Справа № 718/1072/18
Суддя: Масюк Л. О.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №718/1072/18
Провадження №2-а/718/19/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2018 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької областів складі:

головуючої - судді Масюк Л.О.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіцмань справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2018 року серії ВР №291296, відповідно до якої його визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в сумі 255 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що згідно зазначеної постанови він, 29.04.2018 року о 14 год.00 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Чернівці по вул. Українська ОСОБА_4 порушив вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Так зазначає, що 29.04.2018 року близько 13 год. 15 хв. він зі своєю сімєю, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Чернівці виїхав з вул. Українська, 18, в сторону вулиці Руської, здійснивши поворот праворуч. Біля будинку №20 по вул. Руській він, на вимогу працівника поліції, здійснив зупинку. Відповідач по справі, інспектор роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області ОСОБА_5 повідомила, що позивач порушив вимоги п.8.4 ПДР України, а саме порушив вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», який встановлений на вулиці Українській, біля буд. №11 з табличкою до дорожнього знаку 7.3.3 "Напрямок дії", яка показує напрям дії знаків, розташованих перед перехрестям.

Вказує на те, що він заперечував факт порушення ним ПДР України, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що він не порушував вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», оскільки відповідно до Правил дорожнього руху зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, тобто на перехресті вулиць Української та Руської припиняється. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому він змушений звернутися до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.Позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач по справі в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Відзиву на позов відповідач не подав.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення(постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, -протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

В судовому засіданні було встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 291296, складеної 29.04.2018 року поліцейським роти № 4 батальйону УПП у Чернівецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_5 відносно водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2, останній, 29.04.2018 року о 14 год.00 хв. керуючи автомобілем в м. Чернівці по вул. Українська порушив вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено», чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. (а.с. 4).

Даною постановою до ОСОБА_2, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Знак 3.2 " Рух механічних транспортних засобів заборонено» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, забороняє рух усіх механічних транспортних засобів. Дія знаку поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт..

Як вбачається, з фотоматеріалів, наданих позивачем до суду, вказаний знак на вул. Українській в м. Чернівці встановлений з табличкою до дорожнього знаку 7.3.3 "Напрямок дії", що показує напрям дії знаків, розташованих перед перехрестям, або напрям руху до позначених обєктів, що розташовані безпосередньо біля дороги. (а.с.14)

Табличка розміщена безпосередньо під знаком, з яким вона застосовується.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року Зона дії знака 3.2 " Рух механічних транспортних засобів заборонено» від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Перехрестя місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

З фотоматеріалів, що містяться у справі (а.с.14) вбачається, що знак «Рух механічних транспортних засобів заборонено» з табличкою до дорожнього знаку "Напрямок дії" встановлений по вул. Українська, яка, орієнтовно через 80 м. від місця встановлення знаку перехрещується із вул. Руською.

Таким чином, можна прийти до висновку про закінчення дії знаку «Рух механічних транспортних засобів заборонено» на перехресті вулиць Українська та Руська, що свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП в діях ОСОБА_4

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність подіїта складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу ( групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України , за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст.6, 9, 44, 73-78, 90, 241-243, 244-246, 286 КАС

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 29.04.2018 року серії ВР №291296 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення чи дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя Масюк Л.О.