Справа № 826/1483/16
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1483/16 Суддя (судді) першої інстанції: Власенкова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТМХ», Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 7 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТМХ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТМХ» (далі - позивач, ТОВ «Торговий дім ТМХ»), звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач-1), Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві (далі - відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнень до позовних вимог просив:

- визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо ненадання відповідному територіальному органу Державної казначейської служби України висновку про повернення 342 422,00 грн. з відповідного бюджету на користь ТОВ «Торговий дім ТМХ»;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ «Торговий дім ТМХ» надміру сплачені грошові зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 342 422,00 грн.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 3 жовтня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ТОВ «Торговий дім ТМХ» подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Торговий Дім ТМХ» в установленому порядку зареєстровано платником податків.

Листом від 05.11.2015 №12 позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просив надати акт звіряння розрахунків з бюджетом за період з 01.01.2015 по 01.11.2015 по таким податкам: податок на додану вартість, єдиний соціальний внесок, податок на репатріацію, податок на доходи фізичних осіб, військовий податок, податок на прибуток підприємств.

Згідно з актом від 09.11.2015 №14661-20 звіряння розрахунків платника з податку на прибуток підприємств за період з 01.01.2015 по 09.11.2015, складеного між ТОВ «Торговий Дім ТМХ» та Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за платником податків ТОВ «Торговий Дім ТМХ» рахується переплата з указаного податку за даними названого товариства в сумі 342427,00 грн., за даними контролюючого органу - 342 424,65 грн.

Факт зазначеної переплати представником позивача та відповідача Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві у судовому засіданні не заперечувався.

Ураховуючи викладене позивач звернувся до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві із заявою від 10.11.2015 №10/11, в якій посилаючись на статтю 43 Податкового кодексу України просив повернути надміру сплачену суму грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств в сумі 342 422,00 грн. на поточний рахунок підприємства №7001 в ПАТ «Альфа-банк», МФО 300346.

Указана заява зареєстрована контролюючим органом 11.11.2015 за вхідним номером 33888/10.

Вважаючи незаконною бездіяльність відповідача-1 у невиплаті ним заявленої суми бюджетного відшкодування 342 422,00 грн. позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.43.1 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п.43.3 статті 43 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку (п.43.4 статті 43 ПК України).

Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань регламентований наказом Міністерства фінансів України 15.12.2015 №1146, (далі - Порядок №1146).

Згідно з пунктами 4, 5 Порядку №1146 повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Якщо платіж, що повертається, був сплачений до загального (спеціального) фонду державного або відповідного місцевого бюджету, але згідно із законодавством не передбачений серед джерел формування відповідного бюджету, повернення здійснюється за рахунок податків та зборів, не віднесених до інших категорій (код класифікації доходів бюджету 19090000) або інших надходжень (код класифікації доходів бюджету 24060300) відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Пунктом 7 цього Порядку визначено, що після реєстрації в органі ДФС заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань (крім грошових зобов'язань з митних та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів) передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей. Не пізніше другого робочого дня, наступного за днем реєстрації, заява з відміткою вказаних підрозділів щодо правомірності повернення передається до структурного підрозділу, на який покладено функцію з підготовки висновку.

Як встановлено судом першої інстанції, Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві щодо наявності переплати позивачем податку на прибуток підприємств вищевказаному розмірі не заперечує, що підтверджується вищевказаним актом, оформлену позивачем в установленому порядку заяву від 10.11.2015 №10/11 про повернення надміру сплаченого грошового зобов'язання отримала, однак всупереч наведеним вище приписам ПК України з відповідним висновком про повернення позивачу цих коштів до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів не звернулась.

За таких обставин, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог зобов'язав Державну податкову інспекцію у Печерському районі ДФС у м. Києві розглянути заяву ТОВ «Торговий дім ТМХ» від 10.11.2015 №10/11, зареєстровану цим контролюючим органом від 11.11.2015 за №33888/10 про повернення позивачу надмірно сплаченого грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 342422,00 грн. у порядку, встановленому статтею 43 Податкового кодексу України.

Проте при прийнятті рішення судом першої інстанції допущено технічну помилку і не враховано уточнену позовну заяву підприємства щодо повернення надміру сплаченої суми саме з податку на прибуток, а не з податку на додану вартість.

Тому, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну постанови суду першої інстанції з викладенням абзацу третього її резолютивної частини у новій редакції. В решті рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача -1 щодо неможливості самостійного розгляду даного питання є помилковими, оскільки за Пунктом 7 вказаного Порядку, відповідна заява підприємства щодо бюджетного відшкодування, яка подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку), після її реєстрації передається на розгляд до структурних підрозділів, що виконують функції з адміністрування відповідних податків і зборів та погашення заборгованостей.

Доводи позивача щодо неповного задоволення позовних вимог та не стягнення заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на прибуток є помилковими, так як безпосереднє повернення надміру сплачених податків здійснюється органами казначейства за наявності відповідного висновку контролюючого органу про повернення останніх, який, як встановлено судом, відсутній.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із пунктом другим частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТМХ», Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року - змінити, виклавши абзац третій її резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у місті Києві повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ТМХ» від 10.11.2015 №10/11, про повернення надмірно сплаченого грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємства у розмірі 342 422,00 грн., зареєстровану цим відповідачем 11.11.2015 за № 33888/10, у порядку, встановленому статтею 43 Податкового кодексу України та відповідно до Порядку взаємодії територіальних органів ДФС України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1146».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 03.08.2018 року.