Справа № 1540/3295/18
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3295/18
УХВАЛА

Про повернення позовної заяви

03 серпня 2018 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування Наказу від 25.07.2016р. №140, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати неправомірним та скасувати Наказ Головного управління ДМС України в Одеській області від 25.07.2016р. №140, зобов'язати Головне управління ДМС України в Одеській області повторно розглянути питання щодо визнання ОСОБА_1 біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту у зв'язку з погіршенням полестино-ізраїльського конфлікту згідно оновленої інформації - Резолюції Генасамблею ООН від 13.06.2018р.

Ухвалою суду від 09.07.2018р. вищеозначену позовну заяву, відповідно до положень ст.169 КАС України, було залишено без руху, у зв'язку з невідповідністю вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. Зокрема, судом встановлено, що 25.07.2016р. Управлінням з питань шукачів захисту та соціальної інтеграції ГУДМС в Одеській області, на підставі Наказу №140 від 25.07.2016р., складено Повідомлення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту №250, у якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вищеозначене Повідомлення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту №250 від 25.07.2016р. позивачем - ОСОБА_1 отримано 25.07.2016р., про що свідчить його особистий підпис на вказаному Повідомленні.

Частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п'яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Водночас, слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому, "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Таким чином, з урахуванням вищеозначеного, судом встановлено, що ОСОБА_1 пропущено законодавчо визначений строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Такми чином, беручи до уваги наведене, судом встановлено, що позивачем - ОСОБА_1, у порушення вимог ч.6 ст.161 КАС України, до позовної заяви не додано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Крім того, пунктом 2 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. Водночас, судом встановлено, що позивачем - ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначено ідентифікаційного коду Головного управління ДМС України в Одеській області в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Також, згідно з п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Натомість, позивачем до позовної заяви не додано власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З огляду на наявність зазначених недоліків позивача повідомлено про необхідність їх усунення протягом десяти днів з дня отримання даного судового рішення, шляхом подання до Одеського окружного адміністративного суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, уточненого адмніністративного позову з урахуванням положень ст.ст.160, 161 КАС України, з його копією для відповідача, та копіями доданих до нього документів, а також власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

30.07.2018р. на виконання вимог ухвали суду від 09.07.2018р. про залишення позовної заяви без руху, від позивача - ОСОБА_1 до суду надійшла заява (вхід.№21961/18), у якій позивачем зазначено, що ситуація в країні походження ОСОБА_1 в 2018році змінилась у бік нового радикального загострення конфлікту, про що йдеться у Резолюції Генасамблеї ООН від 13.06.2018р., у зв'язку з чим, на думку позивача, відмова в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, оформлена Наказом ГУДМС в Одеській області №140 від 25.07.2016р., має бути переглянути переглянута з урахуванням нових обставин радикального загосрення конфлікту, а процесуальний строк повинен рахуватися з 13.06.2018р.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи письмових доказів, Повідомлення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту №250 від 25.07.2016р. позивачем - ОСОБА_1 отримано 25.07.2016р., про що свідчить його особистий підпис на вказаному Повідомленні.

Водночас, з означеною позицією ОСОБА_1 погодитися неможливо, так як зміна ситуації в країні громадської належності позивача не є належною, та достатньою підставою для поновлення ОСОБА_1 законодавчо передбаченого строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки дата, коли особа дізналася про наявність порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000року Європейським судом зазначено про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов'язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що позивачем - ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 09.07.2018р. про залишення позовної заяви без руху до суд не надано уточненого адмніністративного позову з урахуванням положень ст.ст.160, 161 КАС України, з його копією для відповідача, а також належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем, у встановлений судом термін недоліки позовної заяви у повному обсязі не усунено, що відповідно є підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування Наказу від 25.07.2016р. №140, зобов'язання вчинити певні дії, повертається позивачеві, відповідно до приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДМС України в Одеській області про визнання неправомірним та скасування Наказу від 25.07.2016р. №140, зобов'язання вчинити певні дії, повернути позивачеві.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Харченко Ю.В.