Справа № П/811/505/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2018 року справа № П/811/505/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України лікарських засобів та контролю за наркотиками на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у справі № П/811/505/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 29.01.2018 року № 24-К «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.».

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року адміністративний позов задоволений.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що під час прийняття наказу від 29.01.2018 року № 24-К «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.» Держлікслужба діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

До Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшов відзив позивача, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

ОСОБА_1 з 26.06.2012 року працював на посаді заступника начальника Державної служби з лікарських засобів у Кіровоградській області, з 08.09.2016 року переведений на посаду заступника начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області. (а.с. 32 - 33)

До Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області 02.11.2017 року надійшов лист Держлікслужби № 7286-1/12/171-17 від 02.11.2017 року "Щодо повідомлення про конфлікт інтересів". У цьому листі з посиланням на п. 1.1.1 розділу І Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених Рішенням НАЗК від 29.09.2017 року № 839, зазначено, що у колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявний потенційний конфлікт інтересів. Перевіркою особових справ установлено, що в Державній службі з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Кіровоградській області на посаді заступника начальника служби працює ОСОБА_1 та на посаді заступника начальника служби-завідувача сектору працює його колишня дружина ОСОБА_2 Вони мають спільного сина, щодо якого, відповідно до Сімейного кодексу України мають рівні права та обов'язки. У зв'язку з цим необхідно перевірити наведені факти та поінформувати Голову Держлікслужби для подальшого прийняття рішення. (а.с. 40 - 41)

На виконання цього листа начальник Держлікслужби у Кіровоградській області Панфілова Л.В. листом № 400/01-17 від 09.11.2017 року повідомила Держлікслужби про результати перевірки, а листом № 403/01-17 від 15.11.2017 року направила до Держлікслужби копії декларацій щодо конфлікту інтересів, заповнених ОСОБА_2 13.11.2017 року та ОСОБА_1 14.11.2017 року. (а.с. 42-48, 49-62)

Головним спеціалістом з питань запобігання та виявлення корупції Держлікслужби Савченком М.І. складено службову записку № 65/15 від 17.11.2017 року, у якій вказано, що у Держліклужбі у Кіровоградській області на посаді заступника начальника служби працює ОСОБА_1 та на посаді заступника начальника служби-завідувача сектору його колишня дружина ОСОБА_2, які мають спільного сина. У зазначених осіб наявний потенційний конфлікт інтересів, а враховуючи те, що обидва займають посади заступників начальника Служби, у разі відсутності начальника Служби Панфілової Л.В., на одного з них мають бути покладені обов'язки керівника Служби, що призведе до виникнення реального конфлікту інтересів. Виходячи з декларацій ОСОБА_1 та ОСОБА_2, листа начальника Служби Панфілової Л.В., заступник начальника Служби ОСОБА_1 не вказав в Декларації потенційний конфлікт інтересів, а саме, сумісну працю з колишньою дружиною ОСОБА_2 Окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_2 задекларувала зазначений конфлікт інтересів, характеризується позитивно, одна виховує неповнолітнього сина, а заступник начальника служби ОСОБА_1 зарекомендував себе з негативної сторони (за результатами аудиту служби притягнутий до дисциплінарної відповідальності за пов'язані з корупцією дії, повторно не повідомив про конфлікт інтересів, відкрито проти нього кримінальне провадження) запропоновано провести відносно заступника начальника служби ОСОБА_1 дисциплінарне провадження за неповідомлення про конфлікт інтересів та запропонувати заступнику начальника служби ОСОБА_1 переведення до іншої Служби, як єдиний спосіб врегулювання зазначеного конфлікту інтересів, а в разі відсутності згоди, звільнити відповідно до статті 35 Закону України "Про запобігання корупції". (а.с. 28 - 29)

На підставі цієї службової записки Головою Держлікслужби 20.11.2017 року призначено дисциплінарне провадження за пп. 10, 11 п.2 ст. 65 Закону України "Про державну службу" відносно позивача та доручено його проведення Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ Держлікслужби (надалі - Комісія).

