Справа № 2540/2602/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року м. Чернігів Справа № 2540/2602/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1О.) 16.07.2018 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФ України в Чернігівській області) та просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у проведенні їй перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідача провести їй перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.10.2017, з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого призначається пенсія: грошової виплати у вигляді матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні основної відпустки за 2015 рік в сумі 771,00 грн., за 2016 рік в сумі 2500,00 грн., за 2017 рік в сумі 2950,00 грн.; грошової доплати за роботу в нічний час за грудень 2016 року в сумі 148,22 грн., січень 2016 року в сумі 145,83 грн., лютий 2016 року в сумі 130,21 грн., березень 2016 року в сумі 142,66 грн., квітень 2016року в сумі 141,47 грн., травень 2016 року в сумі 316,38 грн., червень 2016 року в сумі 159,09 грн., липень 2016 року в сумі 302,08 грн., жовтень 2016 року в сумі 264,15 грн.

Позов мотивовано тим, що її було звільнено зі служби в поліції за вислугою років та з 01.10.2017 ГУПФ України в Чернігівській області призначено пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Однак, відповідачем розрахунок пенсії був здійснений без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової доплати за роботу в нічний час. Зазначила, шо оскільки з вказаних сум нею було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за останні 24 календарні місяці служби перед звільненням, то вони відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб, з розміру якого обчислюється пенсія.

Також позивачем заявлено клопотання про поновлення стоку звернення до суду.

Ухвалою судді від 17.07.2018 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому проваджені) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Щодо вищевказаного клопотання в ухвалі від 17.07.2018 зазначено, що оскільки про порушення своїх прав позивач дізналась в лютому 2018 року, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява подана з дотриманням установленого Кодексом строку.

У встановлений ухвалою суду строк відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову та зазначив, що виплати, які вона просить включити для обрахунку пенсії, не носять характер щомісячних та не є складовими заробітної плати. Також зазначив, що довідки, додані позивачем до позову, не встановлюють наявність у неї права на врахування під час обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової доплати за роботу в нічний час.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені в повному обсязі, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції та наказом ГУНП в Чернігівській області від 29.09.2017 № 259 звільнена зі служби через хворобу.

Із 01.10.2017 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років з врахуванням таких складових грошового забезпечення: посадовий оклад 2950,00 грн.; оклад за військове звання 2000,00 грн.; надбавка за вислугу років (45%) 2227,50 грн.; премія 1691,82 грн.

Після ознайомлення в лютому 2018 року зі змістом грошового атестату № 126, виданого на імя позивача, та довідками від 23.03.2018 (а.с. 14-17), ОСОБА_1 зясувала, що розмір її пенсії призначений без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової доплати за роботу в нічний час, з яких нею було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У звязку з наведеним, позивач звернулась до ГУПФ України в Чернігівській області із заявою про перерахунок її пенсії на підставі долучених до неї оригіналів довідок, виданих Головним управлінням Національної поліції у Чернігівській області, з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової доплати за роботу в нічний час (а.с. 10).

Листом від 18.05.2018 за № 3018/03/Р-12 ГУПФ України в Чернігівській області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії посилаючись на те, що законодавством України, що регулює спірне питання, не передбачено обчислення пенсії з розміру матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової доплати за роботу в нічний час. Крім того, зазначені виплати не є обов'язковими щомісячними виплатами, не мають постійного характеру та не є складовими щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для обчислення пенсії (а.с. 12-13).

Вважаючи вказану відмову протиправною, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинста України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Статтею 102 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» встановлено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262; у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 4 вказаної Постанови надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надавати поліцейським матеріальну допомогу для оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Відповідно до пункту 13 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 (далі Порядок), поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік надається матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Допомога для оздоровлення надається поліцейському за його рапортом, погодженим керівником фінансового підрозділу, в межах асигнувань на зазначені цілі.

Тобто, зазначена виплата є видом грошового забезпечення, який відноситься до складу грошового забезпечення поліцейських.

Відповідно до пункту 3 Порядку грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу ІІ Порядку встановлено, що поліцейським, які виконують службові обов'язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов'язків у період з 22.00 до 06.00.

Підставами для виконання службових обов'язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Таким чином, дослідивши надані відповідачем докази та інші документи, що містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що неврахування відповідачем доплати за службу в нічний час при призначенні пенсії позивачу є неправомірним, оскільки ОСОБА_1 отримувала її щомісячно, отже вона мала постійний характер та підлягала врахуванню при призначенні пенсії за вислугу років.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 30.09.2014 року (справа № 21-306а14), від 20.01.2015 року (справа № 21-418а14) тощо.

Крім того, статтею 66 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які, відповідно до ЗУ «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що матеріальна допомога на оздоровлення та грошова доплата за роботу в нічний час, нараховані ОСОБА_1 ГУНП в Чернігівській області протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення поліцейських, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20.10.2015 у справі № 559/3342/14-а (щодо щомісячної додаткової грошової винагороди), від 10.03.2015 у справі № 21-70а15 (щодо матеріальних допомог), постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 495/6612/16-а, від 22.03.2018 у справі № 604/319/17, від 28.02.2018 у справі № 522/9660/16-а, від 20.03.2018 у справі № 683/2837/16-а, від 20.02.2018 у справі № 346/2949/17.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії позивача на підставі наданих додаткових документів, відповідно до положень статті 63 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В матеріалах справи містяться копії довідок ГУНП в Чернігівській області від 23.03.2018 № 1081/124/21/01-2018, № 1079/124/21/01-2018 та № 1078/124/21/01-18 (а.с. 14-16), в яких зазначено про виплату позивачу за останні 24 місяці перед місяцем звільнення таких додаткових видів грошового забезпечення як: матеріальна допомога на оздоровлення (в листопаді 2015 року в сумі 771,00 грн., серпні 2016 року в сумі 2500,00 грн., серпні 2017 року в сумі 2950,00 грн.) та доплата за роботу в нічний час в загальній сумі 1807,16 грн. (за період з грудня 2016 року по серпень 2016 року, жовтень 2016 року), із яких сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування та які не враховані при розрахунку пенсії позивача.

Тобто, в даному випадку, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з доданими до неї документами, що підтверджують розмір фактично отриманих у складі грошового забезпечення сум, які безпідставно не враховані пенсійним органом під час призначення пенсії позивачу.

Суд звертає увагу, що з наданих позивачем довідок можливо встановити, що саме із спірних сум було сплачено єдиний соціальний внесок в законодавчо встановленому розмірі.

При цьому, суд зазначає, що вищевказані довідки можуть бути підставою для перерахунку пенсії ОСОБА_1, враховуючи таке.

Відповідно до статті 63 Закону № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Аналогічні норми викладені в пункті 23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.

Зокрема, відповідно до пункту 4 Порядку подання документів заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем проживання.

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 22.04.2014 у справі № 21-484а13.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожній фізичній або юридичній особі забезпечується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що ОСОБА_1 мала обґрунтовані та розумні сподівання на призначення пенсії за віком у правильному розмірі. Ухиляючись від здійснення перерахунку цієї пенсії, ГУПФ України в Чернігівській області невиправдано втручається у право позивача на мирне володіння належними йому грошовими коштами. Такі дії свідчать про порушення частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Щодо дати, з якої відповідач повинен провести перерахунок пенсії ОСОБА_1, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 63 Закону № 2262, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв'язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи пенсію позивачу було призначено 01.10.2017. При цьому, ОСОБА_1 звернулась до ГУПФ України в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії 14.04.2018. Враховуючи вищевикладені положення статті 63 Закону № 2262, суд вважає, що позивачу має бути здійснений перерахунок пенсії з 01 жовтня 2017 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідач - ГУПФ України в Чернігівській області не довів суду правомірності своїх дій та рішень. Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, то суд вважає, що в його задоволенні слід відмовити, оскільки в розумінні статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов'язком. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що рішення суду виконане не буде.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. Пятницька, 83а, м. Чернігів, 14005, ) щодо відмови ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Артема, 10, м. Городня, Чернігівська область, 15100) у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії, відповідно до довідок Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 23.03.2018 № 1081/124/21/01-2018, № 1079/124/21/01-2018 та № 1078/124/21/01-2018.

Зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. Пятницька, 83а, м. Чернігів, 14005, ) провести ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Артема, 10, м. Городня, Чернігівська область, 15100) перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.10.2017, врахувавши до складу грошового забезпечення, з якого була нарахована пенсія: матеріальну допомогу на оздоровлення за листопад 2015 року, серпень 2016 року та серпень 2017 року; доплату за роботу в нічний час за період з грудня 2016 року по серпень 2016 року, жовтень 2016 року, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, відповідно до довідок Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 23.03.2018 № 1081/124/21/01-2018, № 1079/124/21/01-2018 та № 1078/124/21/01-2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. Пятницька, 83а, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Артема, 10, м. Городня, Чернігівська область, 15100) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 03.08.2018.

Суддя С.В. Бородавкіна