Справа № 802/1317/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

19 липня 2018 р. Справа № 802/1317/18-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Ткачук І.В.,

представника відповідача: Літвіна С.М.,

представників третьої особи: Зорогляна А.Є., Олійник Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Міністерства оборони України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1

про: визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи безстроково вперше з 31 липня 2017 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що зазначено в пункті № 8 протоколу № 26 від 02 березня 2018 року, що стосується ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням військовослужбовцю інвалідності III групи вперше безстроково з 31 липня 2017 року, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 із змінами, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, а саме на 01 січня 2018 року;

- зобов`язати Міністерство оборони України подати у місячний строк, після набрання законної сили рішення суду, звіт про виконання судового рішення, який передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 26.09.1986 по 01.11.1986 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Під час проходження служби отримав захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого 31.07.2017 отримав третю групу. В зв`язку із встановленням групи інвалідності позивач вважає, що набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Разом з тим, зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні та виплаті такої допомоги посилаючись на те, що інвалідність настала понад 3-х місячний строк після закінчення зборів, оскільки днем виникнення права на отримання допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Ухвалою суду від 15.05.2018 відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні позивач та представник позивача, позов підтримали та просили задовольнити його у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову з підстав, викладених у письмовому відзиві. Зазначив, що відповідно до пункту шостого частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві. Отже, оскільки позивачу інвалідність встановлена у понад тримісячний термін після закінчення зборів, він не має права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги. Тому, відмова відповідача є правомірною, а позов безпідставним.

Представники третьої особи у судовому засіданні також заперечували щодо задоволення позову та акцентували увагу суду на тому, що оскільки позивачу встановлена інвалідність понад 3-місячний термін після закінчення зборів, права на одержання одноразової грошової допомоги він не має.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до довідки Калинівського районного військового комісаріату від 26.09.2016 року № 351, виданої сержанту запасу ОСОБА_1 , з

20.08.1986 року по 01.11.1986 року він брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на

Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, в/ч НОМЕР_1 на посаді - лаборант (ВОС 879).

Згідно довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААА № 598018 ОСОБА_1 первинно встановлено інвалідність III групи безтерміново з 31.07.2017 року, причина інвалідності: захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У жовтні 2017 року позивач звернувся із письмовою заявою та відповідними додатками до військового комісаріату з проханням виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із захворюванням пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

24.10.2017 року Вінницький обласний військовий комісаріат повідомив позивачу про те, що повертає надані ОСОБА_1 документи для оформлення виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю 3 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема, через те, що у доданих ним документах не має довідки органів соціального захисту населення за місцем проживання, якою б засвідчувалося, що ОСОБА_1 не отримував одноразової грошової компенсації через органи соціального захисту населення.

24.11.2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся із вищевказаною заявою та додатками а також із довідкою Управління праці та соціального захисту населення, про те, що одноразова компенсація за шкоду, заподіяну здоров`ю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, йому нараховувалась.

21.03.2018 року ОСОБА_1 отримав від Вінницького обласного військового комісаріату відповідь, в якій повідомлено, що згідно з протоколом № 26 від 02.03.2018 року комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, прийняте рішення про відмову в призначені ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, в зв`язку з тим, що інвалідність йому встановлено понад 3-місячний термін після закінчення зборів.

Позивач, вважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що визначення основних засад державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII в редакції, станом на час відмови позивачеві в призначенні допомоги).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 5 ч. 2 вказаної статті визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

В силу положень п. 6 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Із системного аналізу перелічених вимог Закону № 2011-XII слідує висновок, що цей Закон відрізняє умови виплати допомоги військовослужбовцям та військовозобов`язаним, які призвані на спеціальні збори.

Військовослужбовцям така допомога виплачується за умови отримання інвалідності, яка настала у період проходження служби, в тому числі зі сплином трьох місяців після звільнення зі служби.

В той же час, військовозобов`язаному, якого призвано на спеціальні збори допомога виплачується за умови настання інвалідності при виконанні обов`язків військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після закінчення спеціальних зборів. В разі сплину цього строку військовозобов`язаний не набуває права на отримання допомоги, оскільки це не передбачено Законом № 2011-XII.

Як встановлено судом, позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах, з якої був звільнений 18.05.1984 року.

Після звільнення з військової служби в запас, перебуваючи у статусі військовозобов`язаного, позивач був призваний на військові збори та в період з 20.08.1986 по 01.11.1986 приймав участь з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

16.06.2015 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання, а 31.07.2017 під час повторного огляду органами МСЕК - інвалідом ІІІ групи внаслідок загального захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, тобто після звільнення його з військової служи як військовозобов`язаний, призваний на збори, а не як військовослужбовець.

Враховуючи, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та призваний на спеціальні збори як військовозобов`язаний, а інвалідність позивачу встановлена понад трьохмісячний строк після закінчення таких зборів, тому він не набув права на отримання зазначеної допомоги відповідно до вимог Закону № 2011-XII.

Суд вважає, що позовні вимоги позивача зумовлені виключно помилковим трактуванням правових норм ст.16 Закону № 2011-XII. Позивач не врахував, що приписами ст.16 Закону № 2011-XII, законодавець серед осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, розмежовує такі категорії осіб як військовослужбовців та військовослужбовців строкової служби і військовозобов`язані.

Тобто, право на отримання одноразової грошової допомоги після перебігу тримісячного строку звільнення особи з військової служби можливо виключно військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової служби) з підстав, передбачених п.5 ч.2 ст.16 Закону № 2011-XII.

Таким чином, граничний строк отримання інвалідності, яка б давала підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" сплинув після закінчення трьох місяців після закінчення зборів, оскільки позивачу як військовозобов`язаному, інвалідність встановлена значно пізніше ніж через три місяці після закінчення зборів, відтак, підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до вимог п.6 частини другої ст.16 Закону N2011-XII відсутні.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.3 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 АДРЕСА_1
Міністерство оборони України Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168
Вінницький обласний військовий комісаріат вул. Данила Галицького, 31, м. Вінниця, 21036

Повний текст судового рішення виготовлений 30.07.2018 року.

Суддя /підпис/ Томчук Андрій Валерійович

З оригіналом згідно: суддя:

помічник: