Справа № 808/1250/18
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
19 липня 2018 року (10 год. 56 хв.)Справа № 808/1250/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд
у складі головуючого судді Конишевої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,
за участю представників:
позивача Степура Ю.М.,
відповідача 1,2 Когут А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 )
до 1. Головного управління ДФС у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166)
2. Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, пл. Львівська, 8)
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 18.12.2017 №,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2) в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області № від 18.12.2017, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 12 504,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 3 126,00 грн.;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Державної фіскальної служби України від 22.02.2018 № 2849/5/99-99-11-01-01-16;
- визнати протиправним та скасувати Акт №684/08-01-14- 06/23313888 від 30.11.2017 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з TOB «КОМТЕС-ХХІ» за грудень 2016 року.
Ухвалою суду від 10.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.05.2018.
Ухвалою суду від 10.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 03.05.2018.
Ухвалою суду від 03.05.2018 відкладено підготовче засідання на 29.05.2018.
Ухвалою суду від 29.05.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 19.06.2018.
Ухвалою суду від 19.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11.07.2018.
11.07.2018 оголошено перерву у судовому засіданні до 19.07.2018.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що всі первинні документи оформлені належним чином, що дає законні підстави для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, що є безумовною підставою для включення до складу податкового кредиту суми ПДВ. Крім того, зазначає, що висновки відповідача про відсутність реальності документально оформлених господарських договорів є безпідставними та пов`язано з відсутністю у перевіряючих належним чином оформленого допуску по роботі із секретними документами, що в свою чергу призвело до недостовірної інформації в акті перевірки та стало підставою для необґрунтованих висновків в акті перевірки.
Представник відповідача1 та 2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив. Зокрема зазначив, що первинні документи виписані вищевказаними контрагентами - постачальниками на адресу Позивача суперечать вимогам діючого законодавства України, а саме, у зв`язку з не підтвердженням факту придбання товарів (робіт, послуг) (невідповідність номенклатури придбаного товару перед реалізованим), у зв`язку з чим неможливо відстежити ланцюг постачання товару. Також, операції вищевказаного контрагента - постачальника, проведені з позивачем в грудні 2016 року неможливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна. В задоволені позовної заяви просить відмовити в повному обсязі.
Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача1 та 2, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.
В період з 15.11.2017 по 21.11.2017 відповідачем 1 проводилась документальна позапланова виїзна перевірка військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі «Позивач», код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з TOB «КОМТЕС-ХХІ» (код ГДРПОУ 31075689) за грудень 2016 року. За результатами даної перевірки складено Акт №684/08-01-14-06/23313888 від 30.11.2017 (далі Акт). За результатами перевірки були зроблені наступні висновки.
Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за грудень 2016 року військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України при взаємовідносинах з контрагентом - постачальником TOB «КОМТЕС-ХХІ» встановлено відсутність реальності документально оформлених господарських операцій з TOB «КОМТЕС-ХХІ» на загальну суму 2 549 032,00 грн., в т.ч. ПДВ 424 839,00 грн., з яких до складу податкового кредиту по податку на додану вартість за грудень 2016 включено суму у розмірі 12 504,00 грн.
Перевіркою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України встановлено порушення: пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп. 14.1,231, п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.12.2016 по 30.12.2016 на загальну суму 12 504,00 грн., що підлягає сплаті (перерахуванню) до державного бюджету, у т.ч. по періодам: грудень 2016 року на суму 12 504,00 грн.
Не погоджуючись з висновками Акту перевірки, позивачем були подані заперечення на Акт перевірки (вих. № 3/33/33-2330 від 11.12.2017).
На адресу позивача надійшов лист від ГУ ДФС У Запорізькій області №20992/10/08-01-14-06-13 від 14.12.2017 в якому зазначено, що висновки Акту перевірки залишаються без змін.
21.12.2017 на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення від ГУ ДФС У Запорізькій області № від 18.12.2017, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 12 504,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 3126,00 грн.
Не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням та Актом перевірки, позивач подав скаргу № 3/33/34-3063 від 27.12.2017 до Державної фіскальної служби України.
26.12.2018 на адресу позивача надійшло Рішення від 22.02.2018 № 2849/5/99- 99-11-01-01-16 (далі - Рішення) про результати розгляду скарги, відповідно до якого Державна фіскальна служба України залишає без змін податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.12.2017 № , а скаргу - без задоволення.
Щодо взаємовідносин з TOB «КОМТЕС-ХХІ», судом встановлено наступне.
Між позивачем та TOB «КОМТЕС- XXI» () були укладені договори від 20.12.2016 № 277 та від 27.12.2016 № 282, щодо поставки будівельних матеріалів. У відповідності до наданих документів, TOB «КОМТЕС-ХХІ» (), має право здійснювати торгівлю будівельними матеріалами згідно КВЕД.
На підтвердження реальності господарських операцій з TOB «КОМТЕС- XXI» по договорам від 20.12.2016 № 277 та від 27.12.2016 № 282 суду були надані: договори, видаткові накладні № ЦЕН5571 від 20.12.2016 та № ЦЕН5998 від 27.12.2016, товарно - транспортні накладні №РЦЕН599 від 27.12.2016 та №РЦЕН557 від 20.12.2016 та оборотно - сальдова відомість по рахунку 234.
