Справа № 804/1841/17
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2018 року

справа № 804/1841/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.,

суддів: Баранник Н.П. Божко Л.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017р. (суддя Царікова О.В.) в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 22.02.2017 № (форми "Ш") на суму 280706,91 грн. та від 22.02.2017 № (форми "Ш") на суму 21143,93 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з рішенням відповідача, оскільки сама процедура проведення перевірки є незаконною (така перевірка може бути проведена лише протягом 30 днів з моменту подання звітності). Крім того, у позивача взагалі відсутні будь-які земельні ділянки, за які належить сплачувати орендну плату. Крім того, є наявне рішення суду, що набрало законної сили у справі №804/5160/16 якою визнано фактичну суму надмірно сплачену грошового зобов’язання з орендної плати за земельні ділянки, а отже у позивача є переплата, що не враховано відповідачем при прийнятті оскаржених рішень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач посилається зокрема на неврахування судом першої інстанції рішення суду, що набрало законної сили у справі №804/5160/16 якою визнано фактичну суму надмірно сплачену грошового зобов’язання з орендної плати за земельні ділянки, та наявність у позивача переплати, що не було враховано відповідачем при прийнятті рішення.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову прийшов до висновку , що оскаржені рішення відповідача про застосування штрафних санкцій за затримку сплати грошових зобов’язань, прийняті у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суду погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач перебуває на обліку у Лівобережній об’єднаній державній податковій інспекції м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області як платник плати за землю - орендної плати, оскільки в його користуванні перебувають земельні ділянки, що віднесені до земель промисловості.

Позивачем подавались до податкового органу податкові декларації з плати за землю за 2014 та 2015 роки, в яких визначено суму орендної плати за три земельні ділянки, що віднесені до земель промисловості з розбивкою по місяцях.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку ПрАТ “ДЗМЗБК” з питань порушення терміну сплати орендної плати за земельні ділянки з юридичних осіб, за результатами чого складений акт від 20.02.2017 №522/04-64/12-02/01374010 (а.с. 8-13).

Перевіркою встановлено порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов’язання з орендної плати за земельні ділянки.

За результатами перевірки відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 22.02.2017 № на суму 280706,91 грн. та № на суму 21143,93 грн. про застосування штрафних санкцій.

Незгода позивача з такими рішеннями стало підставою звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подавались до податкового органу податкові декларації з плати за землю за 2014 та 2015 роки, в яких визначено суму орендної плати за три земельні ділянки.

В подальшому підприємством було подано уточнюючі декларації з плати за землю за 2013 рік та за 2015 рік, в яких зменшено задекларовану суму орендної плати у поданій звітності за відповідні періоди. Вказані факти не спростовуються сторонами (а.с. 97-112).

Як встановлено з матеріалів справи самостійно задекларовані грошові зобов’язання були сплачені позивачем таким чином:

