Справа № 2340/3074/18
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

03 серпня 2018 року Справа № 2340/3074/18

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., перевіривши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Лото КР» до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд-Лото КР» з адміністративним позовом до до Управління Держпраці у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати постанову Управління Держпраці у Черкаській області №ЧК 447/373/АВ/П/ПТ/ТД/ІП-ФС-356 від 05.07.2018 про накладення штрафу у розмірі 223380,00 грн.

02.08.2018 представник позивача подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Черкаській області №ЧК 447/373/АВ/П/ПТ/ТД/ІП-ФС-356 від 05.07.2018 про накладення штрафу у розмірі 223380,00 грн.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідок протиправного стягнення штрафу в розмірі 223380,00 грн. у примусовому порядку, що на думку позивача істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист порушених інтересів позивача.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суддя розглядає заяву про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суддя зазначає таке.

Положеннями ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Забезпечення позову - це вжиття судом до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Необхідно зазначити, що вказані вище підстави є оціночними, а тому необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з наведених вище обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При цьому, посилання представника позивача на наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваної постанови може бути виявлена судом тільки на підставі з'ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв'язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, оскільки забезпечуючи позов із вищевказаної підстав, суддя фактично ухвалить рішення на перед без розгляду справи по суті.

У зв’язку із вищевикладеним, суддя вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову – відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, однак апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п’ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя В.П. Тимошенко