Справа № 826/20451/16
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 червня 2018 року № 826/20451/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«КБ «Стандарт» Грицака Ігоря Юліановича Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича Публічне акціонерне товариство КБ «Стандарт» ОСОБА_4
провизнання протиправним та скасування рішення
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства ПАТ«КБ «Стандарт» Грицака Ігора Юліановича (далі - відповідач 1) та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«КБ «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича (далі - відповідач 2) за участю третіх осіб без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «КБ «Стандарт» та ОСОБА_4 в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«КБ «Стандарт» Грицака І.Ю. №11 від 09.09.2015 в частині визнання нікчемним переказ коштів (транзакцій) здійснений ОСОБА_4 04.02.2015 в сумі 150 225,00грн. на підставі платіжного доручення №5502 від 04.02.2005 на рахунок ОСОБА_1

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.01.2017 суддею Балась Т.П. відкрито провадження, та призначено справу до судового розгляду на 13.02.2017.

У зв'язку із припиненням повноважень у судді Балась Т.П. на підставі «Положення про автоматизовану систему документообігу в адміністративних судах» справу №826/20451/16, передано на розгляд судді Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2017 суддею Клименчук Н.М. прийнято справу до свого провадження.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в Уповноваженої особи Фонду відсутні підстави для не включення позивача до переліку вкладників. Визнання транзакції нікчемною щодо перерахування коштів з рахунку ОСОБА_4 на рахунок позивача порушує права позивача та ОСОБА_4

У зв'язку з чим, позивач вважає, що спірний наказ прийнятий необґрунтовано та безпідставно, а відповідачами було неправомірно не включено позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідачі заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначили про те, що під час перевірки встановлено, що у період з 03.02.2015 по 04.02.2015 ОСОБА_4, який є членом Спостережної ради ПАТ «КБ «Стандарт» здійснив у вказаний період операцій на загальну суму 3 413 743.47 грн. Також здійснено перерахування коштів на поточні рахунки фізичних осіб, у тому числі, і позивача.

Відповідачі вважають, що такі дії свідчать про «дроблення» вкладу члена Спостережної ради банку, з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів за рахунок держави, що, на думку відповідачів, є порушенням статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та свідчить про нікчемність вказаних операцій.

Ухвалою про відкриття провадження у справі третім особам пропонувалось надати письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог та надати всі матеріали, які наявні на підтвердження або спростування обставин зазначених у позові. Однак, третіми особами пояснень не надано.

Представником позивача через канцелярію суду 19.07.2017 подано клопотання про розгляд адміністративної справи за його відсутності та у порядку письмового провадження.

Враховуючи викладене, керуючись частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції статті, яка діяла на момент прийняття процесуального рішення про перехід у письмове провадження), розглянувши у письмовому провадженні подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 04.02.2015 з рахунку НОМЕР_3 відкритого в ПАТ «КБ «Стандарт» здійснено перерахування коштів (транзакцію) в сумі 150225,00грн на рахунок НОМЕР_4 ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Зазначене підтверджується випискою по особовим рахункам з 03.02.2015 по 04.02.2015, відповідно до якої з рахунку ОСОБА_4 04.02.2015 перераховано кошти на суму 150 225,00грн. на рахунок ОСОБА_1, з призначенням платежу «перерахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_1.».

Відповідно до банківської виписки по особовим рахункам за період з 03.02.2015 по 04.02.2015 по рахунку НОМЕР_3 ОСОБА_4 проведено наступні операції по дебету:

- документ № 5532 проведено 04.02.2015 о 17:35 видачу коштів в розмірі 150 000,00грн. з рахунків за вкладами фізичних осіб;

- документ №5502 проведено 04.02.2015 о 17:33 перерахування коштів в розмірі 150 225,00грн. на поточний рахунок ОСОБА_1;

- документ №5601 проведено 04.02.2015 о 17:33 перерахування коштів в розмірі 150 255,00грн. на поточний рахунок ОСОБА_5;

- документ №5634 проведено 04.02.2015 о 17:33 перерахування коштів в розмірі 150 255,00грн. на поточний рахунок ОСОБА_6;

- документ №5298 проведено 04.02.2015 о 16:46 дострокове погашення % 23790,96 грн. та кредиту 1021612,00 грн. згідно кредитного договору №03ф/КЛ-0114 від 10.01.2014 без ПДВ.

На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» до категорії неплатоспроможних» №113 від 19.02.2015, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №38 від 19.02.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Стандарт», яким розпочато з 20.02.2015 процедуру виведення ПАТ «КБ «Стандарт» з ринку, шляхом запровадження тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 20.02.2015 по 19.05.2015.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №101 18.05.2015 від «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Стандарт», яким продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Стандарт» по 18.06.2015 (включно).

На підставі постанови Правління Національного банку України №385 від 18.06.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №120 від 19.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» з 19.06.2015 по 18.06.2016 (включно) з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту неплатоспроможності банків Грицака І.Ю. строком на 1 рік з 19.06.2015 по 18.06.2016 включно.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12.11.2015 прийнято рішення № 208 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» та делегування повноважень ліквідатора банку, яким відкликано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» у провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Грицака І.Ю., призначено з 16.11.2015 Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту неплатоспроможності банків Ірклієнка Ю.П.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та делегування повноважень ліквідатора №903 від 02.06.2016, яким продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» на два роки по 18.08.2018р. включно та продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «КБ Стандарт», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53, у тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту неплатоспроможності банків Ірклієнку Ю.П. строком на два роки по 18.08.2018 включно.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» Ірклієнко Ю.П. листом №03/11-1100 від 03.11.2015 повідомила позивача про те, що Уповноваженою особою проведено перевірку документів, які пов'язані з укладенням договорів та встановлено, що на користь позивача здійснено переказ (транзакцію), за наслідками якої члену Спостережної ради ПАТ «КБ «Стандарт» ОСОБА_4 надано перевагу перед іншими вкладниками банку, шляхом позачергового отримання грошових коштів, а також отримання коштів від Фонду гарантування вкладів всупереч вимогам частини 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У вказаному листі також зазначено, що в силу положень статті 215 Цивільного кодексу України, статей 37,38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» №11 від 09.09.2015 вказана транзакція (правочини) щодо перерахування позивачу коштів визнано нікчемним.

Зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що підставою визнання нікчемною вказану трансакцію (правочину) є наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» Грицака І.Ю. «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними» № 11 від 09.09.2015.

Так, наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» Грицака І.Ю. «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними» №11 від 09.09.2015 визнано нікчемними трансакції та правочини (договори) згідно переліку, який додається до наказу. Відповідно до витягу з Додатку «Перелік транзакцій та правочинів (договорів), визначених нікчемними» до наказу №11 від 09.09.2015 за номером 5502 вказана операція щодо перерахування на поточний рахунок ОСОБА_1 коштів в сумі 150 225,00грн.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат позивача звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» Ірклієнка Ю.П. із адвокатським запитом №01-19/12/16 від 18.12.2016 з проханням надати належним чином завірені копії наказу про визнання нікчемним переказ коштів здійсненний ОСОБА_4 .на рахунок ОСОБА_1.04.02.2015 та документи на підставі яких прийнято наказ.

Листом №БТ-27/12-145 від 27.12.2016 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» повідомила, що адвокатський запит не є підставою для розкриття банківської таємниці, а запит №01-19/12/16 від 18.12.2016 стосується банківської таємниці, що є інформацією з обмеженим доступом, у ПАТ «КБ «Стандарт» немає законних підстав для надання запитуваної інформації.

Як визнається сторонами, позивача не включено до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за вкладами у банку за рахунок Фонду.

Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача щодо визнання нікчемним правочину, що стало підставою для невнесення позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі, гарантованих державою, звернувся до суду.

В даній адміністративній справі вирішуються спірні відносини в рамках Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказаний Закон є спеціальним, ним врегульовано правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України (статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банка-боржника. Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в них виникають відповідні права та обов'язки.

Банк, який ліквідується, жодним чином не впливає на той факт, чи буде особу включено до переліку тих, хто має право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Це питання відповідно до норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вирішує виключно Фонд. Отже, правовідносини між Фондом та вкладниками не породжують прав та обов'язків для банку.

Враховуючи усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що за своїм характером спір між уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і вкладниками банку щодо включення відповідних фізичних осіб до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду, є публічно-правовим.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 820/11591/15 (провадження № 11-239апп18).

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; розміщені на вклад власником істотної участі банку; розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах.

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з частини 5 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини 2 та пункту 1 частини 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду. Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В той же час, відповідно до статті 37 Закону, Фонд безпосередньо або Уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку.

Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить імперативну норму, яка в обов'язковому порядку зобов'язує уповноважену особу Фонду протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (договорів), що є нікчемними.

Зазначеними вище правовими нормами визначені як обов'язок уповноваженої особи, у визначені строки, скласти перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, так і обов'язок, протягом дії тимчасової адміністрації, забезпечити перевірку правочинів на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Так, в ході проведення перевірки Уповноваженою особою виявлено, що 04.02.2015 членом Спостережної ради Банку ОСОБА_4 здійснено перерахування коштів на поточні рахунки фізичних осіб, в тому числі, позивача, з призначенням платежу «Перерахування коштів на поточний рахунок». Переказ коштів між рахунками було проведено без надання банку правовстановлюючих документів, які підтверджують правомірність переказу та права осіб на дані кошти. Переказів здійснено в сумі, що не перевищують гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Згідно з частиною 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд не відшкодовує кошти розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік.

Тобто, під час перевірки Уповноваженою особою Фонду встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача надійшли внаслідок так званої «розбивки» вкладу члена Спостережної ради Банку з метою створення в майбутньому штучного зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на відшкодування грошових коштів за рахунок держави.

Таким чином, член Спостережної ради Банку розподілив свій вклад (грошові кошти на банківський рахунок) на суми в межах гарантованої до відшкодування, а саме, 200 000,00грн. і на рахунки інших довірених осіб. Після здійснення такої фінансової операції, особа, на рахунок якої надходила така грошова сума фактично набувала гарантоване право отримати ці кошти від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Внаслідок таких дій член Спостережної ради Банку отримав можливість для повернення власних коштів, що є значною перевагою перед іншими кредиторами банку, та є порушенням пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тобто, укладення договору банківського вкладу з позивачем надавало можливість члену Спостережної ради Банку отримати суму без будь-яких обмежень та в обхід прямої заборони встановленої Законом.

Згідно з положеннями статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Отже, грошові перекази, (операція з проведення переказу коштів Банком за розпорядженням клієнта) є діями осіб, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, тобто їх можна віднести до правочинів в розумінні Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Станом на дату здійснення зазначених вище переказів (транзакцій) ПАТ КБ «Стандарт» мав зобов'язання перед іншими кредиторами банку, невиконані у встановлені строки.

ОСОБА_4, як члену Спостережної ради Банку було достеменно відомо про вказані обставини та те, що Банк не має фінансової можливості для виконання грошових переказів клієнтів, а отже найближчим часом має бути відповідне реагування з боку Національного банку України.

Таким чином, здійснюючи переказ (транзакцію) ПАТ КБ «Стандарт» надав ОСОБА_4 перевагу перед іншими кредиторами банку.

З урахуванням того, що в період з 03.02.2015 по 04.02.2015 банк не мав фінансової можливості для виконання вимог позивача (у тому числі видати кошти через касу банку або перерахувати кошти на рахунки в інші банки), всі перекази коштів ОСОБА_4 проведено виключно з метою штучного створення підстав для відшкодування коштів з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позивач самостійно не вносив свої кошти до банку, а отримав їх внаслідок переказу від ОСОБА_4 який є членом Спостережної ради Банку, а відтак такі кошти не є гарантованою сумою, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а визнання вказаного правочину нікчемним здійснено у порядку передбаченому законодавством з дотриманням всіх вимог.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Клименчук