Справа № 0440/5023/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 серпня 2018 року Справа № 0440/5023/18

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Бондар М.В., перевіривши матеріали позову Приватного підприємства "Меридіан Плюс" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.07.2018 року Приватне підприємство "Меридіан Плюс" (адреса: 51220, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Шевченка, буд.4А) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України (адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8), в якій просить:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Державної фіскальної служби України щодо нереєстрації розрахунку коригування №1 від 23.08.2017 року до податкової накладної за №18 від 23.08.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданого Приватним підприємством "Меридіан Плюс";

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування №1 від 23.08.2017 року до податкової накладної за №18 від 23.08.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданого Приватним підприємством "Меридіан Плюс".

Ухвалою суду від 11.07.2018 року позовну заяву Приватного підприємства "Меридіан Плюс" залишено без руху та запропоновано надати до суду заяву про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

01.08.2018 року позивач надав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначив, що відповідно до пункту 57-1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються з урахуванням вимог пунктів 200-1.3 та 200-1.9 та пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу не пізніше 02.01.2018 року. Проте, всупереч нормам чинного законодавства, 02.01.2018 року розрахунок коригування №1 не було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних. Таким чином, позивач вважає, що строк звернення до суду має рахуватись з 02.01.2018 року.

Вирішуючи заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо нерєстрації розрахунку коригування та зобов'язати зареєструвати розрахунок №1 від 23.08.2017 року, який було подано для реєстрації 15.12.2017 року та відповідачем 15.12.2017 року зупинено реєстрацію.

Таким чином, останнім днем для звернення до суду з вказаними позовними вимогами є 15.06.2018 року.

Позов надіслано до суду 06.07.2018 року засобами поштового зв'язку, та відповідно до конверту вбачається, що позов зданий на пошту 22.06.2018 року.

Суд зазначає, що доводи позивача про те, що реєстрація розрахунку мала бути здійснена не пізніше 02.01.2018 року, проте відповідачем не здійснено реєстрації 02.01.2018 року, то строк має рахуватись з 02.01.2018 року, є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 2 пункту 57-1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України податкові накладні/розрахунки коригування, реєстрацію яких у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено відповідно до пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу з 1 грудня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" та щодо яких платником податку після 1 грудня 2017 року подані пояснення і копії документів відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу, реєструються у Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" щодо зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі якщо протягом п'яти робочих днів з дня подання пояснень і копій документів не прийнято та/або не надіслано платнику податку рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрація таких податкових накладних/розрахунків коригування здійснюється на наступний робочий день за днем закінчення строку розгляду пояснень і копій документів платника податку.

Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" набрав чинності 01.01.2018 року.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів доданих до неї, реєстрацію розрахунку коригування №1 від 23.08.2017 року зупинено 15.12.2017 року, тобто після 01.12.2017 року. Отже, на правовідносини щодо зупинення реєстрації розрахунку коригування, що мали місце після 01.12.2017 року, не розповсюджуються приписи абзацу 1 пункту 57-1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, на які посилається позивач.

Жодних доказів, на підтвердження факту надання до відповідача пояснень та копій документів після 15.12.2017 року (дати зупинення реєстрації розрахунку коригування), як того вимагає абзац 2 пункту 57-1 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, позивачем суду не надано.

Таким чином, з аналізу викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача, які викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду є необґрунтованими, тому суд визнає причини пропуску звернення до суду неповажними та вважає за необхідне повернути позовну заяві позивачеві.

Керуючись статтями 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства "Меридіан Плюс" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачеві.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар