Справа № 583/1180/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції : Ільченко В.М.

01 серпня 2018 р. м. ХарківСправа № 583/1180/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Жигилія С.П. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м.Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Іськова Віталія Михайловича на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2018 (м. Суми) по справі № 583/1180/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

06.04.2018 ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчук Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Іськова Віталія Михайловича (далі по тексту - інспектор УПП в м. Кременчуці Іськов В.М., відповідач), в якому просив суд скасувати постанову серії БР № 972052 від 02.04.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 Куп АП, як незаконну.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2018 по справі № 583/11809/18 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано постанову серії БР №972052 від 02 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрито провадження у справі.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ненадання належної оцінки доказам у справі, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2018 по справі № 583/11809/18, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивачем не заперечується факт вчинення правопорушення пп. «в» п.2.9, п.31.4, 31.4.3 Правил дорожнього руху України (несправність освітлювача номерного знаку), що зафіксовано нагрудною камерою поліцейського. Крім того, позивач на пропозицію поліцейського відмовився надати поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив пп. «г» п.2.1 Правил дорожнього руху України. Враховуючи викладене, вважає, що відповідачем цілком обґрунтовано винесено оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП. Стверджує, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, а оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП, та не вбачає підстав для її скасування.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого зазначено, що представник позивача на електронну адресу 31.07.2018 не отримав копії апеляційної скарги, яку вказано в додатках до апеляційної скарги.

Відповідно до ч.5 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що позивачем не вказано в позовній заяві своєї електронної адреси, 27.07.2018 року секретарем судового засідання було повідомлено позивача про дату, час та місце розгляду справи, беручи до уваги, що позивач або його представник не скористались можливістю отримати копію апеляційної скарги безпосередньо у приміщенні суду, зважаючи на скорочений строк розгляду апеляційних скарг на рішення суду щодо оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, а розгляд справи слід провести за відсутності позивача та його представника.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2018 інспектором УПП у м. Кременчуці Іськовим В.М. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 972052 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП (із застосуванням ст. 36 КУпАП).

Як зазначено у постанові, 02.04.2018 о 03:30 год., керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1, на 97 кілометрі автодороги М-22 Полтава-Олександрія водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, у якого в темну пору доби був не освітлений державний номерний знак, а також не пред'явив до перевірки поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.9 «в» та пп. «г» п.2.1 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом про її оскарження.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наданий відповідачем відеозапис не містить підтвердження того, що під час руху транспортного засобу номерний знак автомобіля, яким керував позивач, не був освітлений. За таких обставин, на думку суду першої інстанції, відповідачем не надані докази порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірності зупинки автомобіля позивача, у зв'язку з чим відсутні правові підстави вимагати від позивача пред'явлення страхового полісу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Положеннями ч. 6 ст. 121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Як встановлено частиною 1 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пп. «ґ» п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису,у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

Частиною 2 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов'язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як зазначає відповідач по справі, зупинка транспортного засобу ОСОБА_2 мала місце у зв'язку з порушенням ним пп. «в» п.2.9 ПДР, а саме несправністю освітлювача заднього номерного знаку.

На підтвердження вчинення позивачем вказаного порушення відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, вказаний відеозапис не містить підтвердження, що під час руху транспортного засобу номерний знак автомобіля, яким керував позивач, не був освітлений.

Так, за змістом оскаржуваної постанови серії БР № 972052 від 02.04.2018, порушення пп. «в» п.2.9 ПДР зафіксовано відповідачем о 03 год. 30 хв. 02.04.2018, в той час як відеозапис розпочатий о 03 год. 29 хв., однак, не фіксує руху і безпосередньо моменту зупинки транспортного засобу.

Як вбачається з доступної для огляду частини розгляду справи про адміністративне правопорушення, на вимогу осіб, які спілкувались з інспектором, останнім не було пред'явлено відеозапису на підтвердження факту відсутності освітлення номерного знаку автомобіля під час руху.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що відповідачем не надані докази порушення позивачем пп. «в» п.2.9 ПДР та правомірності зупинки автомобіля позивача, в зв'язку з чим відсутні правові підстави вимагати від позивача пред'явлення страхового полісу.

Крім того, слід відмітити, що відеозапис супроводжується звуком лише частково, що унеможливлює встановити, чи була дотримана відповідачем процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачена КУпАП, та підтвердити факт відмови водія від пред'явлення інспектору страхового полісу після зупинки транспортного засобу.

Також, з відеозапису вбачається, що страховий поліс було запитано інспектором у водія лише під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів зауважує, що на відеозаписі зафіксовано спілкування з інспекторами УПП двох осіб, при цьому достовірно встановити, яка з цих осіб є ОСОБА_2, неможливо. З відеозапису також неможливо встановити, хто із двох осіб, зафіксованих на камеру поліцейського, був за кермом, та, відповідно, неможливо підтвердити правомірність притягнення до адміністративної відповідальності саме ОСОБА_2

Отже, у суду апеляційної інстанції відсутні беззаперечні підстави для висновку, що порушення пп. «в» п.2.9, пп. «г» п. 2.1 ПДР було вчинене саме ОСОБА_2, у зв'язку з чим, з огляду на норми ч.2 ст.77 КАС України, неможливо стверджувати про наявність у діях останнього складу адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 вищезазначених порушень ПДР відповідачем не надано.

Та обставина, що одна з осіб, зафіксованих відеозаписом, стверджує, що лампочка освітлювача номерного знаку перегоріла під час зупинки транспортного засобу чи відійшов провід, з наведених вище підстав, не є свідченням вчинення ОСОБА_2 порушення п. 2.9 ПДР.

Підсумовуючи вищенаведене, беручи до уваги відсутність доказів факту вчинення позивачем вищевказаних адміністративних правопорушень, та доказів дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 972052 від 02.04.2018 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Іськова Віталія Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.06.2018 по справі № 583/1180/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її проголошення та не підлягає оскарженню в силу приписів ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій А.П. Бенедик