Справа № 2340/2832/18
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року Справа № 2340/2832/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дорошенко Л.В.,

представника позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Черкаській області звернулось до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просить:

- стягнути фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 19644, АДРЕСА_1) на користь бюджету податковий борг з єдиного податку в сумі 5606 грн. 21 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має непогашений податковий борг на загальну суму 5606 грн. 21 коп., який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте в позовній заяві просив розгляд справи здійснити за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився та не подав відзив на позов.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України суд розглядає справу за відсутності належним чином повідомленого про судове засідання учасника справи або його представника у разі неявки в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки учасником справи (його представником).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

Повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований, як суб'єкт підприємницької діяльності з 03.11.2010 та перебуває на обліку як платник податків в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області з 03.11.2010.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має непогашений податковий борг перед бюджетом, який виник згідно:

- податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця від 05.05.2017 з терміном сплати 20.05.2017. З урахуванням переплати непогашена заборгованість складає 3763 грн. 37 коп.;

- податкове повідомлення-рішення від 17.10.2017 № на суму 1842 грн. 84 коп.

Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень суду не надано, тому суд з урахуванням п.57.1 статті 57 Податкового кодексу України, вважає їх узгодженими.

Таким чином за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 5606 грн. 21 коп.

Вирішуючи спір по суті,суд виходить наступного.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - Кодекс №2755).

Згідно ст. 15 Кодексу №2755 платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп.14.1.175. п.14.1 статті 14 Кодексу №2755, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.п.16.1.4. п.16.1 статті 16 Кодексу №2755, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.46.1 статті 46 Кодексу №2755 податкова декларація - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов'язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкове зобов'язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень п.54.1 статті 54 Кодексу №2755 не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до п.57.1 статті 57 Кодексу №2755 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.57.3 ст. 57 Кодексу №2755, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Тобто, заборгованість, яка виникла у зв'язку з несплатою відповідачем задекларованої податкової декларації та визначеної податковим органом суми у податковому повідомленні-рішенні, з урахуванням відсутності доказів оскарження останнього є узгодженою.

Отже, згідно вимог п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу №2755 сума узгодженого грошового зобов'язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк є податковим боргом.

Відповідно п. 59.1, п.59.4, п.59.5 статті 59 Кодексу №2755, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення- рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що контролюючим органом на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ф» від 10.10.2017 №410-17 на суму 3763 грн. 37 коп., яка отримана відповідачем 21.10.2017.

Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем у встановлені законодавством строки податкового боргу в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів з відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 5606 грн. 21 коп. та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 19644, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ідентифікаційний код 39392109) податковий борг у сумі 5606 (п'ять тисяч шістсот шість) грн. 21 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 06 серпня 2018 року.

Суддя В.В. Гаращенко