Справа № 805/1739/17-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2018 року

Київ

справа №805/1739/17-а

адміністративне провадження №К/9901/46066/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуСлов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області
на постановуДонецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року (суддя М.М. Толстолуцька)
та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року (колегія у складі суддів: І.В. Сіваченко, О.О. Шишов, А.А. Блохін)
у справі №805/1739/17-а
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Север-Авто»
доСлов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09 листопада 2016 року №,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Север-Авто" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 09 листопада 2016 року про сплату штрафу у розмірі 20% у сумі 46177,08 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання зі сплати орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 230885,40 грн.

Позов мотивовано тим, що оскаржуване рішення податкового органу було винесено незаконно, оскільки прийнято на підставі акта камеральної перевірки, на проведення якої встановлено мораторій. Окрім того, позивач відзначив, що сума, визначена в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні у розмірі 230885,40 грн. є невірною, оскільки підприємство не має заборгованості з орендної плати за землю з юридичних осіб та згідно положень Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон № 1669-VII) звільнено від сплати орендної плати за землю з юридичних осіб на період проведення антитерористичної операції.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії та скасовано податкове повідомлення-рішення від 09 листопада 2016 року № про сплату штрафу у розмірі 20 % у сумі 46177,08 грн. за затримку сплати грошового зобов'язання зі сплати орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 230885,40 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з чим погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем були не правильно зроблені висновки щодо порушення позивачем термінів сплати узгодженої суми грошового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки, та відповідно застосовані штрафні санкції.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що Законом № 1669-VII не були внесені відповідні зміни до Податкового кодексу України щодо звільнення від сплати та нарахування за користування земельними ділянками державної та комунальної власності платників податків, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, контролюючий орган не мав правових підстав для звільнення позивача від застосування штрафних санкцій у відповідності до ст. 126 Податкового кодексу України. Окрім того, податкова інспекція наголошує на тому, що товариством не надано інспекції будь-яких документів, які б підтверджували що податковий борг з орендної плати за землю вважається безнадійним. Також відзначено, що листом Міністерства доходів і зборів України від 01 липня 2014 року №15472/7/99-99-25-01-17 надано відповідні роз'яснення про зміну строків сплати податків та особливості списання податкового боргу, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про обґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕВЕР-АВТО" зареєстровано юридичною особою, за юридичною адресою: 84100, Донецька область, місто Слов'янськ, вул. Торгова, буд. 60, включено до ЄДРПОУ за № 30354146 та перебуває на обліку у Слов'янській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області як платник орендної плати за землю.

Позивач здійснює господарську діяльність на території м. Слов'янська Донецької області.

Відповідачем проведена перевірка дотримання позивачем граничних строків сплати суми узгодженого податкового зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки м. Слов'янська згідно декларацій, поданих за 2014, 2015 та 2016 роки, за результатами якої прийнято акт камеральної перевірки про дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання від 21 вересня 2016 року № 5402/12-02/30354146.

На підставі зазначеного акта податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 09 листопада 2016 року № про зобов'язання сплатити штраф у сумі 46177,80 грн.

Внаслідок оскарження прийнятого відповідачем спірного рішення в адміністративному порядку, його залишено без змін.

Згідно пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкова декларація, розрахунок, в силу вимог п. 46.1 ст. Податкового кодексу України, це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пп. 14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 6 Закону № 1669-VII (в редакції, чинній до 8 червня 2016 року) під час проведення антитерористичної операції звільнено суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

За змістом статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» були затверджені Переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких внесено м. Слов'янськ (Слов'янська міська рада) (пп. 23 пункту 1).

Верховний Суд приходить до висновку, що оскільки Закон № 1669-VII є спеціальним законом у спірних правовідносинах, тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Поруч з цим, згідно з частиною третьою статті 11 Закону № 1669-VII закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Відтак положення цього Закону підлягають застосуванню у межах спірних відносин виходячи із положень податкового принципу презумпції правомірності рішень платника податку закріпленого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України та пункту 56.21 статті 56 цього кодексу.

Окрім того слід відзначити, що стаття 6 Закону №1669, як норма прямої дії, не вимагає додаткового засвідчення настання форс-мажорних обставин. Згідно з положеннями Закону № 1669-VII достатньою підставою, зокрема, для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності конкретних суб'єктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції.

Поруч з цим, судами правильно оцінено та взято до уваги постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року в адміністративній справі № 805/1097/16-а, залишену без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2016 року, якою скасовано вимогу податкового органу від 19 листопада 2015 року № 1401-25 про зобов'язання сплатити борг з орендної плати з юридичних осіб у сумі 33228,05 грн. за період з квітня 2014 по листопад 2015 року.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2018 року - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко

І.А.Васильєва

С.С.Пасічник

Судді Верховного Суду