Справа № 813/2135/18
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №813/2135/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.,

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Леополісбуд» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №541515/38008514 від 05.01.2018 року щодо відмови у реєстрації податкової накладної позивача №744 від 30.11.2017 року, виписаної на Товариство з обмеженою відповідальністю «Будкомінвестиція»;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати у день надходження в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача №744 від 30.11.2017 року, виписану на Товариство з обмеженою відповідальністю «Будкомінвестиція».

Посилається на те, що оскаржуваним рішенням Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія ДФС України), №456167/38965689 від 21.12.2017 року було відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) поданої ПП «Леополісбуд» податкової накладної №744 від 30.11.2017 року. Підставою, що слугувала для прийняття такого рішення, зазначено лише загальну фразу, а саме: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією ДФС рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування. Втім, позивач не погоджується з цим рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим, оскільки у рішенні чітко не зазначено, які документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Натомість, подані платником пояснення та первинні документи, на переконання представника позивача, повністю підтверджують факт здійснення господарської операції, за якою було складено податкову накладну №744 від 30.11.2017 року. При цьому, вказав, що первинні документи, надані позивачем разом із поясненнями відповідачеві, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ст.ст.198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в обґрунтуваннях позовної заяви та наданих суду поясненнях, просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що за результатами перевірки поданої ПП «Леополісбуд» податкової накладної №744 від 30.11.2017 року її реєстрація була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки така відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п.6 наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», про що сформовано відповідну квитанцію. Так, було виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Такий перелік документів затверджений наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567. Проте, зазначив, що позивачем не було подано всіх необхідних документів, визначених цим наказом, у зв'язку із чим Комісією ДФС прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. А тому, покликаючись на правомірність спірного рішення та наявність підстав для його прийняття, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просить відмовити в його задоволенні, посилається на підстави, викладені у відзиві на позовну заяву та наданих суду поясненнях.

Ухвалою судді від 25.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.06.2018 року.

У зв'язку із перебуванням судді у відрядженні у період з 06.06.2018 року по 08.06.2018 року, розгляд справи перенесено на 20.06.2018 року.

20.06.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 12.07.2018 року, так як питання, визначені ч.2 ст.180 Кодексу адміністративного судочинства України, не могли бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

12.07.2018 року суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 26.07.2018 року, у зв'язку із необхідністю подання сторонами додаткових доказів та здійснення інших дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою судді від 26.07.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 31.07.2018 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Приватне підприємство «Леополісбуд» (місцезнаходження: вул.Городоцька, 172, м.Львів, 79022; ) зареєстроване як юридична особа 14.12.2011 року. Основним видом економічної діяльності вказаного підприємства є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (46.73), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Суд встановив, що між ПП «Леополісбуд» та ТОВ «Будкомінвестиція» укладено договір поставки №0112-6 від 01.12.2016 року, згідно п.1.1 якого постачальник (ПП «Леополісбуд») зобов'язується постачати (передавати у власність покупця - ТОВ «Будкомінвестиція») товар, а покупець зобов'язується прийняти даний товар та оплатити його вартість на умовах та в порядку, передбаченими даним договором.

За результатом здійснених на виконання умов договору поставки №0112-6 від 01.12.2016 року господарських операцій, позивачем складено податкову накладну №744 від 30.11.2017 року та направлено її для реєстрації в ЄРПН.

Згідно отриманої квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.12.2017 року, податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. Також, зазначено, що податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 9403. Запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» підпункту підп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п.4 цього наказу.

29.12.2017 року позивач надіслав на адресу ДФС України повідомлення №744 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній, реєстрація якої зупинена, а також копії документів, пов'язаних із здійсненою господарською операцією.

Зокрема, скеровано копії документів про операції із товарами, зазначеними у податковій накладній №744 від 30.11.2017 року, реєстрація якої зупинена, а саме:

- договір поставки №0112-6 від 01.12.2016 року;

- видаткову накладну №ЛБ-0032514 від 30.11.2017 року;

- довіреність №54 від 30.11.2017 року;

- товарно-транспортну накладну від 30.11.2017 року;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №3637/10 від 02.10.2017 року;

- акт виконаних робіт №58 від 09.10.2017 року;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №3682/10 від 30.10.2017 року;

- акт здачі-приймання виконаних робіт/наданих послуг №68/17 від 13.07.2017 року;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №3446/10 від 22.05.2017 року;

- банківську виписку №430 від 06.12.2017 року;

- зовнішньоекономічний контракт №01/1216 від 01.12.2016 року;

- вантажно-митну декларацію №UA209180/2017/147322 від 02.10.2017 року;

- міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) №1466 від 02.10.2017 року;

- рахунок-фактуру №152/17/DEP від 28.09.2017 року;

