Справа № 804/2607/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2018 року Справа № 804/2607/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРС» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою суду від 16.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та в обґрунтування своєї позиції вказав, що позивач подав до ДПІ уточнюючу декларацію за 2015 рік від 26.02.2016 року, якою самостійно визначив суму грошового зобовязання до сплати в розмірі 125 198,23 грн., проте сплатив вказану суму 05.09.2016 року, тобто з порушенням строків, встановлених Податковим кодексом України.
15.05.2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 25.05.2018 року для надання часу для ознайомлення з матеріалами справи.
25.05.2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 06.06.2018 року для надання додаткових доказів.
06.06.2018 року перенесено розгляд справи на 14.06.2018 року, у звязку з перебуванням судді Бондар М.В. у відрядженні.
14.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26.06.2018 року.
В судовому засіданні 26.06.2018 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов. Представник відповідача заперечувала проти позову, просила суд відмовити в задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ТОВ «БАРС» з питання порушення терміну сплати (перерахування) земельного податку та з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності.
Висновком камеральної перевірки встановлені порушення ТОВ «БАРС» термінів сплати узгодженого грошового зобовязання, зокрема, з орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності.
Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. №161-XIV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 21 вказаного Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
У розумінні пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (надалі ПК України) плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень ПК України.
Відповідно до пп.266.7.5 п.266.7 ст.266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об'єкта/об'єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Пунктами 288.2-288.4 ст.288 ПК України передбачено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
12.02.2015 року позивач подав до Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік, в якій самостійно визначив суму грошового зобовязання з орендної плати за землю у розмірі 144268,34 грн. (а.с.23-26).
Згідно з ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом
Відповідно до п.50.1 ст.50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
26.02.2016 року позивачем було виявлено, що на особовому рахунку зареєстровано дві уточнюючі декларації, які подані 19.02.2016 року та 23.02.2016 року, якими занижено податкове зобовязання двічі.
Листом від 31.03.2016 року №3712/10/04-03-08-02-12 Дніпродзержинською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області повідомлено позивача про те, що подані уточнюючі податкові декларації 19.02.2016 року, 23.02.2016 року та 26.02.2016 року вбачаються як три самостійні, а не подвоєні декларації, тому підстави для невизнання податкової звітності відсутні.
Таким чином, позивачем після виявлення факту помилкового подання податкової декларації з орендної плати за землю за 2015 рік від 23.02.2016 року, наступною податковою декларацією з орендної плати за землю за 2015 рік від 26.02.2016 року виправлені допущені помилки.
Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання (крім випадків, передбачених п. 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах :
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
З огляду на зазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, судові витрати в розмірі 1762 грн. підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАРС» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду в повному обсязі складено 06.07.2018 року.

Суддя ОСОБА_1