Справа № 816/1768/18
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року м. ПолтаваСправа № 816/1768/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2018 року ОСОБА_1 /надалі - позивач; ОСОБА_1І./ звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області /надалі - відповідач; ГУ ПФУ в Полтавській області/ про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05 квітня 2018 року №62 в частині відмови ОСОБА_1 в підтвердженні роботи на пільгових умовах, передбаченої підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за період з 01.04.1988 по 31.05.1988, за період з 22.08.1992 по 13.10.1994, за період з 01.03.1996 по 30.03.1996, за період з 01.05.1996 по 31.05.1996 та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 у стаж роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах стаж роботи з 01.04.1988 по 31.05.1988, за період з 22.08.1992 по 13.10.1994, за період з 01.03.1996 по 30.03.1996, за період з 01.05.1996 по 31.05.1996.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.03.2018 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про підтвердження стажу роботи з 01.09.1986 по 13.10.1988, з 04.12.1991 по 20.11.1996 електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високої напруги Полтавської механізованої колони № 76 тресту по будівництву та монтажу мереж електропередач та підстанцій "Південелектромережбуд", до якої додано всі необхідні документи. Рішенням комісії при Головному управлінні ПФУ в Полтавській області від 05.04.2018 № 62 відмовлено у підтвердженні періодів роботи, передбаченої підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": з 01.04.1988 по 31.05.1988, з 22.08.1992 по 13.10.1994, з 01.03.1996 по 30.03.1996, з 01.05.1996 по 31.05.1996 у зв'язку з відсутністю відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повно зайнятості на зазначених роботах; перебування у відпустках без збереження заробітної плати; відсутність даних про проведення атестації робочих місць. Позивач вважає, що вказане рішення відповідача є незаконним, посилаючись на те, що всі відомості, необхідні для підтвердження періодів роботи наявні у трудовій книжці та додатково підтверджені відповідними довідками.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №816/1678/18, вирішено розгляд справи проводити за правилами строщеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:00 11 липня 2018 року /а.с. 2-5/.

04 червня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позов /а.с. 45-46/, у якому представник ГУ ПФУ в Полтавській області просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що проаналізувавши всі додані заявником документи та відповідно до норм чинного законодавства, Комісія прийняла обґрунтоване рішення від 05.04.2018 № 62 про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні роботи, передбаченої підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки в квітні-травні 1988 року відсутні відомості про заробітні плату; з 01.03.1996 по 30.03.1996, з 01.05.1996 по 31.05.1996 позивачу надавалися відпустки без збереження заробітної плати та за період з 22.08.1992 по 13.10.1994 відсутні відомості щодо атестації робочих місць.

Позивач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити /а.с. 49, 74/.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча у матеріалах справи наявні докази, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про причини неявки у судове засідання не повідомив, у відзиві на позовну заяву завив клопотання про розгляд справи за його відсутності /а.с. 44, 46/.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

13.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про підтвердження стажу роботи /а.с. 52/, в якій просив розглянути його заяву про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах: з 01.09.1986 по 13.10.1988, з 04.12.1991 по 20.11.1996. Для підтвердження зазначеного стажу роботи позивачем додано до заяви такі документи: витяг з Єдиного державного реєстру про ліквідацію підприємства, установи, організації без визначення правонаступників, трудову книжку, документи, видані архівними установами: довідки про заробітну плату, копії документів про проведення атестації робочих місць, документи про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідка про їх відсутність) /а.с. 53-73/.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи комісією при ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення про результати розгляду заяви від 05.04.2018 № 62 /а.с. 28-29/, яким вирішено:

1. Підтвердити ОСОБА_1 наступні періоди роботи, передбачені пунктом "2" пункту "2" статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": з 01.09.1986 по 31.03.1988; з 01.06.1988 по 13.10.1988; з 04.12.1991 по 21.08.1992; з 14.10.1994 по 28.02.1996; з 01.04.1996 по 30.04.1996; з 01.06.1996 по 20.11.1996.

2. Відмовити ОСОБА_1 в підтвердженні роботи, передбачені пунктом "2" пункту "2" статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": з 01.04.1988 по 31.05.1988; з 22.08.1992 по 13.10.1994; з 01.03.1996 по 30.03.1996; з 01.05.1996 по 31.05.1996.

В обґрунтування підстави для відмови у даному рішенні вказано відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах; перебування у відпустках без збереження заробітної плати; відсутність даних про проведення атестації робочих місць.

Не погодившись з рішенням комісії при ГУ ПФУ у Полтавській області від 05.04.2018 № 62 в частині відмови ОСОБА_1 у підтвердженні роботи, передбачені пунктом "2" пункту "2" статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": з 01.04.1988 по 31.05.1988; з 22.08.1992 по 13.10.1994; з 01.03.1996 по 30.03.1996; з 01.05.1996 по 31.05.1996, позивач звернувся до суду даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV /надалі - Закон № 1058-IV/ розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до приписів частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п'ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 р. N18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 р. за N1231/13105 /надалі Порядок № 18-1/.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов'язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об'єднань.

Підпунктом 4 пункту 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність).

Згідно пункту 15 Порядку № 18-1 комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п'яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об'єднаних управлінь, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (набула чинності 21.08.1992) атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів пункту 10 вказаного Порядку, результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 4.1. Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 /надалі - Порядок №383/ передбачено, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку №383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень пунктів 8-9 Порядку проведення атестації відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для встановлення пільгового характеру спірного стажу є: встановлення факту роботи позивача повний робочий день на посаді або виконання ним робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Верховний Суд України у постановах від 10 березня 2015 року (справа № 21-51а15), від 10 вересня 2013 рок (справа № 21-183а13), від 02 грудня 2015 року (справа № 21-1329а15), від 12 квітня 2016 (справа № 21-6501а15), а також Верховний Суд у постанові від 23 січня 2018 року (справа № 732/2003/14) висловлювали правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 53-56/, підтверджено, що 09.01.2014 здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи Відкритого акціонерного товариства "Південелектромережбуд" у зв'язку з визнанням його банкрутом.

У трудовій книжці серії БТ-І № 8718836, виданої на ім'я ОСОБА_1, копія якої наявна у матеріалах справи /а.с. 15-16/, міститься:

- запис №8 про прийняття на роботу електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високої напруги 4 розряду в Механізовану колону № 76 тресту "Південелектромережбуд" та запис №9 про звільнення за власним бажанням у зв'язку зі зміною місця проживання;

- запис №14 про прийняття на роботу електромонтером-лінійником по монтажу повітряних ліній високої напруги 4 розряду в Механізовану колону № 76 тресту "Південелектромережбуд", а також запис № 16 про звільнення за ст. 38 КЗпУ за власним бажанням.

Водночас, трудова книжка не містить відомостей про зайнятість повний робочий день, що є необхідною умовою для призначення пенсії згідно підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а також про атестацію робочого місця.

Наказом по Мехколоні № 76 ВАТ ""Південелектромережбуд" № 104 від 14.10.1994 "Про підсумки атестації робочих місць" затверджено перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільги і компенсації, в тому числі на пільгову пенсійне забезпечення /а.с. 64-66/ та посада "електромонтер-лінійник по монтажу повітряних ліній високої напруги" внесена до Переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільги і компенсації, в тому числі на пільгову пенсійне забезпечення, передбачені законодавством /а.с. 66/.

При цьому у архівній довідці від 27.09.2017 № Ш-08.7-13/37 /а.с. 66/ зазначено, що документи з атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці Полтавської механізованої колони №76 ВАТ "Південелектромережбуд" на зберігання до трудового архіву архівного відділу Полтавської міської ради не надходили.

Згідно листа Державного архіву Полтавської області від 13.02.2018 № 04-15/Ж-37 /а.с. 63/ ОСОБА_1 повідомлено, що у наказах начальника з основної діяльності Полтавської механізованої колони №76 філіалу відкритого акціонерного товариства "Південелектромережбуд" за 1979-1993 рр, що надійшли на зберігання до Державного архіву Полтавської області, відомостей про проведення та підсумки атестації робочих місць немає.

Таким чином, відсутні відомості про проведення атестації робочого місця позивача за період з 22.08.1992 по 13.10.1994, що виключає можливість включення вказаного періоду роботи позивача до пільгового стажу.

Архівна довідка від 27.09.2017 № Ш-08.7-13/37 /а.с. 60/ не містить інформації про заробітну плату позивача за квітень-травень 1988 року. Згідно архівної довідки від 27.09.2017 № Ш-08.7-13/37 /а.с. 61-62/ відсутня інформація про заробітну плату позивача за травень 1996 року.

Як вбачається з архівної довідки від 27.09.2017 № Ш-08.7-13/37 /а.с. 67/ гр. ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати з 01 березня по 30 березня 1996 року (наказ №23-к від 28 березня 1996 року /а.с. 68-70/) та з 01 травня по 31 травня 1996 року (наказ № 35 від 31 травня 1996 року /а.с. 71-73/).

Таким чином, у період з 01.04.1988 по 31.05.1988, з 01.03.1996 по 30.03.1996, з 01.05.1996 по 31.05.1996 позивач не був зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що унеможливлює включення вказаних періодів до пільгового стажу позивача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05 квітня 2018 року № 62 в частині відмови ОСОБА_1 в підтвердженні роботи на пільгових умовах, передбаченої підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.04.1988 по 31.05.1988, за період з 22.08.1992 по 13.10.1994, за період з 01.03.1996 по 30.03.1996, за період з 01.05.1996 по 31.05.1996 прийнято на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені законодавством України, та обґрунтовано.

Отже, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05 квітня 2018 року № 62 в частині відмови ОСОБА_1 в підтвердженні роботи на пільгових умовах, передбаченої підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 01.04.1988 по 31.05.1988, за період з 22.08.1992 по 13.10.1994, за період з 01.03.1996 по 30.03.1996, за період з 01.05.1996 по 31.05.1996, також похідна від неї позовна вимога про зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 у стаж роботи, що надає право на призначення пенсії на пільгових умовах стаж роботи з 01.04.1988 по 31.05.1988, за період з 22.08.1992 по 13.10.1994, за період з 01.03.1996 по 30.03.1996, за період з 01.05.1996 по 31.05.1996, - необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 205, 228, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (с.Дмитренки, Новосанжарського району, Полтавської області, 39310, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться Полтавський окружний адміністративний суд.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич