Справа № 643/98/18
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

03 серпня 2018 р. № 643/98/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського обласного військового комісаріату (61052, м.Харків, вул. Коцарська, 56, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
10.01.2018р. позивач, звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив суд - визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати його видати довідку Пенсійному фонду у відповідності з законними вимогами позивача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем по справі протиправно відмовлено у наданні довідки про розміри грошового забезпечення до ГУ ПФ України в Харківській області для перерахунку пенсії з включенням до останньої винагород за тривалу безперервну військову, за бойове чергування, за стрибки з парашутом та надбавки за особливі умови служби в розмірі 40% від посадового окладу
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2018р. адміністративну справу передано на розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.
06.02.2018р. позовну заяву залишено без руху та 16.03.2018р. ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.
28.03.2018р. на адресу суду відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та також зазначив, що позивачем з невідомих причин було пропущено строки звернення до суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.04.2018р. адміністративний позов залишено без розгляду. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 року ухвала суду першої інстанції скасована та передану справу для подальшого розгляду.
Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що зазначені позивачем додаткові види грошового забезпечення не відносяться до складових грошового забезпечення, визначених ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»
Перевіряючи оскаржувані рішення дії (бездіяльність) відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.
Із долучених до матеріалів справи документів, судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про надання довідки про грошове забезпечення з якого здійснюється обрахунок пенсії, до якої включити:
винагороду за тривалу безперервну військову службу (Постанова КМ України від 07 листопада 2007 року № 1294, Додаток 25; наказ Міністерства оборони України № 260 від 11.06.2008 року розділ ХХХІІ Правила виплати винагороди за тривалість безперервної військової служби, ст. 32.1;
винагороду за бойове чергування (Постанова КМ України від 07 листопада 2007 року № 1294, Додаток 25; наказ Міністерства оборони України № 260 від 11.06.2008 року розділ ХХІХ Правила виплати винагороди за бойове чергування, ст. 29.1, ст. 29.2;
надбавку за особливі умови служби в розмірі 40% від посадового окладу (Постанова КМ України від 07 листопада 2007 року № 1294, Додаток 25; наказ Міністерства оборони України № 260 від 11.06.2008 року розділ ХІV Правила виплати надбавки за особливі умови служби, пов`язані з підвищенням ризиком для життя, ст.14.2.7, ст. 14.2.8;
винагороду за стрибки з парашутом (Постанова КМ України від 07 листопада 2007 року № 1294, Додаток 25; наказ Міністерства оборони України № 260 від 11.06.2008 року розділ ХХVІ Правила виплати винагороди за стрибки з парашутом, ст. 26.1).
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Положеннями ст. 43 Закону № 2262-ХІІ(в редакції Закону на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей"пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", чинної на час виникнення спірних правовідносин, упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.
Згідно з пунктом 1 зазначеної Постанови грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Таким чином, військовослужбовці під час перебування на службі отримують грошове забезпечення, в складі якого, серед іншого, включено щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, а також окремо одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Долученими до матеріалів справи документами (а.с. 92-113) встановлено виконання позивачем стрибків з парашутом, проходження служби у особливих умовах, несення бойових чергувань та відповідно наявність безперервної військової служби, які в свою чергу визначають встановлення відповідних надбавок/винагород, у розмірах, визначених постановою КМ України від 07.11.2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", розміри виплат за які, визначені положеннями п.14.2.7, 14.2.8, п.26.1, 29.2, 32.1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом МО від 11.06.2008 року № 260. Доказів не встановлення позивачеві вказаних надбавок, винагород відповідачем до матеріалів справи не надано.
Щодо посилань відповідачів на рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4рп/2015, постанови ВС від 20.02.2018 року у справі 286/2987/16-а, то суд зауважує, що вказане рішення стосується порядку перерахунку пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, а не порядку призначення пенсії, зокрема - видів грошового забезпечення, з яких вона розраховується.
Аналогічна позиція викладена в рішеннях ВС від 14 березня 2018 року справа № 272/963/17 (провадження № К/9901/844/17), від 20 лютого 2018 року справа №335/2071/15-а (адміністративне провадження №К/9901/1372/18).
Суд зауважує, що із долученої до матеріалів справи довідки Фх-95406 від 04.03.2008 року встановлено, що надбавка за особливі умови служби (як особі, яка займала посади льотного складу) у розмірі 35 % включена до грошового забезпечення, з якого розраховано пенсію.
Відповідно до положень постанови КМ України від 07.11.2007 року № 1294, наказу Міністерства оборони України від 11.06.2008 року № 260 розмір надбавки з особливі умови служби встановлюється залежно від посади, яку займав військовослужбовець на день звільнення з військової служби.
Із дослідженого в судовому засіданні листа Міністерства оборони України від 30.010.2009 року № 248/6/С/8129/1118 (а.с.32-33), копії наказу по особовому складу від 06.06.1992 року встановлено, що позивач звільнений з воїнської служби у запас з посади штурмана авіаційного загону, за якою надбавка за особливі умови служби встановлена у розмірі 35 відсотків від посадового окладу, доказів протилежного матеріали справи не містять.
Суд, зазначає, що визначення розміру винагород, надбавок віднесено до компетенції відповідача, рішення щодо формування спірної довідки та зазначення в ній відповідних показників додаткових видів грошового забезпечення відповідачем не приймалося, а отже суд не вбачає за можливе зобов`язати відповідача прийняти рішення у спірних правовідносинах, що призведе до обмеження його права діяти на власний розсуд при прийнятті рішення, відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та інших осіб»
Вказана позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладених у постанові від 18.03.2014 (справа №21-11а14), якими визначено, що оскільки звернення позивача відповідач не розглядав, та відповідного рішення не приймав, то суд повинен зобов`язати останнього розглянути це звернення згідно з вимогами чинного законодавства України, а не підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання.
Суд також, зазначає, що вимога визнання протиправною бездіяльності відповідача поглинається вимогою про зобов`язання останнього подати до ГУ ПФ України в Харківській області довідки про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії, яка є найбільш дієвим способом захисту порушеного права позивач в розумінні положень ст.245 КАС України, а отже, задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.ст.7,9 КАСУкраїни розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є таким, що підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 257, 258, 262, 246, 255, 295 КАС України, суд
вирішив:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) подати до ГУ ПФ України в Харківській області довідки про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з включенням до останньої винагороди за тривалу безперервну військову службу, за бойове чергування, за стрибки з парашутом та надбавки за особливі умови служби.
В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
В разі, якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.