Справа № 820/4446/18
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 серпня 2018 р. № 820/4446/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального провадження адміністративну справу за позовом

Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штраф у розмірі 5083,00 грн. до державного бюджету для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106, в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області .МФО 851011, одержувач УДКСУ у Московському районі м.Харкова, код одержувача 37999607, номер рахунку 0007.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем розміщений щит на фасаді, розташований за адресою: м.Харків, вул.Героїв Праці,14, з інформаційним полем "Поїхали з нами" без відповідного дозволу, що є порушенням ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу". В результаті чого позивачем було винесено рішення про накладення штрафу. За таких підстав просив позов задовольнити, розглянути справу у порядку письмового провадженні.

Відповідач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, до судового засідання не прибув, про дату, час, місце судового розгляду був повідомлений належним чином, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи вищенаведені норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у ній письмовими документами.

Суд, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач зареєстрований як фізична особа підприємець. До переліку видів господарської діяльності позивача відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань належить: Код КВЕД 79.11 Діяльність туристичних агентств (основний); Код КВЕД 79.12 Діяльність туристичних операторів; Код КВЕД 79.90 Надання інших послуг бронювання та пов'язана з цим діяльність; Код КВЕД 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 63.99 Надання інших інформаційних послуг.

Суд зазначає, що засади рекламної діяльності в Україні, відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначаються Законом України "Про рекламу" (далі Закон).

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст. 26 Закону контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами.

Статтею 1 Закону визначено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару. Зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Згідно ч.1 ст.16 Закону розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 ст.27 Закону передбачено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання Рішення Харківської міської ради від 21.08.2017р. №547 про демонтаж спеціальних конструкцій, які розміщені на території міста Харкова контролюючим органом виявлено порушення, а саме розміщення відповідачем рекламного щита на фасаді розміром 3,50/1,20/1 з інформаційним полем "Поїхали з нами" за адресою: м.Харків, вул.Героїв Праці, 14, без наявності дозволу на розміщення зовнішньої реклами, що містить ознаки порушення ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу".

На адресу відповідача надіслано вимогу від 04.01.2018р. №5.3/109 та відповідно до вимог абз.1 ч.2 ст.26 Закону запропоновано ФОП ОСОБА_1 надати необхідні документи для всебічного розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, зокрема, документи, щодо вартості розповсюдженої реклами, та/або виготовлення реклами, та або вартості розповсюдженої реклами, акти виконаних робіт тощо. Також, повідомлено про місце, дату та час розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

Зазначена вимога отримана відповідачем 09.01.2018р. (а.с.17). ФОП ОСОБА_1 на засідання з розгляду справи про порушення законодавства про рекламу у визначену дату та час не прибув, витребуваних документів не надав.

На підставі ст.27 Закону суб'єктом владних повноважень прийнято рішення від 29.01.2018р. №6 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у зв'язку із недотриманням встановлених законом вимог щодо розміщення реклами без наявності дозволу Харківської міської ради та накледення штрафу у розмірі 5083,00 грн.

Як зясовано судом, саме згадане рішення субєкта владних повноважень є підставою для вимоги про стягнення штрафу з відповідача.

Вказане рішення про накладення штрафу отримано відповідачем 03.02.2018р.(а.с.21)

Дане рішення відповідачем не оскаржено та у добровільному порядку не виконане.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач як суб'єкт підприємницької діяльності обтяжений обовязком здійснити платіж за рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, адже вказане рішення суб'єкта владних повноважень не втратило юридичної дії. Строк виконання обовязку здійснити платіж у спірних правовідносинах збіг. В матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б засвідчували належне виконання платником згаданого обов'язку у спосіб перерахування грошових коштів або припинення цього обов'язку в інші способи.

Розвязуючи спір, суд бере до уваги, що в силу ч.1-2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення штрафу, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов'язує можливість стягнення штрафу у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту .При цьому, питання правомірності застосування штрафу не може бути предметом доказування, оскільки рішення субєкта владних повноважень, яким такі санкції застосовані, не є предметом позову у даній справі, а, отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки судовим розглядом не встановлено факту недодержання субєктом владних повноважень процедури реалізації управлінської функції, а також не виявлено факту порушення заявленою субєктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у сфері публічно-правових відносин, то поданий позов належить задовольнити.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу- задовольнити.

Стягнути з з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 штраф у розмірі 5083,00 грн. (п'ять тисяч вісімдесят три грн. 00 коп.) до державного бюджету для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106, в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, одержувач УДКСУ у Московському районі м.Харкова, код одержувача 37999607, номер рахунку 0007.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду. Або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Панченко О.В.