Справа № 313/942/16-а(2-а/313/8/2016)
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2018 року

Київ

справа № 313/942/16-а(2-а/313/8/2016)

провадження № К/9901/1535/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Білоуса О. В., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Голови Веселівської районної ради Запорізької області, Веселівської районної ради Запорізької області, за участю третьої особи - ОСОБА_2, про визнання протиправними та не чинними розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, прийняту 28 серпня 2017 року у складі головуючого судді - Ковальова Ю.В., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, постановлену 30 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: головуючого - Шальєвої В.А., суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Голови Веселівської районної ради Запорізької області, Веселівської районної ради Запорізької області, за участю третьої особи - ОСОБА_2, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд:

визнати протиправним і нечинним з моменту прийняття Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області ОСОБА_2 від 11 травня 2016 року № 21-К про винесення догани начальнику організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області ОСОБА_1;

визнати протиправним і нечинним з моменту прийняття Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області ОСОБА_2 від 27 травня 2016 року № 23-К про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області;

поновити її на посаді начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області;

стягнути з Веселівської районної ради Запорізької області на її користь моральну шкоду, завдану незаконним звільненням, у сумі 10 000 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 01 листопада 2010 року вона була призначена на посаду начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області та прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

27 травня 2016 року головою Веселівської районної ради ОСОБА_2 було винесено розпорядження № 23-к «Про звільнення ОСОБА_1.», зі змісту якого слідує, що її було звільнено з посади начальника організаційного відділу виконавчого апарату районної ради у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п. 3 статті 40 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України). Як зазначено у розпорядженні, підставами для його винесення послужили розпорядження про винесення догани від 11 травня 2016 року за № 21-К та протокол наради від 27 травня 2016 року № 2.

Позивачка вважає, що розпорядження голови Веселівської районної ради від 27 травня 2016 року за № 23-К «Про звільнення ОСОБА_1.» є незаконним та необґрунтованим, оскільки однією з підстав для винесення спірного Розпорядження голови районної ради про звільнення послужило попереднє Розпорядження голови районної ради про винесення догани від 11 травня 2016 року за № 21-К за неналежне виконання посадових обов'язків, зазначених в посадовій інструкції (не забезпечення організаційних заходів до 9 травня). У протоколі засідання виконавчого апарату районної ради № 1 від 11 травня 2016 року вказано, що на порядку денному було питання винесення позивачці догани через незабезпечення організаційних заходів до свята 9 травня. На засіданні слухали голову районної ради, який вказав, що позивачка не забезпечила до 9 травня виготовлення привітальних листівок ветеранам ВОВ; виготовлення привітальних листівок депутатам, підприємствам, установам, організаціям району; складання промови голови районної ради у мітингу, присвяченому до 9 травня; не брала участі у привітанні ветерана ВОВ, якого кожного року вітає районна рада; не забезпечила наявність квітів, чим порушила свої посадові обов'язки. Після чого - вирішено винести позивачці догану.

Також, серед підстав для винесення відповідачем спірного Розпорядження про звільнення позивачки зазначений протокол № 2 засідання виконавчого апарату районної ради від 27 травня 2016 року, де на повістці дня стояло питання про винесення догани начальнику організаційного відділу ОСОБА_1 у зв'язку із невиконанням своїх посадових обов'язків, а саме: не забезпечення організаційних заходів до свята останнього дзвоника 26 травня 2016 року. На засіданні слухали голову районної ради, який зазначив, що 26 травня 2016 року він приймав участь у святі останнього дзвоника Новоуспенської ЗОШ І-ІІ ст. Начальник організаційного відділу ОСОБА_1, знаючи, що він буде там приймати участь не підготувала промову для виступу, квіти та подарунки для дітей. Тому, він змушений був просити водія службового автомобіля придбавати квіти та подарунки. Після чого було прийнято рішення про звільнення позивачки.

Позивачка вважає, що вищевказані розпорядження про винесення їй догани та її звільнення є незаконними, та до неї було безпідставно застосовано вказані заходи стягнення, оскільки за змістом її Посадової інструкції начальника організаційного відділу та відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку на неї не покладено обов'язків по виготовленню привітальних листівок для депутатів районної ради, підприємств, організацій, установ всього району, придбання власним коштом квітів, не покладено обов'язок приймати участь у привітанні ветеранів, придбавати власним коштом подарунки тощо. Вказує, що жодних грошових коштів бухгалтерією районної ради чи особисто головою районної ради їй для цих цілей виділено не було. Так само, її не було ознайомлено із необхідністю підготувати промови голові районної ради до 09 травня 2016 року та до 26 травня 2016 року, хоча, як зазначає позивачка, в неї всі промови були готові, оскільки вона самостійно їх готувала за власною ініціативою, однак голова ради не звертався до неї з проханням передати їх йому для ознайомлення. Так само, позивачка зазначила, що до 9 травня, нею самостійно, враховуючи відсутність грошових коштів на виготовлення паперових листівок, було прийнято рішення про поздоровлення депутатів та підприємства району шляхом направлення електронних листівок через електронну пошту районної ради , про що вона надала до суду роздруківку з даного сайту та зразок привітальної листівки, яка була нею виготовлена на комп'ютері.

Позивачка зазначає, що від неї не відбирались жодні письмові пояснення перед застосуванням до неї вищевказаних дисциплінарних стягнень, хоча за змістом частини першої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Позивачка вказує, що за весь період її роботи в Веселівській районній раді на неї не було жодних нарікань стосовно її добросовісності при виконанні нею покладених на неї посадових обов'язків.

Також, позивачка зазначає, що у зв'язку із незаконним звільненням її з займаної посади вона відчула моральні страждання, які виразились у приниженні її як людини, як особистості. Через незаконне звільнення вона не має можливості працювати та виконувати обов'язки, покладені на неї у цій сфері. У зв'язку з чим, було порушено її звичний ритм життя, в неї погіршився стан здоров'я, оскільки на нервовому ґрунті в неї з'явились головні болі, загострилась гіпертонічна хвороба, та починаючи з 24 червня 2016 року вона проходила лікування у Веселівській амбулаторії загальної практики і сімейної медицини та у КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» у м. Запоріжжі. Враховуючи зазначені обставини, позивачка оцінює розмір заподіяної їй моральної шкоди у 10 000 гривень.

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області постановою від 28 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року, позов задовольнив частково.

Визнав протиправним і нечинним з моменту прийняття Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області ОСОБА_2 від 11 травня 2016 року № 21-К про внесення догани начальнику організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області ОСОБА_1.

Визнав протиправним і нечинним з моменту прийняття Розпорядження Голови Веселівської районної ради Запорізької області ОСОБА_2 від 27 травня 2016 року № 23-К про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області.

Поновив ОСОБА_1 на посаді начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області.

Допустив негайне виконання постанови суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області.

Стягнув з Веселівської районної ради Запорізької області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану незаконним звільненням в розмірі 2 000 (двох тисяч) гривень 00 копійок.

В решті позову відмовив.

У касаційній скарзі третя особа, посилаючись на те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій були винесені при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів не відповідають обставинам справи, а тому просив скасувати їх рішення, а справу направити на новий розгляд.

Відповідачі надали заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначають, що касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки скаржник не наводить належних підстав для того, щоб вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального та процесуального права. Також зазначили, що позивачку поновлено на посаді, претензій керівництва щодо виконання нею своїх посадових обов'язків немає, а тому просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів без змін.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - КАС України) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами встановлено, що з 23 грудня 2009 року позивач працювала у Веселівській районній раді Запорізької області на посаді головного спеціаліста виконавчого апарату Веселівської районної ради, а розпорядженням від 29 жовтня 2010 року № 62-к з 01 листопада 2010 року ОСОБА_1 призначена на посаду начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області.

23 грудня 2009 року позивач прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування, про що свідчать записи у трудовій книжці.

01 квітня 2015 року позивачу присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

27 травня 2016 року головою Веселівської районної ради ОСОБА_2 винесено розпорядження № 23-к «Про звільнення ОСОБА_1.», зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 звільнено з посади начальника організаційного відділу виконавчого апарату районної ради у зв'язку із систематичним невиконанням нею без поважних причин обов'язків, покладених на неї трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі п. 3 статті 40 КЗпП України. Підставами для прийняття розпорядження № 23-к є розпорядження про винесення догани від 11 травня 2016 року № 21-к та протокол наради від 27 травня 2016 року № 2.

Розпорядженням від 11 травня 2016 року № 21-к ОСОБА_1 винесена догана за неналежне виконання посадових обов'язків, зазначених в посадовій інструкції (не забезпечення організаційних заходів до 9 травня).

Зі змісту протоколу засідання виконавчого апарату районної ради № 1 від 11 травня 2016 року вбачається, що на порядку денному значилось питання винесення догани ОСОБА_1 через не забезпечення організаційних заходів до 9 травня. В ході засідання заслухано голову районної ради ОСОБА_2, який вказав, що ОСОБА_1 не забезпечила до 9 травня виготовлення привітальних листівок ветеранам Великої вітчизняної війни; виготовлення привітальних листівок депутатам, підприємствам, установам, організаціям району; складання промови голови районної ради на мітингу, присвяченому до 9 травня; не брала участі у привітанні ветерана Великої вітчизняної війни, якого кожного року вітає районна рада; не забезпечила квіти, чим порушила свої посадові обов'язки.

Акт № 1 від 10 травня 2016 року містить відомості про відмову позивача від надання письмових пояснень з приводу неналежного виконання посадових обов'язків щодо незабезпечення організаційних заходів до 9 травня 2016 року.

Крім того, згідно з протоколом засідання виконавчого апарату районної ради за № 2 від 27 травня 2016 року розгляду підлягало питання про винесення догани начальнику організаційного відділу ОСОБА_1 у зв'язку із невиконанням посадових обов'язків, а саме: не забезпечення організаційних заходів до стята останнього дзвоника 26 травня 2016 р. На засіданні заслухано голову районної ради ОСОБА_2, який пояснив, що 26 травня 2016 року він приймав участь у святі останнього дзвоника в Новоуспенській ЗОШ І-ІІ ст.; начальник організаційного відділу ОСОБА_3, знаючи, що він буде там приймати участь, не підготувала промову для виступу, квіти та подарунки для дітей, тому він змушений був просити водія службового автомобіля придбавати квіти та подарунки.

Зі змісту акту про відмову у ознайомленні та підписання розпорядження про догану від 27 травня 2016 року № 23-к вбачається, що позивачу 27 травня 2016 року о 15:30 надано розпорядження про звільнення у зв'язку із систематичним невиконанням без поважних причин своїх обов'язків, проте позивач відмовилась від ознайомлення та підпису розпорядження.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доручення, які надавались позивачу головою районної ради ОСОБА_2 та за невиконання яких оголошена догана і позивача звільнено з посади, пов'язані із виготовленням привітальних листівок, складанням промови голови районної ради на мітингу, присвяченому 9 травня, обов'язковість присутності позивача під час привітання ветерана Великої вітчизняної війни, якого кожного року вітає районна рада, придбання нею квітів до заходів з нагоди свята 9 травня 2016 року, пов'язані із підготовкою промови для виступу, придбанням квітів та подарунків для дітей до свята останнього дзвоника, яке відвідував голова районної ради 26 травня 2016 року, виходили за межі посадових обов'язків позивача, визначених посадовою інструкцією начальника організаційного відділу районної ради; в діях позивача відсутня системність невиконання трудових обов'язків. Крім того, судом зазначено про порушення відповідачем процедури застосування дисциплінарних стягнень, передбаченої статтею 149 КЗпП України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Зазначена позиція була підтримана і Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом, який переглянув постанову суду першої інстанції та залишив її без змін.

Верховний суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування регулює Закону України від 7 червня 2001 року № 2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон № 2493-ІІІ), який також визначає загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Позивач відповідно до статті 2 вказаного Закону є посадовою особою місцевого самоврядування.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом (частина третя статті 7 Закону № 2493-ІІІ).

За приписами статті 20 Закону № 2493-ІІІ крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі:

порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої статтею 11 цього Закону;

порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону);

виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов'язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону);

досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).

Як встановлено статтею 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до п. 3 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Тобто, для звільнення працівника на підставі п. 3 статті 40 КЗпП України необхідне встановлення систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Правилами внутрішнього трудового розпорядку робітників та посадових осіб Веселівської районної ради встановлено, що робітники і службовці зобов'язані працювати добросовісно, дотримуватися дисципліни - основу порядку в районній раді, своєчасно і точно виконувати розпорядження голови ради, використовувати весь робочий час для праці, утримуватись від дій, які будуть заважати іншим працівникам виконувати їх трудові обов'язки; підвищувати ефективність праці, своєчасно та якісно виконувати задану керівництвом ради роботу; виконувати вимоги по охороні праці, техніці безпеки, протипожежній охороні. Коло обов'язків, які виконує кожний працівник, регламентується посадовими інструкціями.