Листом № 8-250 від 27.11.2017 року Держлікслужба повідомила начальника Служби Панфілову Л.В. про розпочате дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 та про його відсторонення від виконання посадових обов'язків на час здійснення дисциплінарного провадження. (а.с. 36, 107)

Засідання Комісії з розгляду дисциплінарної справи стосовно позивача відбулися 27.11.2017 року, 01.12.2017 року, 13.12.2017 року, 22.01.2018 року. (а.с. 34 - 35, 65 - 66, 70 - 71, 82 - 84) Причиною перенесення засідань стала зокрема необхідність отримання від Національного агентства з питань запобігання корупції роз'яснень застосування законодавства з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у колишнього подружжя за запитами Держлікслужби № 7285-1/12.0./171017 від 02.11.2017 року, № 8653-1.1/8.0/17-17 від 21.12.2017 року. (а.с. 69, 75 - 76)

Після надходження роз'яснення НАЗК № 44-10/1828/18 від 15.01.2018 року (а.с. 79-81) на засіданні Комісії 22.01.2018 року прийнято рішення внести Голові Держлікслужби подання щодо вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", за яке до нього може бути застосовано дисциплінарне стягнення відповідно до статті 66 Закону України "Про державну службу" у вигляді оголошення догани (а.с. 82-87).

На підставі подання Комісії головою Держлікслужби 29.01.2018 року видано наказ № 24-К "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1.", яким позивачу за невиконання вимог актів органів державної влади, а саме статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" (неповідомлення про наявний конфлікт інтересів) оголошено догану. (а.с. 88)

Не погоджуючись із вказаним наказом, позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Принципи, правові та організаційні засади державної служби, умови та порядок реалізації громадянами України права на державну службу визначені Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889), який набрав чинності 01.05.2016 року.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону № 889 державний службовець зобов'язаний, зокрема додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

Державні службовці зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України "Про запобігання корупції". (стаття 16-1 Закону України "Про державну службу").

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону № 889 за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 65 Закону № 889 підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною 2 статті 65 Закону № 889 визначені види дисциплінарних проступків (всього 15 пунктів), проте відповідачем у наказі про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, не зазначено пункт, за яким саме позивача притягнуто до відповідальності.

За висновком же дисциплінарного провадження позивач вчинив дисциплінарний проступок, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону № 889, який полягав у тому, що він не виконав акт органу державної влади - вимоги статті 28 Закону України "Про запобігання корупції", а саме не повідомив безпосереднього керівника про наявний потенційний конфлікт інтересів, який при певних обставинах міг перерости в реальний конфлікт інтересів, спричинений приватним інтересом колишніх сімейних стосунків між ним та ОСОБА_2

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України "Про запобігання корупції", який набрав чинності 26.10.2014 року, а введений у дію 26.04.2015 року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта;

члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Згідно з частиною 1 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, до яких відносяться зокрема державні службовці, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Частинами 5, 6 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов'язана звернутися за роз'ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

Якщо особа отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона звільняється від відповідальності, якщо у діях, щодо яких вона зверталася за роз'ясненням пізніше було виявлено конфлікт інтересів.

Отже, передбачений пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про запобігання корупції" обов'язок державного службовця повідомити керівника про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався про наявність такого конфлікту, має на меті забезпечення вжиття керівником заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів підлеглої особи шляхом прийняття відповідного рішення у дводенний строк. Водночас, Закон прямо не вказує на форму такого повідомлення, у якій особа має донести інформацію про конфлікт інтересів до керівника.

Як встановлено судами, позивач та його колишня дружина ОСОБА_2 не є близькими особами чи членами сім'ї у розумінні Закону України "Про запобігання корупції". Шлюб між ними розірвано за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2011 року, про що в особових справах цих осіб є відповідна інформація. (а.с. 108-110, 123-30). На посаду заступника начальника Служби ОСОБА_1 призначений в порядку переведення наказом Держлікслужби № 134-к від 08.09.2016 року, на посаду заступника начальника Служби ОСОБА_2 призначена в порядку переведення наказом Держлікслужби № 135-к від 08.09.2016 року.

Тобто, про факти, з якими відповідач пов'язує існування потенційного конфлікту інтересів у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (колишні сімейні стосунки), було відомо як безпосередньому керівнику позивача - начальнику Служби, так і голові Держлікслужби, до повноважень якого належить призначення/звільнення з посади позивача, принаймні від моменту призначення цих осіб на посади заступників Служби у вересні 2016 року.

Зазначене підтверджується листом № 400/01-17 від 09.11.2017 року, в якому вказано, що запобігання можливого виникнення конфлікту інтересів та дотримання вимог статей 28, 29 Закону України "Про запобігання корупції" здійснюється у такий спосіб: відповідно до посадових інструкцій між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відокремлено та розподілено їхні службові повноваження, які між ними не дублюються при їх виконанні; ці особи не виконують разом службові завдання; вказані особи одночасно не належать до числа членів будь-яких виборних органів (комісій) Служби; вказані особи жодного разу разом не направлялися для сумісного виконання службових повноважень, в тому числі для проведення перевірок суб'єктів господарювання. Крім того, ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 не мають права підпису будь-яких фінансових документів, в тому числі у разі відсутності начальника Служби та виконання заступниками обов'язків начальника Служби. Водночас у разі відсутності начальника Служби та виконання у цей період часу обов'язків начальника Служби ОСОБА_1 може виникнути конфлікт інтересів між ним та ОСОБА_2 у разі, якщо ОСОБА_1 буде приймати рішення та видати організаційно-розпорядчі документи стосовно ОСОБА_2 у зв'язку з виконанням своїх службових обов'язків. (а.с. 42-46).

Відтак, вказані обставини спростовують висновки відповідача, що позивач порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" та не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізнався про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів, не повідомив свого безпосереднього керівника про це.

Також судом встановлено, що Держлікслужбою розроблено форму Декларації щодо конфлікту інтересів, як додаток до СОП -18 "Кодекс етики", який введений у дію 27.10.2017 року. (а.с. 144-161)

За цією формою позивач 14.11.2017 року заповнив Декларацію, однак не відобразив у ній інформацію про потенційний конфлікт інтересів з ОСОБА_2 (а.с. 57-62)

Суд зазначає, що неналежне заповнення Декларації за формою, розробленою Держлікслужбою для внутрішнього користування, не може свідчити про порушення п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" та не становить склад дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", про що правильного висновку дійшов суд першої інстанції.

Одночасно судом першої інстанції також правильно встановлено, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відбулося з порушенням процедури, визначеної Законом України "Про державну службу" з огляду на наступне.

Відповідно до статті 73 Закону України "Про державну службу" з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна містити зокрема пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Статтею 75 Закону України "Про державну службу" передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Відповідач у листі № 400/01-17 від 09.11.2017 року зазначив, що ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення відносно обставин вчинення дисциплінарного проступку, однак той відмовився це зробити. (а.с. 46). Проте суд правильно не прийняв посилання відповідача на цей лист, оскільки він складений до порушення дисциплінарного провадження. До того ж, як правильно вказав суд першої інстанції, належним доказом відмови від надання пояснень є відповідний акт, складений у порядку, передбаченому ч.3 ст. 75 Закону України "Про державну службу", однак такий акт суду не наданий.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності наказом № 24-К від 29.01.2018 року здійснено відповідачем без визначених законом підстав і з порушенням установленого порядку накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, а сам наказ є протиправним і підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України лікарських засобів та контролю за наркотиками залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у справі № П/811/505/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не під лягає.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко