду на розгляд Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду.

4. Копію ухвали невідкладно направити учасникам справи.

5. Справу 815/2513/18 направити до Верховного Суду не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та підлягає оскарженню до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Аракелян