- додаткову угоду до договору поставки№0112-6 №1 від 01.12.2016 року;

- банківську виписку №446 від 21.12.2017 року;

- банківську виписку №439 від 15.12.2017 року;

- вантажно-митну декларацію №UA209180/2017/149046 від 02.10.2017 року;

- рахунок-фактуру №158/17/DEP від 05.10.2017 року;

- міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) №148715 від 29.12.2017 року;

- вантажно-митну декларацію №UA209180/2017/154233 від 27.10.2017 року;

- рахунок фактуру №180/17/DEP від 25.10.2017 року;

- міжнародну товарно-транспортну накладну (СМR) №153834 від 30.10.2017 року.

05.01.2018 року Комісією ДФС України прийнято рішення №541515/38008514 про відмову у реєстрації податкової накладної ПП «Леополісбуд» №744 від 30.11.2017 року в ЄРПН з підстави: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача вищезгадане рішення від 05.01.2018 року №541515/38008514 прийнято за формальних підстав, без належної оцінки наданим ПП «Леополісбуд» поясненням та документам, які у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. А тому, вважає, що є всі підстави для зобов'язання ДФС України зареєструвати у день надходження в ЄРПН податкову накладну №744 від 30.11.2017 року, виписану на ТОВ «Будкомінвестиція». Вважаючи у зв'язку із цим свої права порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами п.74.2 ст.74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок ведення ЄРПН; тут і далі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з п.1 якого податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п.12 Порядку ведення ЄРПН, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Відповідно до п.п.13, 14 цього ж Порядку, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно підп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.74.2 ст.74, підп.201.16.1 пу.201.16 ст.201 Податкового кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року №375, наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки; тут і далі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) та Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, згідно п.6 вказаних Критеріїв, моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 % загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60 % - від 0,02 до 0,03; більше 50 % - від 0,015 до 0,02; більше 40 % - від 0,01 до 0,015, більше 30 % - від 0,005 до 0,01, більше 20 % - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Суд звертає увагу, що визначення фіскальним органом у квитанціях конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567.

Так, відповідно до п.1 Вичерпного переліку документів у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, 1) для критерію, зазначеного у підп.1 п.6 Критеріїв, такими документами є: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підп.2 п.6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Зі змісту квитанції від 15.12.2017 року про зупинення реєстрації податкової накладної №744 від 30.11.2017 року видно, що фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної відповідно до пункту «в» підп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п.4 цього наказу.

Згідно підп.підп.201.16.2, 201.16.3 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підп.201.16.3 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 29.03.2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова №190; тут і далі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), згідно абз.2 якої підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Організаційні та процедурні засади діяльності комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), а також права та обов'язки її членів, визначені Порядком роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №566.

Комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (п.п.1, 2 вищевказаного Порядку).

Згідно п.п.16, 19 цього ж Порядку, Комісією розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України (далі - Кодекс), а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Розгляд питання на засіданні Комісії включає такі етапи: 1) доповідь секретаря Комісії; 2) доповідь члена Комісії, співдоповіді (у разі потреби); 3) внесення пропозицій членами Комісії, їх обговорення; 4) оголошення головою Комісії рішення про припинення обговорення питання; 5) голосування; 6) оголошення головою Комісії результатів голосування; 7) оформлення протоколу, який підписується учасниками засідання.

Протокол засідання Комісії повинен містити перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті Комісією рішення.

Суд встановив, що у порядку, визначеному підп.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, ПП «Леополісбуд» 29.12.2017 в електронному вигляді подало відповідачу копії документів та пояснення щодо здійснення господарських операцій по податковій накладній №744 від 30.11.2017 року, обсягів придбання товару, що ним був реалізований ТОВ «Будкомінвестиція» за господарською операцією та щодо якої подано для реєстрації податкову накладну та реєстрацію якої зупинено, підтвердженням чого є повідомлення від 29.12.2017 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній, реєстрація якої зупинена.

Як видно зі змісту цього повідомлення, позивачем надано пояснення наступного змісту: «ПП «Леополісбуд» реалізувало імпортний товар ТОВ «Будкомінвестиція» за видатковою накладною №ЛБ-0032514 від 30.11.2017 року, у зв'язку із чим було складено податкову накладну №744 від 30.11.2017 року. Постачання товару здійснювалося на умовах самовивозу згідно п.3.1 договору поставки. Реалізований товар було придбано в Польщі на фабриці Cerrad Sp.Z.O.O. Перед постачальником за поставлений товар заборгованості нема. Оплата реалізованого товару проведена частково згідно додатку №1 до договору поставки. Підприємство товар забирало з фабрик на умовах FCA. За даний товар заборгованості перед постачальниками підприємство не має. На підприємстві працює 110 чоловік, що повністю забезпечує робочий процес. Підприємство має власні транспортні засоби, водіїв та ліцензію на перевезення. Документи, що розкривають зміст операції, додаються».

