Справа № 808/1504/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2018 року

Київ

справа №808/1504/17

касаційне провадження №К/9901/52046/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Державної фіскальної служби України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 в адміністративній справі №808/1504/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Оліс ЛТД" до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Оліс ЛТД" звернулося у травні 2017 року до адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України та Запорізької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області, що полягає у нездійсненні коригування у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, шляхом збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ОЛІС ЛТД" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 2000000грн.;

зобов'язати Державну фіскальну службу України та Запорізьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області відобразити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ОЛІС ЛТД" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у сумі 2000000грн., та відобразити відповідне збільшення у витязі з системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Запорізький окружний адміністративний суд постановою від 07.09.2017 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягає у нездійсненні коригування у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, шляхом збільшення суми, на яку Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ОЛІС ЛТД" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму 2000000грн. Зобов'язав Державну фіскальну службу України відобразити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, яку Товариство з обмеженою відповідальністю фірма ОЛІС ЛТД має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у сумі 2000000грн. та відобразити відповідне збільшення у витязі з системи електронного адміністрування податку на додану вартість. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 25.04.2018 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2017 залишив без змін.

Державна фіскальна служба України звернулася 24.05.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018.

Верховний Суд ухвалою від 14.06.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 14.06.2018 була отримана відповідачем 25.06.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №746.

На виконання вимог ухвали від 14.06.2018 скаржником на адресу суду касаційної інстанції надіслано клопотання про продовження строків для усунення недоліків.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає, що операції на рахунках ДФС України тимчасово зупинено у зв'язку з безспірним списанням коштів.

У зв'язку з вищевикладеним відповідач вказує на обмежену фінансову можливість для сплати судового збору, що підтверджується копіями листів Державної казначейської служби України від 25.06.2018, 27.06.2018 щодо безспірного списання коштів.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Податковим органом не надано доказів вчинення дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України безпосередньо у справі №808/1504/17.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 14.06.2018 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Державній фіскальній службі України в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 в адміністративній справі №808/1504/17.

2. Касаційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07.09.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 в адміністративній справі №808/1504/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Оліс ЛТД" до Державної фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Запорізька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити дії - повернути.

3. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна