Справа № 2540/2689/18
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року м.Чернігів Справа № 2540/2689/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Юхрименка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

25.07.2018 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся до суду з адміністративним позовом до Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області (далі - Деснянский ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у сумі 1700,00 грн. за невиконання рішення суду про передачу у власність Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго» майна, винесеної старшим державним виконавцем Деснянского ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області Юхрименком Ігорем Олеговичем 13.07.2018 (ВП №56639953).

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки він неодноразово намагався виконати рішення суду у добровільному порядку, але стягувач всіляко перешкоджав цьому, а тому, на думку позивача, відсутні будь-які підстави для примусового виконання рішення суду. Таким чином, вважає, що оскаржувана постанова, прийнята відповідачем, не відповідає вимогам та принципам, передбаченим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнята необґрунтовано та без урахування усіх обставин, що мають значення для її прийняття.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.07.2018 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд у їх задоволенні відмовити, оскільки позивачем рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 (справа № 750/1835/18), у частині зобов'язання ОСОБА_1, протягом 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, передати у власність Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго» майно: електрогенератор «KIPOR KGE200Tc» - 1 шт., вартість 13750,00 грн.; провід ШВВП 2 х 0.35-200 м; діодні стрічки (10 м); акумуляторну батарею (WESTA 6CT-55A) - 1 шт.; зарядний прилад (12 V) - 1 шт.; діжку металеву об'ємом 200 л. для зберігання бензину - 1шт., у повному обсязі не виконано, а тому, на думку представника відповідача, у нього були наявні усі правові підстави для винесення оскаржуваної постанови.

Аналогічну позицію було висловлено представником відповідача і у відзиві на позовну заяву, поданому 31.07.2018 до Чернігівського окружного адміністративного суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 (справа № 750/1835/18) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та, зокрема: зобов'язано ОСОБА_1, протягом 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, передати у власність Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго» майно: електрогенератор «KIPOR KGE200Tc» - 1 шт., вартість 13750,00 грн.; провід ШВВП 2 х 0.35-200 м); ШВВП 2 х 2.5 100 м); ПВС кабель 5 х 1.5 (15 м); діодні стрічки (13 м); акумуляторну батарею (WESTA 6CT-55A) - 1 шт.,; зарядний прилад (12 V) - 1 шт.; діжку металеву об'ємом 200 л. для зберігання бензину - 1шт. (а.с. 55-57).

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.05.2018 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 - скасовано частково, проте у частині зобов'язання ОСОБА_1, протягом 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, передати у власність Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго» майно: електрогенератор «KIPOR KGE200Tc» - 1 шт.; діодні стрічки (10 м); акумуляторну батарею (WESTA 6CT-55A) - 1 шт.; зарядний прилад (12 V) - 1 шт.; діжку металеву об'ємом 200 л. для зберігання бензину - 1шт. - залишено без змін (а.с.59-62).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виконавчого листа (а.с.49) та заяви стягувача (а.с.50), 21.06.2018 старшим державним виконавцем Деснянского ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області Юхрименком І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №№ 56639953 (а.с.53).

10.07.2018 старшим державним виконавцем Деснянского ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області Юхрименком І.О. складено акт, в якому зазначено про факт ненадання ОСОБА_1 доказів передачі майна, визначеного у виконавчому листі № 750/1835/18, на користь стягувача - Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (а.с.71).

11.07.2018 директором Чернігівських міських електричних мереж від імені Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на адресу начальника Деснянского ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області направлено лист № 13а/2007, в якому зазначено про той факт, що 05.07.2018 о 16 год. 15 хв. ОСОБА_1 особисто прибув за адресою: вул. Гонча, 40, м. Чернігів з метою передачі майна Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго». Оглянувши майно, комісією Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» зроблено висновок, що майно, яке привіз, для передачі Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго», ОСОБА_1 є несправним, непридатним для використання та не у повній мірі відповідає майну, яке зазначено у постанові Апеляційного суду Чернігівської області від 23.05.2018 по справі № 750/1835/18, а отже не може бути прийнятим на баланс Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (а.с.73).

У зв'язку з ненаданням ОСОБА_1 доказів передачі майна, визначеного у виконавчому листі від 04.06.2018 № 750/1835/18, у власність Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», 13.07.2018 старшим державним виконавцем Деснянского ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області Юхрименком І.О. винесено постанову про накладення штрафу, якою на позивача накладено штраф у розмір 1700,00 грн. Також даною постановою зобов'язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено останнього про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с.74).

Крім того, судом встановлено, що 05.04.2018 позивачем на адресу голови Правління Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» та директора Чернігівських міських електричних мереж направлено листи, в яких ОСОБА_1 просив останніх добровільно виплатити йому всю суму, яку присудив для виплати суд, у розмірі 55513,62 грн. та направити свого представника, з належним чином оформленою довіреністю, за адресою: АДРЕСА_1 для передачі у власність Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго» майна, яке вказано у рішенні суду (а.с.7,8).

З аналогічними заявами позивач звертався до голови Правління Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» та директора Чернігівських міських електричних мереж 25.06.2018, 04.07.2018 та 05.07.2018 (а.с.10,11,14,15).

Разом з тим, вищевказані заяви позивача були залишені поза увагою як головою Правління Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», так і директором Чернігівських міських електричних мереж.

