Справа № 819/1339/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/10431/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Улицького В.З., Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі за адміністративним позовом Роландо Давіда до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська митниця ДФС, про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Осташ А.В.,

час ухвалення рішення: 12:31:52,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення - 02.10.2017 р.,

ВСТАНОВИВ:

Роландо Давід звернувся до суду з позовом до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, яким з врахуванням уточнення (зменшення розміру) позовних вимог просив визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі документи - тридцять одну постанову Тернопільської митниці ДФС про стягнення з нього в користь держави штрафу, а саме: від 07.05.2013 року № 0012/40300/13, № 0013/40300/13, № 0014/40300/13, № 0015/40300/13, № 0016/40300/13, № 0017/40300/13, № 0018/40300/13, № 0019/40300/13, № 0020/40300/13, № 0021/40300/13, № 0024/40300/13, № 0025/40300/13, № 0026/40300/13, № 0027/40300/13, № 0028/40300/13, № 0029/40300/13, № 0030/40300/13, № 0032/40300/13, № 0031/40300/13, № 0042/40300/13, № 0043/40300/13, від 30.07.2013 року № 0086/40300/13, № 0085/40300/13, № 0084/40300/13, від 11.12.2013 року № 0222/40300/13, № 0223/40300/13 від 11.12.2013, від 16.01.2014 року № 0234/40300/13, № 0233/40300/13, № 0232/40300/13.

Суд ухвалою від 15.08.2017 року залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Тернопільську митницю ДФС.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2017 року ВП № 53413362 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0222/40300/13 від 11.12.2013 року), від 15.02.2017 року ВП № 53412325 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0086/40300/13 від 30.07.2013 року), від 15.02.2017 року ВП № 53413396 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0223/40300/13 від 11.12.2013 року), від 15.02.2017 року ВП № 53413232 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0232/40300/13 від 16.01.2014 року), від 17.02.2017 року ВП № 53413242 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0043/40300/13 від 07.05.2013 року), від 17.02.2017 року ВП № 53412716 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0044/40300/13 від 07.05.2013 року), від 17.02.2017 року ВП № 53413007 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0084/40300/13 від 30.07.2013 року), від 15.02.2017 ВП № 53412862 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0085/40300/13 від 30.07.2013 року), від 15.02.2017 року ВП № 53412505 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0042/40300/13 від 07.05.2013 року), від 15.02.2017 року ВП № 53413101 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці № 0233/40300/13 від 16.01.2014 року) та від 15.02.2017 року ВП № 53412926 (щодо виконання постанови Тернопільської митниці №0234/40300/13 від 16.01.2014 року); у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що Тернопільська митниця ДФС як стягувач не пропустила строк пред'явлення виконавчих документів до виконання. Проте з аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» суд дійшов висновку, що пред'явлення виконавчого документа до виконання означає, що виконавцем була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження та виконавчий документ вже перебував на виконанні. Відповідно до ст. 11 цього Закону обов'язком державного виконавця є неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії та виконувати повноваження покладенні на нього спеціальним Законом. Однак всупереч вимогам даного Закону зазначені постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження винесені після закінчення встановленого законом строку відкриття виконавчого провадження щодо виконання постанов митниці, що свідчить про їх протиправність. Водночас суд зазначив, що не може погодитися з позицією позивача щодо обраного ним засобу захисту порушеного права шляхом визнання оскаржуваних постанов такими, що не підлягають виконанню, оскільки повним та належним засобом відновлення порушеного права позивача, на думку суду, є скасування постанов про відкриття виконавчого провадження. Тому суд на підставі ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства вийшов за межі позовних вимог та обрав спосіб захисту прав позивача шляхом визнання протиправними та скасування зазначених постанов про відкриття виконавчого провадження, оскільки саме недбале ставлення до своїх службових обов'язків (невчасне відкриття виконавчих проваджень щодо виконання виконавчих документів) спричинило негативні наслідки як для відділу виконавчої служби, так і для позивача та породило необхідність звернення позивача до суду за відновленням свого порушеного права.

Постанову в частині задоволення позову в апеляційному порядку оскаржили відповідачі.

Однак ухвалою апеляційного суду від 17.11.2017 року апеляційну скаргу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було повернуто апелянту, тому в даному апеляційному провадженні розглядається лише скарга Тернопільської митниці ДФС.

Тернопільська митниця ДФС вважає, що постанова є незаконною і необґрунтованою, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, суд неповно з'ясував обставини, що мали значення для вирішення справи, і висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить постанову в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Скасовуючи постанови про відкриття виконавчого провадження з мотивів порушення строку їх винесення, суд першої інстанції не з'ясував, коли виконавчі документи (постанови митниці) були безпосередньо передані державному виконавцю, який виносив дані постанови. Також апелянт зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 13 цього Закону порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Однак суд не встановив факту порушення державним виконавцем процедури винесення зазначених вище постанов про відкриття виконавчого провадження. Крім того, на думку апелянта, скасування судом постанов державного виконавця із зазначених вище підстав порушує принцип юридичної визначеності.

Постанова в частині відмови у задоволенні позову не оскаржена, а тому з врахуванням положень ч. ч. 1, 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційному порядку не переглядається.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановив суд (в частині спірних правовідносин, що досліджуються в межах даного апеляційного провадження): постановою державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 15.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53412506 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС № 0042/40300/13 від 07.05.2013 року про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 18.05.2013 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року; постановою державного виконавця від 17.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53413242 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 07.05.2013 року № 0043/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 18.05.2013 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року; постановою державного виконавця від 17.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53412716 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 07.05.2013 року № 0044/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 18.05.2013 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року; постановою державного виконавця від 17.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53413007 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 30.07.2013 року № 0084/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 10.08.2013 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року; постановою державного виконавця від 15.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53412862 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 30.07.2013 року № 0085/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року; постановою державного виконавця від 15.02.2017 відкрито виконавче провадження року ВП № 53412325 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 30.07.2013 року №0086/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 10.08.2013 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року; постановою державного виконавця від 15.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53413362 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 11.12.2013 року №0222/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 22.12.2013 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року; постановою державного виконавця від 15.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53413396 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 11.12.2013 року № 0223/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 22.12.2013 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016; постановою державного виконавця від 15.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53413232 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 16.01.2014 року № 0232/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 27.01.2014 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року; постановою державного виконавця від 15.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53413101 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 16.01.2014 року № 0233/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 27.01.2014 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року; постановою державного виконавця від 15.02.2017 року відкрито виконавче провадження ВП № 53412926 на виконання постанови Тернопільської митниці ДФС від 16.01.2014 року № 0234/40300/13 про стягнення з Роландо Давіда 17000 грн. Документ набрав законної сили 27.01.2014 року. Заява про примусове виконання постанови прийнята відповідачем 27.12.2016 року.

Зазначені вище постанови Тернопільської митниці ДФС були прийняті у 2013-2014 роках, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 чинного на той час Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV) були виконавчими документами і були пред'явлені до примусового виконання у встановлений п. 1 ч. 1 ст. 22 цього Закону строк.

Однак постановами державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23.06.2016 року вказані виконавчі документи (постанови Тернопільської митниці ДФС) були повернуті стягувачу без виконання та отримані митницею 01.10.2016 року.

Статтею 23 Закону № 606-XIV було передбачено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

З 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII).

Частинами 1, 4, 5 ст. 12 Закону № 1404-VIII також передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред'явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Статтями 37 Закону № 1404 та ст. 47 Закону № 606 передбачені випадки повернення виконавчого документу стягувачу, та право стягувача повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених Законом, про що зазначається у постанові виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, враховуючи зміст наведених норм, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки постанови відповідача про повернення виконавчого документа стягувачу отримані Тернопільською митницею ДФС 01.10.2016 року, то строк їх повторного пред'явлення до виконання становив три місяці і закінчувався 01.01.2017 року.

Як встановив суд, зазначені вище постанови Тернопільської митниці ДФС були повторно пред'явлені для примусового виконання до Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 27.12.2016 року, що підтверджується відміткою про отримання на заявах стягувача про примусове виконання та підписом відповідальної особи ОСОБА_5, тобто у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Однак, як встановив суд, всупереч вимогам наведеної норми державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відкрив виконавчі провадження за вказаними постановами лише 15.02.2017 року та 17.02.2017 року, як зазначено представником відповідача у зв'язку із виникненням технічних проблем.

Визнаючи протиправними і скасовуючи зазначені постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції мотивував своє рішення лише порушенням встановленого законом строку винесення таких постанов.

Однак колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції безпідставним та помилковим, зважаючи на таке.

Відповідно до норм ст. ст. 4, 26 Закону № 1404 після отримання виконавчого документа та заяви стягувача про примусове виконання виконавець може прийняти два рішення - винести постанову про відкриття виконавчого провадження або про повернення стягувачу виконавчого листа без прийняття до виконання.

Частиною 4 ст. 4 Закону № 1404 встановлено вичерпний перелік підстав, коли виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, зокрема, такими підставами є: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили; пропущено встановлений законом строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Однак як встановив суд, жодної з підстав повернення виконавчого документа, встановлених наведеною нормою, у спірних випадках не було, а тому державний виконавець був зобов'язаний відкрити виконавчі провадження за зазначеними вище постановами Тернопільської митниці ДФС про стягнення коштів з Роландо Давіда.

При цьому, порушення державним виконавцем строку відкриття виконавчого провадження, встановленого ч. 5 ст. 26 Закону № 1404, на думку колегії суддів, в даному випадку не може бути підставою для скасування відповідних постанов державного виконавця, оскільки ч. 5 ст. 13 цього Закону чітко передбачено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Однак жодних доказів порушення державним виконавцем процедури прийняття оскаржених постанов про виконавче провадження судом не встановлено.

Також зазначеною статтею передбачено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Однак суд першої інстанції безпідставно не врахував норм зазначеної статті при ухваленні свого рішення, що свідчить про його незаконність.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і постанова прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці ДФС задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року у справі № 819/1339/17 за адміністративним позовом Роландо Давіда до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Тернопільська митниця ДФС, про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню - скасувати в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. З. Улицький
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 06.08.2018 р.