Справа № 212/1750/18(2-аз/335/11/2018)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2018 року справа № 212/1750/18(2-аз/335/11/2018)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2018 року у справі № 212/1750/18 (2-аз/335/11/2018) (суддя Макаров В.О.) за позовом ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про скасування рішення про примусове повернення за межі України,

В С Т А Н О В И В:

20.03.2018 року позивач, громадянка Республіки Узбекистан, звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- скасувати рішення відповідача № 13 від 14.03.2018 року про її примусове повернення за межі України;

- зобов'язати відповідача, анулювати в паспорті громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 14.07.2017 року, штампи та записи «Прийнято рішення про примусове повернення від 14.03.2018 року № 13», та штамп» ЗАБОРОНЕНО в'їзд в Україну на 3 роки до 14.04.2021 року та надіслати повідомлення до Департаменту аналізу та оцінки інформації Адміністрації Держприкордонслужби України про скасування заборони в'їзду громадянина Республіки Узбекистану ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, на територію України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2018 року у справі відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 25 червня 2018 року.

18.06.2018 року позивач звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення до вирішення справи по суті.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2018 року зазначену заяву задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що ні позивачем, ні судом першої інстанції не наведено підстав для прийняття рішення про забезпечення позову.

Колегія суддів розглянула справу відповідно до вимог статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила такі обставини.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що в подальшому може потягнути за собою необхідності значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» рішення про примусове повернення може бути оскарженого до суду.

Крім того, згідно з пунктом 1.11 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 року № 353/271/150, оскарження рішень про примусове повернення або примусове видворення не зупиняють їх дію, крім випадків, коли суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до суб'єкта владних повноважень, який приймав або ініціював рішення та є обов'язковою для виконання.

У разі примусового повернення іноземця або особи без громадянства рішення органів охорони державного кордону, органів внутрішніх справ (центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції) та органів Служби безпеки України про примусове повернення іноземця або особи без громадянства за межі України може бути оскаржено в суді. При цьому слід ураховувати, що суд має право зупинити рішення про примусове повернення з підстав та в порядку, передбаченому ст.ст. 150-151 КАС України.

Підстави для забезпечення адміністративного позову визначені ч. 2 ст. 150 КАС України, відповідно до якої забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Як, вбачається зі змісту Рішення Управління державної міграційної служби в Запорізькій області № 13 від 14.03.2018 року про примусове повернення за межі України, ним вирішено примусово повернути за межі України громадянку Республіки Узбекистан ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, та зобов'язати її покинути територію України у термін до 25.03.2018 року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви позивача про забезпечення позову у даній справі шляхом зупинення дії рішення відповідача № 13 від 14.03.2018 року про примусове повернення за межі України громадянки Республіки Узбекистан ОСОБА_4 до вирішення справи по суті, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист оспорюваних прав за захистом яких звернувся позивач.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що невиконання іноземцем рішення про примусове повернення відповідно до статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» є підставою для затримання такого іноземця та розміщення його у пункті тимчасового перебування на строк до 18 місяців, а також для звернення із позовом до суду щодо примусового видворення з України, що може суттєво порушити права позивача та ускладнити виконання рішення суду і ефективний захист прав позивача, зважаючи на наявність у позивача малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в Україні у місті Запоріжжя.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2018 року у справі № 212/1750/18 (2-аз/335/11/2018) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: І.В. Юрко