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.01.2015 у сумі 27202,60 грн., сплачене платіжним дорученням від 06.02.2015 № 129 (із затримкою 7 днів);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 02.03.2015 у сумі 17354,90 грн. сплачене платіжним дорученням від 04.03.2015 №268 (із затримкою 2 дні);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.03.2015 у сумі 1622247,75 грн. погашене шляхом зменшення в уточнюючій податковій декларації за 2013 рік № від 19.06.2015 (із затримкою 81 день);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.04.2015 у сумі 166881,75 грн. погашене шляхом зменшення в уточнюючій податковій декларації за 2013 рік № від 19.06.2015 (із затримкою 46 днів);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.05.2015 у сумі 166881,80 грн. погашене шляхом зменшення в уточнюючій податковій декларації за 2013 рік № від 19.06.2015 (із затримкою 18 днів);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.07.2015 у сумі 73114,35 грн.: 50064,55 грн. та 23049,80 грн. погашене шляхом зменшення в уточнюючій податковій декларації за 2015 рік № від 22.09.2015 (із затримкою 92 та 123 дні відповідно);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.08.2015 у сумі 166881,80 грн.: 143832,00 грн. та 23049,80 грн. погашене шляхом зменшення в уточнюючій податковій декларації за 2015 рік № від 22.09.2015 (із затримкою 92 та 122 дні відповідно);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.09.2015 у сумі 166881,80 грн.: 143832,00 грн. та 23049,80 грн. погашене шляхом зменшення в уточнюючій податковій декларації за 2015 рік № від 22.09.2015 (із затримкою 91 та 122 дні відповідно);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.10.2015 у сумі 166881,80 грн. погашене шляхом зменшення в уточнюючій податковій декларації за 2015 рік № від 22.09.2015 на суму 143831,90 грн. (із затримкою 92 дні), платіжним дорученням від 17.10.2016 №647 на суму 298,70 грн. (із затримкою 353 дні.), платіжним дорученням від 16.11.2016 №674 грн. на суму 5554,25 грн. (із затримкою 383 дні), платіжним дорученням від 17.11.2016 №677 грн. на суму 1229,80 грн. (із затримкою 384 дні), платіжним дорученням від 18.11.2016 №680 грн. на суму 89,35 грн. (із затримкою 385 дні), платіжним дорученням від 21.12.2016 №703 грн. на суму 955,40 грн. (із затримкою 418 дні), платіжним дорученням від 23.12.2016 №706 грн. на суму 1859,75 грн. (із затримкою 420 дні), платіжним дорученням від 27.12.2016 №709 грн. на суму 7,60 грн. (із затримкою 424 дні.), платіжним дорученням від 27.12.2016 №773 грн. на суму 13055,05 грн. (із затримкою 445 дні.);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.11.2015 у сумі 166881,80 грн., сплачене платіжним дорученням від 17.01.2017 №773 на суму 4543,25 грн. (із затримкою 414 днів) та платіжним дорученням від 20.01.2017 №775 на суму 162338,55 грн. (із затримкою 417 днів);

- грошове зобов'язання з орендної плати з граничним терміном сплати 30.12.2015 у сумі 166881,80 грн. сплачене платіжним дорученням від 25.01.2017 №777 на суму 282,30 грн. (із затримкою 392 днів) та грошове зобов'язання у сумі 166599,50 грн. зменшене на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2016 у справі №804/5160/16;

- грошове зобов'язання у сумі 166881,70 грн. з граничним терміном сплати 30.01.2016 у сумі 166881,70 грн., зменшене на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2016 у справі № 804/5160/16.

Згідно п.п. 36.1., п.п. 36.2. ст. 36 ПК України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Пунктами 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 287.3. ст. 287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до положень ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов’язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов’язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У разі порушення платником податків строку сплати до бюджету узгодженого грошового зобов’язання, передбаченого абзацом другим підпункту 222.1.2 пункту 222.1 статті 222 цього Кодексу, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми такого грошового зобов’язання.

Враховуючи зазначене, та оскільки відповідачем перевіркою було встановлено порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов’язання з орендної плати за земельні ділянки, оскаржені рішення прийняті у відповідності до норм ПК України.

Щодо посилання позивача на наявність переплати з плати за землю, з урахуванням постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2016 у справі №804/5160/16, за якою встановлено, що ПрАТ “Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій” переплачено орендної плати за землю за період 2008-2010 рік в сумі 3818691,46 грн. (1308217,47 грн. + 1507066,56 грн. + 1595983,44 грн.) - (175735,95 грн. + 202447,82 грн. + 214392,24 грн.), колегія суду зазначає, що суд першої інстанції надав оцінку такому доводу позивача.

Судом встановлено та не спростовано позивачем, що перевіркою встановлено порушення термінів сплати грошового зобов’язання у період з 01.02.2015 по 31.12.2015,

зі змісту акта камеральної перевірки вбачається, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2016 у справі №804/5160/16 була врахована податковим органом при визначенні позивачу грошового зобов'язання, зокрема, в рахунок зменшення грошового зобов'язання у сумі 166599,50 грн. з граничним терміном сплати 30.12.2015 та в рахунок зменшення грошового зобов'язання у сумі 166881,70 грн. з граничним терміном сплати 30.01.2016.

Враховуючи зазначене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2017р. в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод мостових залізобетонних конструкцій" до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в тридцятиденний строк шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Л.А. Божко