Справа № 209/1023/17 (2-а/209/38/17)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2018 року

Київ

справа №209/1023/17 (2-а/209/38/17)

адміністративне провадження №К/9901/22672/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Данилевич Н. А.,

розглянувши у письмовому провадженні у касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції, Інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції Цвяха Дмитра Сергійовича про скасування постанови, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції на постанову Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 08 червня 2017 року (суддя Багбай Є.Д.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року (судді Баранник Н.П., Чабаненко С.В., Щербак А.А.),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції м. Дніпропетровська Департаменту патрульної поліції (далі - Управління патрульної поліції ДПП) та інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпро Цвяха Дмитра Сергійовича (далі - Інспектор Цвях Д.С.), у якому просив:

визнати протиправними дії Інспектора Цвяха Д.С. щодо складання постанови серія ЕАА № 069301 від 6 березня 2017 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП) та накладення адміністративного стягнення;

визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАА № 069301 від 6 березня 2017 року;

провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях позивача складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що його протиправно притягнули до адміністративної відповідальності та безпідставно наклали адміністративне стягнення. Зазначив, що не вчиняв поставленого йому за провину правопорушення, а оскаржену постанову відповідач виніс без роз'яснення його прав та обов'язків і без пред'явлення жодних доказів його вини.

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області постановою від 8 червня 2017 року позовні вимоги задовольнив.

Скасував постанову серія ЕАА №069301 від 6 березня 2017 року інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпро Цвяха Дмитра Сергійовича за скоєння адміністративного правопорушення за частиною другою статті 122 КпАП.

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення за частиною другою статті 122 КпАП від 6 березня 2017 року - закрив.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11 жовтня 2017 року залишив зазначену постанову суду першої інстанції без змін.

Задовольняючи позовні вимоги суди виходили з того, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КпАП, є безпідставним, оскільки недоведеним є факт вчинення правопорушення.

У касаційній скарзі Управління патрульної поліції ДПП, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позовних позовних вимог.

Свої вимоги мотивує, зокрема, тим, що факт правопорушення підтверджується відеозаписом і суди не надали належної оцінки усім обставинам цієї справи, відповідно висновки, яких вони дійшли, є помилковими.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 17 листопада 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII). Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 327 КАС судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 6 березня 2017 року Інспектор Цвях Д.С. виніс стосовно ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 069301.

Відповідно до цієї постанови, 6 березня 2017 року о 14:05 год. в м. Дніпро на пр. Д. Яворницького, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Land Rover Range Rover Evoque, перед початком руху, не подав сигналу світловим покажчиком повороту, чим порушив п.9.2 «а» ПДР.

Позивача притягнули до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КпАП та наклали адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Відповідно до статті 245 КпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами другою-четвертою статті 258 КпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Перелік справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, встановлено у частині першій статті 222 КпАП. Згідно з частиною другою статті 222 КпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом статті 222 КпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи адміністративні правопорушення, які виникають внаслідок порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. До переліку таких адміністративних правопорушень включено, зокрема, правопорушення, відповідальність за які встановлена частиною другою статті 122 КпАП.

У справі встановлено, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушення п.9.2 «а» ПДР, відповідно до якого водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку створює склад правопорушення, відповідальність за яке встановлена частиною другою статті 122 КпАП.

Даючи оцінку правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності суди, з метою з'ясувати факт правопорушення, дослідили: спірну постанову про адміністративне правопорушення; заяву позивача начальнику патрульної поліції м. Дніпра, у якій він висловив незгоду з діями патрульного поліцейського; відеозаписи, надані Департаментом патрульної поліції, на якому зафіксовано порушення ПДР та зупинка позивача, а також та порядок винесення постанови про адміністративне правопорушення.

На підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що в діях позивача немає порушення п.9.2 «а» ПДР, відповідно відсутній склад адміністративного правопорушення як підстави для адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КпАП.

З урахуванням визначених статтями 341, 349 КАС меж касаційного перегляду та повноважень касаційного суду колегія суддів дійшла висновку, що доводи Управління патрульної поліції ДПП не можуть слугувати підставою для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржених судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Переглянувши оскаржені судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що висновки судів попередніх інстанцій в цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування чи зміни відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків судів і фактичних обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу залишити Управління патрульної поліції в місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 08 червня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Смокович

Судді О.В. Білоус

Н.А. Данилевич