Також 05.07.2018 позивач, перебуваючи за адресою: вул. Гонча, 40, м. Чернігів (юридична адреса Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго»), у присутності своїх сусідів склав акт прийому-передачі майна, в якому зазначено про факт відмови уповноваженої особи Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» у отриманні майна, зазначеного у рішенні суду, оскільки останнє містило дефекти (зокрема, електрогенератор «KIPOR KGE200Tc» - не запустився; діжка металева об'ємом 200 л для зберігання бензину - іржава; замість проводу ШВВП 2х 0,35 надано провід ШВВП 2 х 1,5) (а.с.72).

Про вищевказані обставини позивач неодноразово повідомляв Деснянский ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області (листи від 26.06.2018, від 06.07.2018 та акт приймання-передачі від 05.07.2018) (а.с. 54,55,66-68,72).

Вважаючи оскаржувану постанову старшого державного виконавця Деснянского ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області Юхрименка І.О. протиправною та такою що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами 5, 6 статті 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 (справа № 750/1835/18) є рішенням немайнового характеру.

У свою чергу, порядок виконання таких рішень, передбачений Розділом VIII Закону №1404-VІІІ.

Так, частинами 1,2 статті 63 Закону №1404-VІІІ передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу, зокрема, на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з системного аналізу вищевказаних положень Закону №1404-VІІІ вбачається, що останнім встановлена відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

При цьому, поважними, у розумінні Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об'єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Натомість, як встановлено у судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, позивачем неодноразово у добровільному порядку вчинялись активні дії щодо виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 (справа № 750/1835/18) у частині передачі у власність Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго» майна: електрогенератора «KIPOR KGE200Tc»; провода ШВВП 2 х 0.35 200 м; діодної стрічки (10 м); акумуляторної батареї (WESTA 6CT-55A); зарядного приладу (12V); діжки металевої об'ємом 200 л для зберігання бензину, що підтверджується численними листами позивача до стягувача та фотокопіями, наявними у матеріалах справи (а.с.10,11,14,15,35-39).

Крім того, про намагання у добровільному порядку виконати рішення суду позивач неодноразово повідомляв і відповідача (а.с. 54,55,66-68).

Разом з тим, з незалежних від позивача підстав, вищевказане майно не приймалось уповноваженими особами Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на баланс товариства, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом та матеріалами справи (а.с.82).

У свою чергу, підставою для неприйняття майна, зазначеного у рішенні суду, на думку стягувача, став факт наявності у майні певних дефектів (зокрема, електрогенератор «KIPOR KGE200Tc» - не запустився; діжка металева об'ємом 200 л. для зберігання бензину - іржава; замість проводу ШВВП 2х 0,35 надано провід ШВВП 2 х 1,5 (а.с.73).

Разом з тим, вищевказана обставина не може свідчити про факт невиконання ОСОБА_1 рішення суду, оскільки останнє не містило положень щодо зобов'язання позивача по передачі у власність Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго» майна у належному стані.

У резолютивній частині останнього лише наведено виключний перелік майна, яке повинен передати позивач у власність Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго», разом з тим жодного посилання щодо передачі технічно справного майна рішення суду не містить.

У свою чергу, дана обставина не заперечувалась і представником відповідача у судовому засіданні.

У відповідності до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем надано до суду достатню кількість належних та допустимих доказів на підтвердження факту його намагань добровільно виконати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.04.2018 (справа № 750/1835/18).

Також, позивач у судовому засіданні стверджував, що провід ним було придбано на базарі у 2015 році, саме з маркуванням - ШВВП 2 х 0.35 200 м та вважає, що стягувач просто шукає підставу для неприйняття майна на баланс Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» з метою притягнення позивача до юридичної відповідальності.

При цьому суд, перевіряючи рішення суб'єкта владних повноважень, у відповідності до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, зобов'язаний перевірити чи прийняте останнє, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

У свою чергу, частиною 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VІІІ).

Отже, з системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України та Закону №1404-VІІІ вбачається, що суб'єкт владних повноважень - державний виконавець, при виконанні судових рішень, зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

При цьому державний виконавець, при виконанні виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова (справа № 750/1835/18), не здійснював його виконання, як це передбачено положеннями Закону №1404-VІІІ, а саме: не перевірив факту намагання передачі позивачем саме того майна стягувачу, яке було заначено у виконавчому листі, та не з'ясував причини невиконання останнім судового рішення, про що і не заперечував у судовому засіданні.

Оскаржуване рішення державним виконавцем було прийнято на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.07.2018 (а.с.66-68) та повідомлення Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» від 11.07.2018 № 13а/2007, що не заперечувалось останнім у судовому засіданні, тобто без вчинення дій щодо перевірки факту намагання позивача виконати рішення суду.

У свою чергу, згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту правомірності винесення останнім постанови про накладення штрафу від 13.07.2018 (ВП №56639953).

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Деснянського ВДВС м. Чернігова ГТУЮ в Чернігівській області Юхрименка Ігоря Олеговича від 13.07.2018 про накладення штрафу (ВП №56639953) і задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню повністю, то суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області Юхрименка Ігоря Олеговича від 13.07.2018 про накладення штрафу (ВП №56639953).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігова Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області (вул. Шевченка, 118, м. Чернігів, 14030, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275 - 277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286 - 288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції (частини 1 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Падій