Відповідно до посадової інструкції начальника організаційного відділу районної ради, до посадових обов'язків позивача належало: здійснення керівництвом відділом і персональна відповідальність за виконання, покладених на відділ завдань; планування роботи відділу і забезпечення виконання перспективних поточних планів роботи відділу; визначення завдань і розподіл обов'язків між працівниками відділу, аналіз результатів роботи та вжиття заходів щодо підвищення ефективності діяльності відділу, забезпечення підвищення ділової кваліфікації працівників відділу; вирішення питань взаємодії відділу з відповідними відділами апарату обласної ради, відділами, управліннями, іншими службами обласної ради, виконавчим апаратом районної державної адміністрації, виконкомами селищної та сільських рад; здійснення контролю за дотриманням у відділі інструкції з діловодства; виконання інших обов'язків, покладених головою районної ради; забезпечення організаційної підготовки нарад, семінарів, засідань постійних комісій районної ради, пленарних засідань районної ради; забезпечення спільно з апаратом райдержадміністрації проведення семінарів-нарад з керівництвом виконкомів селищної та сільських рад; участь у сесіях виконкомів обласної, селищної та сільських рад; здійснення організаційного забезпечення діяльності постійної комісії районної ради з питань освіти, охорони здоров'я, культури, фізкультури, спорту, соціального захисту населення та депутатської етики.

Положенням про організаційний відділ Веселівської районної ради визначено, що начальник організаційного відділу здійснює керівництво відділом і персонально відповідає за виконання покладених на відділ завдань; планує роботу відділу і забезпечує виконання плану роботи відділу; визначає завдання і розподіляє обов'язки між працівниками відділу, аналізує результати роботи та вживає заходи щодо підвищення ефективності діяльності відділу, забезпечує підвищення кваліфікації працівників відділу; забезпечує підготовку проектів Розпоряджень голови районної ради, інших службових документів з питань, віднесених до компетенції відділу; за дорученням голови, заступника голови, керуючого справами виконавчого апарату районної ради створює робочі групи та комісії для вивчення питань і підготовки пропозицій з проблем, які підлягають розгляду на постійних комісіях, у голови, заступника голови районної ради; приймає участь у нарадах та в інших заходах, що проводиться в районній раді; у вирішенні організаційних питань взаємодіє з керівниками структурних підрозділів виконавчого апарату районної ради; відповідає за дотримання інструкції по діловодству, порядків організації контролю за виконанням документів та підготовки проектів рішень районної ради.

Отже, правильним є висновок судів попередніх інстанцій, що до посадових обов'язків ОСОБА_1 як начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради не належало виконання доручень, які надавалась позивачу головою районної ради ОСОБА_2, за невиконання яких оголошена догана та позивача звільнено з посади, а саме виготовлення привітальних листівок, складання промови голови районної ради на мітингу, присвяченому до 9 травня, обов'язковість присутності позивачки під час привітання ветерана Великої вітчизняної війни, якого кожного року вітає районна рада, придбання квітів до заходів з нагоди свята 9 травня 2016 року, підготовка тексту промови для виступу, придбання квітів та подарунків для дітей до свята останнього дзвоника, яке відвідував голова районної ради 26 травня 2016 року; в діях позивача відсутня системність невиконання трудових обов'язків.

Також є обґрунтованим висновок судів про недотримання відповідачем процедури застосування дисциплінарних стягнень, встановленої статтею 149 КЗпП України та Правилами внутрішнього трудового розпорядку робітників та посадових осіб Веселівської районної ради.

Так, за приписами статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до п. 21 Розділу 7 Правил внутрішнього трудового розпорядку дисциплінарне стягнення застосовується керівником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. До застосування дисциплінарного стягнення керівник повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення керівник повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок та попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в розпорядженні і повідомляється працівникові під розписку.

Будь-які належні докази про відмову позивача від надання письмових пояснень стосовно обставин 9 травня 2016 року та 26 травня 2016 року саме на вимогу керівника, тобто голови Веселівської районної ради ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади застосовано до позивача фактично безпосередньо на засіданні виконавчого апарату районного ради, що підтверджено змістом протоколу № 2 від 27 травня 2016 року, до відібрання від неї будь-яких письмових пояснень стосовно обставин 26 травня 2016 року.

Аналіз вищезазначених обставин, дає підстави дійти висновку про протиправність оскаржуваних позивачем розпоряджень та наявність правових підстав для поновлення позивача на посаді начальника організаційного відділу виконавчого апарату Веселівської районної ради Запорізької області.

Щодо доводів касаційної скарги про недотримання позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений частиною третьою статті 99 КАС України, відповідно до якої для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Однак, оскільки копії оскаржуваних розпоряджень позивачем отримано тільки 02 липня 2016 року, а в період з 24 червня 2016 року та 27 червня 2016 року позивач перебувала на лікуванні, що підтверджено відповідними медичними документами, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що позивачем строк звернення до суду пропущено з поважних причин.

Аналізуючи встановлені судами обставини справ, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків судів та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 242, 341, 345, 349, 350, 355 - 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді О. В. Білоус

І. Л. Желтобрюх