Будівельні матеріали, які зазначені в накладних № ЦЕН5571 від 20.12.2016 та № ЦЕН5998 від 27.12.2016 були поставлені до складу КЕС військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), про що свідчать товарно- транспортні накладні №РЦЕН599 від 27.12.2016 та №РЦЕН557 від 20.12.2016. Дані будівельні матеріали були поставлені на бухгалтерський облік військової частини та в подальшому згідно заявок видавались виконавцям для проведення ремонтних робіт.
На підтвердження подальшого використання придбаних у TOB «КОМТЕС- XXI» матеріалів позивач надав наступні документи.
Відповідно до Договору № 225 від 23.11.2016 між позивачем та TOB «ВОГОНЬ» () останній зобов`язувався надати послуги з поточного ремонту приміщень казарми. Всі будівельні матеріали, які були закуплені на підставі Договору № 277 від 20.12.2017 були передані представнику TOB «ВОГОНЬ» Карпенко В.Г. (накладна №3176 від 20.12.2016 та накладна №3177 від 20.12.2016), згідно довіреності 84 від 20.12.2017 та використанні на поточний ремонт. Після ремонту були складені Акти виконаних робіт.
Будівельні матеріали, які були закуплені на підставі договору № 282 від 27.12.2017, частково передано до військової частини НОМЕР_3 , а частково, на підставі заявок, отримано старшинами підрозділів для здійснення поточного ремонту, згідно накладних № 760 від 05.04.2017, № 803 від 21.07.2017, №1802 від 21.07.2017, № 1783 від 19.07.2017, № 131 від 18.01.2017.
Таким чином, суд вважає, що висновки в акті перевірки про те, що будівельні матеріали не поставлялись до військової частини НОМЕР_1 є безпідставними та не обґрунтованими. Не знайшли свого підтвердження висновки відповідача, що надані до перевірки а також до заперечень копії первинних документів, не дають змогу встановити походження товарів, зазначених у податкових накладних, виписаних контрагентом - постачальником, та можливість виконання робіт TOB «КОМТЕС - XXI» або його контрагентами - постачальниками по зазначеним договорам.
Крім того, суд зазначає, що доводи податкового органу про не підтвердження реальності зазначених господарських операцій з огляду на не підтвердження поставок в ланцюгу до товаровиробника, не можуть бути підставою для позбавлення платника (позивача) права на формування податкового кредиту.
Щодо посилання відповідача 1, що встановлено відсутність реальності документально оформлених господарських договорів з TOB «КОМТЕС-ХХІ» на загальну суму 2 549 032, 032 грн., в т.ч. ПДВ 424 839,00 грн., суд зазначає наступне.
Між військовою часиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та TOB «КОМТЕС-ХХІ» був укладений Договір №248Т від 01.09.2016 про виконання робіт з модернізації та поточного ремонту БТР. Враховуючі вимоги Закону України «Про державну таємницю», Постанови Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 та Наказу Служби безпеки України «Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю» № 440 від 12.08.2005 уповноваженою особою TOB «КОМТЕС-ХХІ» даному Договору був наданий гриф «таємно». Згідно Акту виконаних робіт та платіжного доручення від 14.12.2016 № 2077 військова частина розрахувалась із TOB «КОМТЕС-ХХІ» за надані послуги.
Про те, що зазначений договір має гриф «таємно» повідомляло і TOB «КОМТЕС-ХХІ», про що зазначено в акті перевірки.
Позивач з цього приводу пояснив, що в лютому 2017 Департаментом внутрішнього аудиту МВС України перевірялось питання укладення договорів між військовою частиною НОМЕР_1 та TOB «КОМТЕС-ХХІ» за період 2016 року, які носять гриф з обмеженим доступом, про що було укладено Акт від 15.02.2017. Акт зберігається в режимно-секретному відділення військової частини НОМЕР_1 та має гриф «таємно». Дане питання перевірялося і Військовою прокуратурою Запорізького гарнізону Південного регіону України.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 «Про затвердження Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях» (далі - Постанова КМУ №939):
-п. 1 Порядку визначає єдині вимоги до організації та забезпечення режиму секретності в органах законодавчої, виконавчої та судової влади, органах прокуратури України, консультативних, дорадчих допоміжних органах, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, та процедуру ведення обліку, виготовлення, користування, зберігання, пересилання матеріальних носіїв секретної інформації.
-п. 153 Засекречування матеріальних носіїв інформації здійснюється шляхом надання їм на підставі ЗВДТ грифу секретності посадовою особою, яка готує створює, підписує чи затверджує такий матеріальний носій інформації.
-п. 154 Матеріальний носій інформації вважається засекречений з моменту його створення та надання відповідного грифу секретності до прийняття.
Згідно п. 2 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю -реєстрація відомостей у ЗВДТ є підставою для надання документу, виробу чи іншому матеріальному носію інформації, що містить ці відомості, грифу секретності, якій відповідає ступеню секретності, установленому для них у ЗВДТ.
