Справа № 807/905/13-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2018 року

Київ

справа №807/905/13-а

адміністративне провадження №К/9901/43443/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (правонаступник Управління пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області, далі - УПФУ)
на ухвалуЗакарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року (суддя Луцович М.М.)
та ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року (колегія у складі суддів: В.П. Сапіга, І.І. Запотічний, І.М. Обрізко)
у справі№ 807/908/13-а (876/10254/17)
за заявою Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області
прозаміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року в адміністративній справі № 807/905/13-а задоволено позов Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 4572,42 грн.

Окружним адміністративним судом виданий виконавчий лист №807/905/13-а про примусове виконання судового рішення.

Ужгородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (правонаступник Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області) звернулося до суду із заявою, у якій просило замінити стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 807/905/13-а, з Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на Головне управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (далі - ДФС).

Свою заяву мотивує тим, що станом на момент звернення до суду функції з адміністрування єдиного внеску належать ДФС та її територіальним органам.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року, у задоволенні заяви УПФУ про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суди попередніх інстанцій зазначили про відсутність правових підстав для заміни у виконавчому провадженні стягувача з УПФУ на ДФС.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, заявник подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та задовольнити його заяву, оскільки вважає, що в спірних правовідносинах належним стягувачем ЄВ є органи доходів і зборів.

Відзив на касаційну скаргу від відповідача у справі не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглянувши судове рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі виконавчого листа №807/905/13-а, виданого місцевим окружним адміністративним судом, державним виконавцем 17 серпня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54530323 про примусове виконання судового рішення. Стягувачем визначено - УПФУ.

Вважаючи, що функції із адміністрування єдиного внеску передані з пенсійних органів до податкових, УПФУ подало до суду заяву про зміну сторони виконавчого провадження.

Суд касаційної інстанції вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні заяви юридично вірними, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час розгляду судами заяви УПФУ) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже зважаючи, що стягувач - УПФУ є діючим органом й ДФС не є його правонаступником, тому відсутні підстави для заміни сторони виконавчого провадження.

Крім того, згідно з пунктами 3 та 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 №406-VII органи Пенсійного фонду України продовжують адмініструвати єдиний внесок у частині завершення процедур такого адміністрування; суми єдиного внеску, які надійшли на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду України, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах для зарахування таких сум, підлягають перерахуванню на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах.

Таким чином, якщо адміністрування по сплаті ЄВ розпочинав УПФУ, відтак Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій, що дані повноваження зберігаються у пенсійного фонду до завершення розпочатих процедур.

Таким чином, суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Ужгородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

...........................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду