Справа № 824/548/16-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/548/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

01 серпня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

за участю:

секретаря судового засідання: Томашук А.В.,

представника відповідача: Теутуляк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року (м. Чернівці, 14 лютого 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 23.05.2016 року.

Відповідно до постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року позов задоволено частково: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 23.05.2016 року про застосування штрафної санкції у сумі 11154 грн. 18 коп. Чернівецької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області в частині нарахованої штрафної санкції у розмірі 6539,69 грн., в решті податкове повідомлення - рішення на суму 4614,49 грн. залишити без змін.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В свою чергу, позивач також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні просила задовольнити апеляційну скаргу та заперечила проти апеляційної скарги позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити, а позивача - залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету позивачем за 2015 рік, за наслідком чого складено акт від 27.04.2016 р. №754/24-12-13-04/НОМЕР_1.

Згідно інформаційного додатку від 05.10.2016 р. до акту перевірки від 27.04.2016 р. №754/24-12-13-04/НОМЕР_1 вказано на технічні помилки допущені в акті перевірки, а саме в частині зазначення періоду за який проводилась перевірка та зазначено про проведення перевірки з питань сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету позивачем за 2014 р. 1 квартал 2015 р. та 1 півріччя 2015 року.

На підставі акту проведеної камеральної перевірки від 27.04.2016 р. №754/24-12-13-04/НОМЕР_1 податковим органом встановлено порушення граничних строків сплати самостійно визначених податкових зобов`язань по сплаті єдиного податку за періоди, що перевірились. У зв`язку із виявленням вказаних порушень, податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2016 р., яким за затримку сплати авансових внесків єдиного податку в сумі 55770,90 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 11154,18 гривень.

До матеріалів справи додано розрахунок штрафних санкцій до акту перевірки від 27.04.2016 р. №754/24-12-13-04/НОМЕР_1, яким визначено, що за періоди:

- з 19.02.2015 р. 26.03.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 5000 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 1000 грн.;

- з 19.02.2015 р. 08.04.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 4601,45 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 920,29 грн.;

- з 19.02.2015 р. 18.05.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 1167,03 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 233,41 грн.;

- з 19.02.2015 р. 15.06.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 1180,39 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 236,08 грн.;

- з 19.02.2015 р. 17.07.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 5965,07 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 1193,01 грн.;

- з 19.02.2015 р. 07.08.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 460,38 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 92,08 грн.;

- з 19.02.2015 р. 08.09.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 3481,32 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 696,260 грн.;

- з 19.02.2015 р. 02.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 5513,33 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 1102,67 грн.;

- з 19.02.2015 р. 02.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 10044,69 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 2008,94 грн.;

- з 20.05.2015 р. 02.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 16530,74 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 3306,15 грн.;

- з 19.08.2015 р. 12.10.2015 р. на суму заниженого податку в сумі 1826,44 грн. нараховано 20% погашеної суми податкового боргу, що склало 365,29 грн.,

Всього сума заниженого податку склала 55770,84 грн., а штрафна санкція 11154,18 гривень.

На підтвердження наявності заборгованості позивача, податковим органом була надано облікову картку платника податків із зазначенням сум несплачених своєчасно податкових зобов`язань протягом 2015 року.

Позивач не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням оскаржив його 09.06.2016 р. до ДФС у Чернівецькій області та 04.07.2016 р. до ДФС України, за результатами чого скарги позивача залишені без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2016 р. без змін.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з того, що відповідач в порушення вимог ст. 129 ПК України у редакції з 01.09.2015 року, після закінчення встановлених п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу строків погашення узгодженого грошового зобов'язання, здійснив нарахування штрафу (пені) не після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, а після 30 днів.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, п. 36.1 ст. 36 ПК України визначено, що податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Статтею 31 ПК України передбачено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п. 36.5 ст. 36 ПК України).

Відповідно до п.54.1 ст.54 крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає в податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Статтею 294 ПК України визначено, що податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку є календарний квартал.

Строк подання декларації за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу - протягом 40 днів після закінчення кварталу (пп. 49.18.2, п 49.18 ст. ПК України).

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

В силу ст. 48 ПК України одним із обов'язкових реквізитів податкової декларації є підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку та відповідно сума податку, що підлягала перерахуванню до бюджету в законодавчо визначені терміни. Достовірність податкової звітності отримує підтвердження шляхом неодмінного зазначення в ній ініціалів, прізвищ та реєстраційних номерів облікових карток посадових осіб платника податків, а також підписів платника податку - фізичної особи, посадових осіб платника податку, засвідчених печаткою (за її наявності).

У відповідності до ст. 47 ПК України відповідальність за неподання, порушення порядку заповння документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом.

Платники єдиного податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій (п. 300.1 ст. 300 ПК України).

Пунктом 4 розділу III «Облік нарахованих сум платежів» Порядку веденні органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхуванні, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року № 765, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 р. за № 217/24994 (чинного у 2015 році) визначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Зворотний бік інтегрованої картки відображає стан розрахунків платника (суми І нарахованого та сплаченого платежів, пені, штрафних (фінансових) санкцій, процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов'язань (податкового боргу), суми податкового боргу, недоїмки із сплати єдиного внеску, надміру та/або помилково сплачені, заявлені до відшкодування тощо) за податками, зборами, єдиним внеском, митними платежами, операції, що проводяться з коштами передоплати.

Нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації.

Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

При поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання.

За правилами пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (пп. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Момент виникнення податкового боргу визначається наступним днем, після спливу строків для сплати платником податків узгодженого грошового/податкового зобов`язання.

Положеннями п. 87.9 ст. 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вимогами п. 131.2 ст. 131 ПК України встановлено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платних податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК України визначено, що, у випадку, якщо платник податків не платить узгоджену суму податкового зобов'язання протягом строків, визначених Кодексом (згідно з п. 295.3 ст. 295 ПК України - протягом 10 календарних днів після граничного строку подання декларації за податковий (звітний) квартал), такий платник податків залучається до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, що випливають за останнім днем строку сплати грошового зобов'язання, - у розмірі 10 % погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, що випливають за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20% непогашеної суми податкового боргу.

Подання позивачем уточнюючих декларацій 02.10.2015 року за 2014 рік, та 12.10.2015 року за 1 півріччя 2015 року не змінювало суму проведених в інтегрованій картці податкових зобов'язань звітних податкових декларацій за 2014, 1 півріччя 2015 року поданих в строк, оскільки при поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування грошових зобов'язань в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання.

Відповідно, подання уточнюючих податкових декларацій 02.10.2015 року та 12.10.2015 року зменшувало суму податкового боргу, що існував на дату подання таких уточнюючих декларацій.

В даному випадку подання уточнюючих розрахунків, призводить до зменшення абсолютного значення податкового боргу, що виник раніше, та в залежності від дати подання уточнюючих розрахунків (зменшення абсолютного значення податкового боргу) впливає лише на застосування ставки/розміру штрафу (10% або 20%).

Факт виправлення помилок, шляхом подання уточнюючих декларацій ніяким чином не впливає на неможливість застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов'язань.

Слід зауважити, що ПК України не містить норм щодо звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов'язань (податкового боргу) у разі подання уточнюючого розрахунку після закінчення граничного строку подання розрахунків та спливу граничного строку сплати узгоджених податкових зобов'язань.

Згідно п.111.2 ст.111 ПК України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та /або пені.

У відповідності до п. 14.1.265 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушення ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньо-економічної діяльності.

Приписами пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Статтею 113 ПК України передбачено, що строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафи) здійснюється у порядку, визначеному цим кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов'язань.

Відповідно до п. 113.2 ст. 113 ПК України, застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цією главою, не звільняє платника податків від обов'язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за якими покладено на контролюючі органи, а також від застосування до інших заходів, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 113.3 ПК України визначено, що штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи, застосовуються в порядку та розмірах, встановленим цим Кодексом та іншими законами України.

ПК України встановлена відповідальність за порушення термінів сплати узгодженої суми грошових зобов'язання протягом строків, визначених ПК України.

Так, ст. 126 ПК України містить чіткі строки, з настанням яких підлягають застосуванню штрафні санкції згідно ст. 126 ПК України, а саме: нарахування штрафної санкції розпочинається із настанням останнього дня строку сплати суми грошового зобов'язання (для платника єдиного податку - останній строк сплати - 10 календарних днів після граничного строку подання декларації за податковий (звітний) квартал) (п. 295.3 ст. 295 ПК України); - нарахування штрафної санкції закінчується датою сплати суми податкового боргу.

Розмір штрафної санкції залежить від кількості днів затримки узгодженої суми податкового зобов'язання.

Жодних виключень та особливостей щодо застосування штрафних санкцій згідно ст. 126 ПК України не містить.

Разом з тим, Законом України від 17 липня 2015 року № 655-УІІІ «Про внесення змін до ПК України щодо зменшення податкового тиску на платника податків», на який посилається в оскарженому рішенні суд першої інстанції, внесено зміни до ст. 129 Кодексу в частині строку початку нарахування пені, які набрали чинності з 01.09.2015 року.

У відповідності до пп. 129.1.3 п.129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного Кодексом.

Стаття 129 ПК України встановлює строк початку нарахування пені, які в жодному випадку не впливають на терміни та строки застосування штрафних санкцій за ст. 126 ПК України, оскільки згідно з п. 113.3 ст. 113 ПК України штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування застосовуються в порядку та розмірах, встановленим цим Кодексом.

За змістом пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

апеляційну скаргу Чернівецької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 серпня 2018 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Смілянець Е. С.