У відповідності до ЗВДТ - відомості, що становлять державну таємницю та отримують гриф «таємно»:
-п. 1.4.7 - Відомості про найменування, кількість, потребу, вартість озброєння (військової техніки, боєприпасів, спеціальних комплектувальних виробів, запасних частин та матеріалів до них) для потреб військових формувань (правоохоронних органів);
-п. 1.9.6 Відомості про нові технології створення (модернізації) зразків озброєння (військової техніки) для потреб оборони, що спрямовані на поліпшення їх бойових можливостей або конструктивних (експлуатаційних) характеристик.
Після укладення Договору №248Т від 01.09.2016, він був направлений для взяття зобов`язань до ГУ Державної казначейської служби України у Запорізькій області. Після його вивчення фахівцями, які мають відповідну форму допуску та наявності Акту виконаних робіт, на підставі платіжного доручення від 14.12.2016 № 2077, кошти із рахунків військової частини НОМЕР_1 були перераховані на рахунки TOB «КОМТЕС-ХХІ».
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 «Про затвердження Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях»:
-п. 90 керівники підприємств, установ, організацій та начальники режимно-секретного органу (далі PCO) вивчають і перевіряють обґрунтованість потреби громадянина у доступі до секретної інформації відповідного ступеню секретності;
-п. 96 під час надання громадянинові доступу до державної таємниці PCO підприємства, установи, організації зобов`язаний перевірити наявність у нього допуску до державної таємниці та відповідність його форми ступеню секретності відомостей, з якими громадянин буде працювати чи ознайомлюватись після надання доступу.
Контроль за додержанням порядку надання громадянам доступу до державної таємниці здійснює PCO.
Відповідно до пункту 106 доступ відрядженим особам до державної таємниці надається після подання ними документа, що посвідчує особу, довідки про наявність допуску до державної таємниці, складеної за формою згідно з додатком 14 Постанова КМУ №939, та припису на виконання завдання, складеного за формою згідно з додатком 15 Постанова КМУ №939.
На запит ГУ ДФС у Запорізькій області від 21.11.2017 PCO було роз`яснено, що доступ до інформації з грифом «таємно», головному державному ревізору-інспектору Фоміной Н.С. буде надано тільки після пред`явлення допуску до державної таємниці (встановленої форми) та припису на виконання завдання (встановленої форми). Після ненадання відповідних документів, ОСОБА_1 листом № 3/33/33-2681 від 23.11.2017 повідомлено про відмову в допуску до вищезазначених документів. Режимно- секретне відділення військової частини НОМЕР_1 , не надало витребуванні документи, що стосується укладеного договору по ремонту «спецтехніки» із грифом «таємно».
Надаючи аналіз правовідносинам, які виникли суд виходив з наступного.
У відповідності до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. за №2755-VI (із змінами та доповненнями) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями): "податковий кредит - сума, на яку платник має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду...".
Відповідно до п.п. 14.1.231. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефекту результаті господарської діяльності.
Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1 ст. 198 ПК до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.2 статті 198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Пунктом 198.3 цієї статті встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-IV - "Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду".
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (підпункт 198.6 цієї статті).
Як вбачається з вище наведеного, доказів, які б підтверджували факт не достовірність показників податкових накладних виписаних на виконання договорів від 20.12.2016 № 277 та від 27.12.2016 № 282 або факт не здійснення господарської операції під час розгляду справи не були спростовані відповідачем 1 та 2.
Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб`єктами права.
Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання послуг у контрагентів, використання їх у власній господарській діяльності та настання змін в майновому стані платника податків.
Наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.
Щодо Договору №248Т від 01.09.2016 з грифом «таємно» суд зазначає, що відповідачем 1 належним чином не була проведена перевірка за цим договором, у зв`язку з відсутністю відповідного допуску у перевіряючого, що унеможливлює достовірно встановити всі обставини по господарській операції за зазначеним договором. Тому суд вважає, що висновки в акті перевірки були зроблені на припущеннях, а ні на встановленні реальних фактів, які б підтверджувалися відповідними первинними документами.
Щодо позовних вимог визнати протиправним та скасувати Рішення Державної фіскальної служби України від 22.02.2018 № 2849/5/99-99-11-01-01-16; визнати протиправним та скасувати Акт №684/08-01-14- 06/23313888 від 30.11.2017 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки, суд зазначає наступне.
Рішення від 22.02.2018 № 2849/5/99-99-11-01-01-16, прийняте за результатом адміністративного оскарження позивачем результатів перевірки і не є остаточним рішення суб`єкта владних повноважень та не породжує для позивача ні яких правових наслідків, а також не впливає на права та інтереси позивача, як і акт документальної позапланової виїзної перевірки, який позивач також просить скасувати. Тому і цій частині позовних вимог суд відмовляє.
Під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ), Державної фіскальної служби України (04655, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області № від 18.12.2017, яким збільшено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість в сумі 15630,00 грн., у т.ч. за основним платежем в розмірі 12 504,00 грн.,за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 3 126,00 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 30.07.2018.

Суддя О.В. Конишева