Справа № 804/4241/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2018 року Справа № 804/4241/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участі секретаря судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Ерлан" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
08.06.2018 року Приватне акціонерне товариство «Ерлан» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 20.07.2018 року просить:
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Матеріалами справи підтверджено, що ПрАТ «Ерлан» у період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року перераховано до бюджету рентну плату за користування надрами для видобування корисних копалин на загальну суму 5876171,66 грн.
ПрАТ «Ерлан» подано до контролюючого органу уточнюючі податкові декларації з рентної плати за 2014-2016 роки:
- № НОМЕР_1 від 18.04.2017 року за період 2 квартал 2014 року,
- № НОМЕР_2 від 18.04.2017 року за період 3 квартал 2014 року,
- № НОМЕР_3 від 18.04.2017 року за період 4 квартал 2014 року,
- № НОМЕР_4 від 19.04.2017 року за період 1 квартал 2015 року,
- № НОМЕР_5 від 19.04.2017 року за період 2 квартал 2015 року,
- № НОМЕР_6 від 19.04.2017 року за період 3 квартал 2015 року,
- № НОМЕР_7 від 19.04.2017 року за період 4 квартал 2015 року,
- № НОМЕР_8 від 19.04.2017 року за період 1 квартал 2016 року,
- № НОМЕР_9 від 19.04.2017 року за період 2 квартал 2016 року.
Вказаними уточнюючими податковими деклараціями зменшено суму податкового зобовязання з рентної плати за відповідний звітній період на загальну суму 5181499,70 грн.
Згідно даних електронного кабінету ПрАТ «Ерлан» станом на 31.12.2017 року переплата по податку «рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин» складає 5172080,97 грн.
Не вирішення питання щодо повернення наведених коштів стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов'язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу (п.43.1 ст.43 Кодексу).
У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
Контролюючий орган не пізніше, ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Алгоритм дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань регламентовано Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 року № 1146 (далі Порядок).
Згідно з п. 5 Порядку, повернення помилково та/або надмiру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здiйснюється виключно на пiдставi заяви платника податку (за винятком повернення надмiру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фiзичних осiб, якi розраховуються органом ДФС на пiдставi поданої платником податкiв податкової декларацiї за звiтний календарний рiк шляхом проведення перерахунку за загальним рiчним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.
Отже, законодавець чітко визначив, що обов'язковою умовою для повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення надміру сплаченої суми, але за умови наявності надміру сплачених грошових зобовязань та відсутності податкового боргу.
В силу вимог п.п.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України переплата податку виникає з моменту фактичної сплати суми коштів до відповідного бюджету. При цьому, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань здійснюється з урахуванням строків давності, визначених п.102.5 ст.102 Податкового кодексу України.
Відповідно за умови наявності надмірної сплати податку на прибуток підприємств, яка виникла в межах 1095 днів, для повернення якої позивач подав письмову заяву, вказавши напрям перерахування цих коштів, у податкового органу виникає обовязок подачі висновку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.04.2018 року у справі №804/1632/16
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з того, що наявність на особовому рахунку ПрАТ «Ерлан» переплати з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі, що заявлена позивачем до повернення, відповідачем не оспорюється.
Разом з тим суд вказує, що повернення надміру сплачених грошових зобов'язань може бути здійснено з урахуванням строків давності, визначених п.102.5 ст.102 Податкового кодексу України. Отже, з огляду на подання ПрАТ «Ерлан» відповідної заяви від 22.12.2017 року № 391 про повернення надміру сплачених грошових зобовязань 27.12.2017 року, до складу суми, що підлягає поверненню не можуть бути включені грошові зобовязання за період 2- 4 квартали 2014 року, оскільки є надмірною сплатою рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, яка здійснена поза межами 1095 днів, відносно дати подання заяви - 27.12.2017 року.
Факт наявної переплати з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за звітні періоди 2015 рік, 1 та 2 квартали 2016 року відповідачем не спростовуються.
Враховуючи відсутність спору про право позивача на повернення сум грошових зобовязань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (це право виникло на підставі сплаченої рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у період з 01.01.2015 року по 31.06.2016 року та заяви про їх повернення), суд вважає, що відповідач не пізніше, ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання позивачем заяви від 22.12.2017 року № 391 мав би підготувати висновок про повернення сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Проте дії з підготування висновку про повернення відповідних сум коштів та подачі його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не вчинені, чим допущену протиправну бездіяльність в частині не підготування висновку про повернення ПрАТ «Ерлан» надміру сплаченого грошового зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та не поданні його для виконання до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного зясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
На підставі встановлених обставин, оцінюючи докази, які є у справі, їх достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, оскільки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області за результатами отриманих заяв ПрАТ «Ерлан» не вжито заходів та не вчинено дій, визначених наведеними нормативно-правовими актами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати субєкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3524 грн., що документально підтверджується платіжними дорученнями № 060084 від 04.06.2018 року.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 2532,60 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 06 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1