На підставі вищеописаного договору поставки №0112-6 від 01.12.2016 року, ПП «Леополісбуд» було реалізовано ТОВ «Будкомінвестиція» товар у вигляді «експозитур металевий церрад» у кількості 54.0000 шт., а за фактом його реалізації виписано податкову накладну №744 від 30.11.2017 року на суму 336960,00 грн (в тому числі ПДВ - 56160,00 грн), реєстрацію якої в ЄРПН відповідачем було зупинено.

Факт реалізації ТОВ «Будкомінвестиція» товару «експозитур металевий церрад» у кількості 54.0000 шт. підтверджується також видатковою накладною №ЛБ-0032514 на суму 336960,00 грн (в тому числі ПДВ - 56160,00 грн).

Товар, що реалізовувався контрагенту, є оплаченим покупцем, що підтверджується банківськими виписками.

Окрім того, на підтвердження здійснення господарської операції, позивач також долучив довіреність на отримання товару, товарно-транспортну накладну, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), акт виконаних робіт, зовнішньоекономічний контракт, вантажно-митні декларації, міжнародну товарно-транспортні накладні (СМR) та рахунки-фактури.

Оцінюючи згадані документи - в сукупності та кожен зокрема - суд вважає, що такі не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведених операцій або висновку про їх нездійснення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Поряд з цим, суд враховує позицію, викладену у п.53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

На думку суду, відповідач не довів правомірності рішення №541515/38008514 від 05.01.2018 року про відмову в реєстрації податкової №744 від 30.11.2017 в ЄРПН, адже таке формально містить підставу для його прийняття, що зазначена у Постанові №190, а саме: надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування. Будь-яких доказів на підтвердження нереальності господарських операцій ПП «Леополісбуд», на підставі яких було складено податкову накладну №744 від 30.11.2017 року, відповідачем ні до відзиву на позовну заяву, ні у судових засіданнях, надано не було, як і не доведено факт порушення позивачем вимог чинного законодавства, в т.ч. Податкового кодексу України.

Разом з тим, у зазначеному рішенні взагалі не вказано, які саме надані платником податків копії документів складені з порушенням законодавства та якими мотивами керувалася Комісія ДФС України, вважаючи, що надані документи не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

При цьому, в матеріалах справи відсутні висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації, а також протокол засідання Комісії ДФС України, під час якого було прийнято спірне рішення №541515/38008514 від 05.01.2018 року.

У квитанції від 15.12.2017 року про зупинення реєстрації податкової накладної фіскальним органом в порушення підп.201.16.1 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України також не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (з тим визначенням, яке наведене у п.6 Критеріїв оцінки), ані конкретного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, у такому виді, який би унеможливив неоднозначне розуміння цієї пропозиції платником податків.

Тому, враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарської операції між позивачем та ТОВ «Будкомінвестиція», та беручи до уваги те, що такі документи були надані позивачем, Комісія ДФС України не мала правових підстав для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених на їх підставі обставин, що передували прийняттю оскаржуваного рішення №541515/38008514 від 05.01.2018 року щодо відмови у реєстрації податкової накладної позивача №744 від 30.11.2017 року, суд приходить висновку, що таке прийнято з порушенням вимог зазначених вище нормативно-правових актів, без зазначення у ньому мотивів їх прийняття, тобто, є необґрунтованим. В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними, допустимими та достатніми доказами. Виходячи з положень п.2 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас за приписами ч.3 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до п.п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов'язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на комісію ДФС України.

Згідно підп.201.16.4 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічний механізм визначено у п.п.19, 20 Порядку ведення ЄРПН.

Враховуючи встановлені судом обставини протиправного прийняття Комісією Головного управління ДФС у Запорізькій області рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН та відсутність законодавчо закріплених перешкод для такої реєстрації, суд вважає, що з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, необхідно зобов'язати відповідача, ДФС України, зареєструвати подану ПП «Леополісбуд» податкову накладну від 30.11.2017 року №744, що відповідно до підп.201.16.4 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України має бути вчинено у день настання такої події як набрання законної сили даним судовим рішенням.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 05.01.2018 року №541515/38008514.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.11.2017 року №744, подану Приватним підприємством «Леополісбуд».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: Львівська пл.8, м.Київ, 04053; ) на користь Приватного підприємства «Леополісбуд» (місцезнаходження: вул.Городоцька, 172, м.Львів, 79022; ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду буде складено до 08.08.2018 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 06.08.2018 року.