Справа № 823/1699/18
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року справа № 823/1699/18
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л..,

представника позивача - Темчишиної С.П. (за довіреністю),

представника відповідача - Давиденка К.А. (за довіреністю),

представника Черкаського ОВК - Давиденка К.А. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
26.04.2018 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (03167, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6 ), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) в якому просить:

-визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України (пункт 8 протоколу № 31 від 23.03.2018 року) про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

-зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідності до ст. 16 Закону України Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року та здійснити її виплату.

16.05.2018 ухвалою суду продовжено підготовче провадження у справі для зібрання відповідних доказів та з`ясування заперечень проти позовних вимог.

17.07.2018 закінчено підготовче провадження та перейдено до розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В обгрунтування своєї позиції зазначила, що позивач під час проходження військової служби, з 10.05.1986 по 01.08.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого 15.01.1997 йому встановлено третю групу інвалідності, а в подальшому 22.12.2017 другу групу інвалідності та надано статус інваліда війни. Крім того, зазначила, що відповідно до ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2013, №975, позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги, а днем виникнення такого права є дата, встановлення позивачу 2 групи інвалідності. З метою реалізації такого права, позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, однак за результатами розгляду заяви отримав відмову, викладену в протоколі від 23.03.2018 №31. Представник позивача вказане рішення вважають протиправним та таким, що суперечить законодавству України.

В судовому засіданні представник відповідача та третьої особи заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзивах на адміністративний позов відповідача та третьої особи. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що позивач звільнений з військової служби до набрання чинності Законом України Про внесення змін до ЗУ Про загальний військовий обов`язок і військову службу, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набрання чинності нової редакції ст. 16 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, в зв`язку з чим позивач не набув права на одержання одноразової грошової допомоги. Крім того, звернув увагу, що зміна групи інвалідності у позивача відбулась у понад дворічний термін, а у відповідності до ч. 4 ст. 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога у зв`язку із змінами, що відбулись, не здійснюються.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнибильській АЕС у 1986 році (категорія 1) та відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 .

Відповідно до даних зазначених у військовому квитку, серії НОМЕР_2 від 16.10.1984, позивач з 10.05.1986 по 01.08.1986 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС.

Згідно листа Центрального архіву Міністерства оборони України від 12.02.1997 № 51/1/844, ОСОБА_1 проходив військову службу з 04.12.1984 по 23.12.1986 у складі в/ч НОМЕР_3 та приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС терміном 84 доби.

Висновком обласної спец ВКК №647 від 23.11.1992 по встановленню причинного зв`язку захворювання з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, встановлено, що захворювання ОСОБА_1 , пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до витягу із акту огляду обласної МСЕК №2 м. Черкаси серія 2-18 АД №177907, за наслідками проведення первинного огляду, 15.01.1997 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності до 01.02.2000, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно довідки обласної МСЕК №2 м. Черкаси серія 4 ЧК №058983 від 23.05.2005, за наслідками проведення повторного огляду позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності безтерміново, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС .

Як вбачається з довідки до акту огляду обласної МСЕК №2 м. Черкаси серії 12 ААА №875296 від 22.11.2017, за наслідками проведення повторного огляду, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

26.12.2017 управлінням соціального захисту населення Смілянської РДА, ОСОБА_1 видано посвідчення серії НОМЕР_4 , відповідно до якого, позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни- інвалідів війни.

За результатами розгляду поданої позивачем заяви та документів, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформлене п.8 протоколу №31 від 23.03.2018 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби до набрання чинності Законом України Про внесення змін до ЗУ Про загальний військовий обов`язок і військову службу, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014, тобто до набрання чинності нової редакції ст. 16 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, в зв`язку з чим позивач не набув права на одержання одноразової грошової допомоги. Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та п.8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 №975, у разі зміни групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулись, не здійснюється, тоді як зміна групи інвалідності позивача відбулася у понад дворічний термін.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, викладеним у протоколі №31, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Надаючи спірним правовідносинам правову оцінку, при вирішенні спору по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 41 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992, №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулюються Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII в редакції, станом на час відмови позивачеві в призначенні допомоги).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №2011-XII, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктом 6 п. 2 вказаної статті визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Відповідно до ч. 2 ст. 16-3 Закону №2011-XII, у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

В силу положень ч. 4 ст. 16-3 Закону №2011-XII, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Частина 6 ст. 16-3 Закону №2011-XII передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що додається (далі Порядок №975).

Згідно п. 8 Порядку №975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

З аналізу наведених вимог Закону №2011-XII та Порядку №975 вбачається, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності. Однак право на отримання такої допомоги обмежено дворічним строком з моменту її первинного встановлення, а тому суд відхиляє доводи позивача, що він набув відповідне право, оскільки між первинним становленням інвалідності та встановленням вищої групи інвалідності (ІІ групи) минуло більше 20 років.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, діяв відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки зміна групи інвалідності позивача відбулася поза межами встановленого ч. 4 ст. 16-3 Закону №2011-XII та п. 8 Порядку №975 строку, в зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відсутні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, в зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 26.06.2018 по справі № 750/5074/17.

Відповідно ч. 5 ст. 139 КАС України, вимог щодо стягнення судових витрат понесених відповідачем заявлено не було.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення складено 03.08.2018