Справа № 803/852/18
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року ЛуцькСправа № 803/852/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони у Волинській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Управління поліції охорони у Волинській області (далі Управління, відповідач-1), ОСОБА_2 фінансово-облікової політики МВС України про визнання бездіяльності протиправною щодо виплати одноразової грошової допомоги згідно з висновком від 14.03.2017 про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 240000,00 грн. та зобовязати здійснити її виплату.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а в подальшому ухвалою суду від 31.05.2018 розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін відповідно до вимог статті 262 КАС України, судове засідання призначено на 14:30 год. 11.06.2018.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.06.2018 замінено первісного відповідача ОСОБА_2 фінансово-облікової політики МВС України в даній справі на належного Міністерство внутрішніх справ України (далі МВС України, відповідач - 2), судове засідання відкладено на 14:00 год. 03.07.2018 та 03.07.2018 розгляд справи відкладено на 15:00 год. 26.07.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Закону України «Про міліцію», він має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід 3 групи, у зв'язку із захворюванням, пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ. В звязку з чим, 09.03.2017 позивач подав до Управління поліції охорони у Волинській області заяву та відповідні документи про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги.

Листом від 25.04.2017 Управління поліції охорони у Волинській області повідомило позивача про те, що останнім підготовлено висновок про призначення одноразової грошової допомоги у розмірі 240000,00 грн., однак ОСОБА_2 фінансово-облікової політики МВС України своїм листом повернув зазначені матеріали без прийняття рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги до Управління.

Позивач вважає, що відповідачами порушено його право на отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із настанням інвалідності, яка пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України, тому просить позов задовольнити.

Відповідач - 1 у відзиві на позов (а.с. 27-30) проти позовних вимог заперечив та зазначив, що ОСОБА_1 із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги звернувся до Управління поліції охорони у Волинській області, як правонаступника Відділу державної служби охорони при МВС України у Волинській області, у якому проходив службу.

Управлінням поліції охорони у Волинській області відповідно до Порядку та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі Порядок № 850) було переглянуто документи позивача щодо вказаної виплати та 14.03.2017 затверджено висновок про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про міліцію». Вказаний висновок та матеріали про призначення такої допомоги відправлено до ОСОБА_2 фінансово-облікової політики МВС України для прийняття останнім відповідного рішення. Однак, вказані документи були повернуті до Управління без прийняття будь-якого рішення. Таким чином відповідачем-1 було здійснено всі необхідні дії для призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

При цьому звертає увагу на те, що відповідно до Порядку № 850, рішення про призначення або відмову в призначенні грошової допомоги приймає МВС України та виплата такої допомоги здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача - 2 у відзиві на позов (а.с. 89-93) позовні вимоги заперечив та зазначив, що фінансування МВС України на потреби поліції охорони законодавством не передбачено, а тому покриття витрат на виплату одноразової грошової допомоги повинно здійснюватися поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень, а також через ПАТ «УОСК». Також зазначає, що урахування в бюджеті МВС витрат на виплату вищевказаної допомоги колишнім працівникам Державної служби охорони призведе до порушення Бюджетного законодавства.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1139 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 № 834» органи поліції охорони є правонаступниками ОСОБА_2 державної служби охорони при МВС України та відповідних державних установ ДСО при МВС України, що ліквідуються, тому вирішення питання про призначення та виплати зазначеної допомоги колишнім працівникам ДСО, у тому числі позивачу, належить до компетенції Національної поліції України.

Щодо позовної вимоги про зобовязання здійснити виплату одноразової грошової допомоги зазначає, що така вимога є формою втручання в дискреційні повноваження субєкта владних повноважень і задоволенню також не підлягає. З врахуванням викладеного, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 114), однак у заяві від 07.06.2018 (а.с. 76) просив розглянути справу за його відсутності та без участі його представника.

Представник відповідача 1 до судового засідання надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 115).

Відповідач 2 у судове засідання свого представника не направив, клопотання про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 113).

Згідно із частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки позивач та представник відповідача 1 подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, а неприбуття у судове засідання представника відповідача-2 та не перешкоджає розгляду справи, тому судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та наказом № 42-о/с від 24.07.2015 був звільнений зі служби у запас Збройних Сил України.

07.02.2017 згідно з довідкою МСЕК серії 12ААА № 014418 ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності (50% втрати працездатності) захворювання так, повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 12).

09.03.2017 позивач звернувся до Управління поліції охорони у Волинській області, яке є правонаступником органу, з якого був звільнений зі служби, із заявою та пакетом документів щодо проведення виплати одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності, яка пов'язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ України (а.с. 13).

Управлінням поліції охорони у Волинській області 14.03.2017 складено висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 240000,00 грн. та листом від 14.03.2017 за № 372/43/22/01-2017 вказаний висновок і матеріали надіслано до ОСОБА_2 фінансово-облікової політики МВС України щодо здійснення виплати одноразової грошової допомоги відповідно до порядку № 850 (а.с. 15).

Листом від 31.03.2017 за № 15/2-1070 ОСОБА_2 фінансово-облікової політики МВС України матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 скерував за належністю до ОСОБА_2 поліції охорони та зазначив, що покриття виплат на одноразову грошову допомогу колишнім працівникам Державної служби охорони при МВС України має здійснюватись поліцією охорони за рахунок власних джерел надходжень (а.с. 102-103).

Управління поліції охорони у Волинській області листом від 25.04.2017 № 617/43/22/01/2017 повідомило позивача про те, що на даний час існує невизначеність джерел фінансування для виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам підрозділів Державної служби охорони, у звязку з чим ОСОБА_2 вживається заходи для вирішення даного питання з метою дотримання вимог Порядку № 850 (а.с. 16).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції визначав Закону України ,,Про міліцію" від 20.12.1990 року № 565-ХІІ, який втратив чинність з 07.11.2015 на підставі Закону України ,,Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015.

Частиною шостою статті 23 Закону України «Про міліцію» (чинного на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ) встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Разом з тим, відповідно до абзацу третього пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» було врегульовано Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (Порядок № 850).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до вимог пункту 7 Порядку № 850, позивачем після встановлення 3 групи інвалідності було подано до Управління поліції охорони у Волинській області заяву про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням 3 групи інвалідності, а також весь пакет документів, а саме: копію довідки МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках від 07.02.2017; копію довідки МСЕК з акта огляду; копію свідоцтва про хворобу № 234 від 22.02.2017; копію паспорта та ідентифікаційного коду.

Управлінням поліції охорони у Волинській області після отримання від ОСОБА_1 зазначеного пакету документів для виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з установленням йому 3 групи інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ було сформовано висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції у звязку з інвалідністю згідно із Законом України «Про міліцію» в розмірі 240000,00 грн.

Отже, відповідно до вказаного висновку ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 у зв'язку із установленням йому інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ в сумі 240000,00 грн.

Вказаний висновок щодо виплати грошової допомоги разом з вищезазначеним пакетом поданих позивачем документів у відповідності до пункту 8 Порядку № 850 був поданий Управлінням поліції охорони у Волинській області до ОСОБА_2 фінансово-облікової політики МВС України для прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1

Згідно з пунктами 9-10 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цього Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку № 850 про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

З наведених норм Порядку вбачається, що саме МВС України вирішує питання про виплату одноразової грошової допомоги на підставі документів, направлених керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, із прийняттям одного із двох рішень, передбачених пунктом 9 Порядку №850 (рішення про призначення або рішення про відмову у призначенні грошової допомоги).

Тобто, обовязок щодо прийняття відповідного рішення покладено саме на МВС України після надходження до нього необхідних документів.

Однак, 31.03.2017 відповідач - 2 повернув до органу поліції охорони матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1, тобто всупереч вимогам пункту 9 Порядку № 850 МВС України не розглянуло по суті матеріали про призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Порядком № 850, повернуло їх та відповідно не прийняло жодного з зазначених вище рішень, чим, на думку суду, вчинило протиправну бездіяльність.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що Порядком № 850 не передбачено право МВС України повертати документи без прийняття рішення.

На даний час заява про виплату одноразової допомоги позивачу у встановленому законодавством Порядку не розглянута, відповідне рішення не прийнято, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача -2 та порушення останнім прав позивача триває і на момент розгляду справи по суті.

У свою чергу Управління поліції охорони у Волинській області вжило всіх заходів щодо розгляду заяви позивача про призначення грошової допомоги, склало висновок про призначення одноразової грошової допомоги та направило на адресу МВС України для прийняття рішення щодо проведення виплати грошової допомоги передбаченої Порядком № 850, а відтак протиправної бездіяльності не допустило.

Отже, з врахуванням зазначеного в частині визнання протиправною бездіяльності Управління поліції охорони у Волинській області слід відмовити.

Підстави для не здійснення призначення і виплати грошової допомоги визначені пунктом 14 Порядку № 850.

Відповідно до якого призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-які докази чи обставини, які б свідчили про те, що інвалідність позивача настала внаслідок учинення ним злочину, чи адміністративного правопорушення, дисциплінарного проступку, чи учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, чи внаслідок навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю відсутні. Також відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 подав завідомо неправдиві відомості для призначення і виплати йому грошової допомоги.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача-2 про те, що призначення одноразової грошової допомоги відноситься до компетенції Національної поліції України, оскільки позивач проходив службу і був звільнений саме з органів внутрішніх справ, а не з органів поліції. Порядком № 850 чітко визначено уповноважений орган, який вправі приймати відповідні рішення по виплаті одноразової допомоги працівникам органів внутрішніх справ, в тому числі працівників поліції охорони - МВС України.

Щодо позовної вимоги про зобовязання відповідачів здійснити виплату одноразової грошової допомоги згідно висновку Управління поліції охорони у Волинській області від 14.03.2017 про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 240000,00 грн., то суд зазначає наступне.

Пунктом 10 Порядку № 850 передбачено, що грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Згідно з пунктом 11 цього Порядку виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку або через касу органу внутрішніх справ.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що МВС України лише приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, тому останній не наділений повноваженнями щодо виплати одноразової грошової допомоги. Така виплата здійснюється лише після прийняття уповноваженим органом рішення про її виплату. Будь-якого рішення з даного приводу МВС України прийнято не було. Отже позовна вимога в цій частині є передчасною та до задоволення не підлягає.

Суд погоджується із твердженнями відповідача - 2 про те, що прийняття рішення про виплату чи невиплату одноразової допомоги є виключною компетенцією МВС України, його дискреційними повноваженнями.

Як вбачається із матеріалів справи фактичні обставини щодо можливості чи не можливості призначити виплату одноразової допомоги позивачу викладених у висновку відповідача -1 не були предметом розгляду МВС України у встановлений Порядком № 850 спосіб, так як заява розглянута не була. Порядком № 850 визначено, що за результатами розгляду висновку уповноважений орган може прийняти рішення щодо виплати чи невиплати одноразової допомоги, тобто наділений дискреційними повноваженнями, а відтак суд у такому випадку не має права втручатися у діяльність такого органу при здійснення своїх повноважень.

Однак, відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи те, що повернення документів було здійснено з порушенням вимог законодавства, а також те, що такі документи подані у повному обсязі, тому суд вважає, що підстави визначені законодавством для неприйняття відповідного рішення у відповідача-2 були відсутні.

За таких обставин, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд вважає, що інтереси позивача будуть захищеними, а права поновленими, шляхом визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, пов'язаної із проходженням служби в органах внутрішніх справ України та зобовязання МВС України розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку із встановленням інвалідності, яка пов'язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ України та прийняти рішення за результатами висновку Управління поліції охорони у Волинській області про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги від 14.03.2017, відповідно до Порядку №850, з врахуванням висновків суду.

У даному випадку суд вважає, що такий спосіб захисту не буде порушувати принципу дискреції, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобовязаний до вчинення конкретних дій розглянути подану заяву і документи та у відповідності до вимог законодавства - прийняти рішення.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право особи на суд передбачає можливість отримати не лише формальний захист (визнання і підтвердження порушених прав) але і фактичний захист (тобто дійсне й ефективне поновлення порушених прав), і яке в подальшому у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Відповідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань МВС України судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений згідно з квитанцією від 08.05.2018 № 0.0..1.

Керуючись ст.ст.241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 295, 297, підпункту 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності, пов'язаної із проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

Зобовязати Міністерство внутрішніх справ України розглянути заяву про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку із встановленням інвалідності, пов'язаної із проходженням служби в органах внутрішніх справ України та прийняти рішення за результатами висновку Управління поліції охорони у Волинській області про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги від 14.03.2017, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (01601, місто Київ, вулиця Академіка Богомольця, 10, ) на користь ОСОБА_1 (45034, Волинська область, Ковельський район, смт. Люблинець, вулиця Лесі Українки, 3/4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Р.С.Денисюк

Повний текст рішення складено 31 липня 2018 року.