Справа № 815/1971/18
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1971/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Станкової О.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КМ-ІНЖИНІРИНГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.10.2017 року № та №2,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КМ-ІНЖИНІРИНГ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.10.2017 року №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобовязаннями 520111,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 130028,00 грн., та №2, яким визначено суму завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 341364,00 грн., які прийнято на підставі акту «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «КМ-ІНЖИНІРИНГ» за звітний (податковий) період липень 2017 року» від 14.09.2017 року №6856/15-32-12-12/39648145.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в Акті перевірки відповідач безпідставно на підставі виявлених розбіжностей рядка 9 податкової декларації за липень 2017 року та даних Єдиного реєстру податкових накладних робить висновок про заниження податкових зобовязань Товариством з обмеженою відповідальністю «КМ-ІНЖИНІРИНГ», без перевірки первинних документів, які свідчили б про наявність чи відсутність операцій з поставки товарів чи послуг, тобто обєкту ПДВ. Позивач вважає, що аналіз виявлених розбіжностей не може бути предметом камеральної перевірки, а є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. Перевіркою не враховано, що до декларації з ПДВ за липень 2017 року були включені податкові накладні видані позивачем, які виписані в результаті фактичного постачання товарів та послуг, що підтверджується відповідними первинними документами, а зазначені в акті податкові накладні, реєстрація яких зупинена в ЄРПН, виписані помилково, оскільки фактично господарських операцій в цей період на зазначені обсяги з вказаними контрагентами не здійснено (кошти не перераховувались та відсутні операції з поставки товарів чи послуг, які є обєктами ПДВ), а обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані в помилковій ПН, яка не ґрунтується на даних первинних документів з причин відсутності господарської операції, яка б засвідчувала постачання товару чи послуг, тобто за відсутності обєкту ПДВ, не може бути підставою для відображення в податковій декларації з ПДВ. У відповідності до ст.50 ПКУ, 25.10.2017 року позивачем надано до ДПІ у Приморському районі м. Одеси Уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з ПДВ у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до Декларації з ПДВ за липень 2017 року, згідно якого позивачем задекларовано податкових зобовязань на суму 994 908,00 грн. (рядок 9), а не 459961,00 грн., як зазначено в акті перевірки, рядок 18 Утоснюючого розрахунку за липень 2017 року (позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту, яке сплачується до державного бюджету) складає 198838,00 грн., та відсутнє відємне значення на суму 341364,00 грн. (рядок 19 Уточнюючого розрахунку за липень 2017 року). Таким чином позивач вважає, що з урахуванням Уточнюючого розрахунку позивачем задекларовано за липень 2017 року податкових зобовязань на суму 994908,00 грн. (рядок 9), а не 459961,00 грн., як зазначено в акті перевірки, та позитивне значення між сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 рядок 17 декларації), яке сплачується до державного бюджету 198838,00 грн., а не 0, та відсутнє відємне значення на суму 341364,00 грн., що спростовує висновки акту перевірки та нарахування податкових зобовязань в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.

Представником відповідача надано до суду відзив на адміністративний позов (а.с.35-41), згідно з яким податковим органом наводяться порушення, виявлені під час перевірки позивача відповідно до акту «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «КМ-ІНЖИНІРИНГ» за звітний (податковий) період липень 2017 року» від 14.09.2017 року №6856/15-32-12-12/39648145, та пояснюється, що при перевірці ГУ ДФС в Одеській області було використано інформацію яка зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Так, фахівцями ГУ ДФС в Одеській області встановлено, що ТОВ «КМ - Інжирінг» було виписано податкові накладні, за звітний (податковий) період липень 2017 року, та не включено до складу податкових зобов'язань по взаємовідносинам з ТОВ «Інвестбуд Холдинг», а саме: податкові накладні № 6 від 26.07.2017 року, № 5 від 25.07.2017 року, № 4 від 25.07.2017 року № 2 від 24.07.2017 року, № 13 від 27.07.2017 року, № 12 від 26.07.2017 року. № 11 від 25.07.2017 року, № 10 від 25.07.2017 року. Таким чином, встановлено розбіжності між задекларованими показниками та даними Єдиного реєстру податкових накладних, на суму 861 475 грн. Згідно висновків акту перевірки ТОВ «КМ - Інжирінг» відображено податкові зобов'язання не в повному обсязі. Порушення норм п 187.1 ст. 187, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 року № 21 призвели до заниження податкових зобов'язань (р. 9), по декларації з ПДВ за завітний (податковий) період липень 2017 року, на суму 861 475 грн. (збільшується сума, що за результатами звітного (податкового) періоду, підлягає сплаті платником податку до бюджету «+ 520 111 грн.», та зменшення сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду « - 341 364 грн.»). Відповідач вказує, що виникають сумніви щодо вірності тверджень позивача про помилкове складення податкових накладних, у зв'язку із тим, що податкові накладні складаються на підставах передбачених ст. 201 Податкового кодексу України та не як інакше, та якщо податкова накладна виписана з помилкою, то платник податку - продавець з метою виправлення помилки повинен скласти розрахунок коригування до помилково складенної податкової накладної. Відповідний розрахунок підлягає реєстрації в ЄРПН покупцем (отримувачем) товарів/послуг з дотриманням термінів реєстрації в ЄРПН, визначених п.201.10 ст.201 ПКУ (протягом 365 календарних днів з дати складання), який також має скласти нову правильну податкову накладну. Таким чином ТОВ «КМ - Інжирінг» зобов'язаний був відобразити суму податку на додану вартість, що вказана в податкових накладних, у складі податкових зобов'язань в декларації з ПДВ за липень 2017 року. Також, ТОВ «КМ - Інжирінг» знехтувало своїм правом на захист своїх інтересів, шляхом надання пояснень та/або копій докуметів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, тобто дії ТОВ «КМ - Інжирінг» не відповідають алгоритму дій платника податку, у разі зупинення податкової накладної, який чітко визначений законодавством (ст. 201 ПК України). Таким чином, вищенаведене свідчить про наявність порушень з боку позивача та у звязку з встановленим порушеннями відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а тому відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.51 т.2), у звязку з чим, враховуючи відсутність заяв чи клопотань щодо заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

На підставі п.76.1 ст.76 ПКУ, головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок перевірок податкової звітності території обслуговування м.Одеси управління податків та зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_1, проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «КМ-ІНЖИНІРИНГ» за звітний (податковий) період липень 2017 року», за результатми якої складено акт від 14.09.2017 року №6856/15-32-12-12/39648145 (а.с. 7-9).

На підставі висновків, викладених в Акті перевірки, відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобовязаннями 520111,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 130028,00 грн., та №2, яким визначено суму завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 341364,00 грн. (а.с. 10-11).

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Як вбачається із Акту перевірки, під час перевірки поданої декларації з ПДВ за липень 2017 року ТОВ «КМ-ІНЖИНІРИНГ» від 21.08.2017 року № вставнолено, що підприємством не включено до складу податкових зобовязань податкові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДИНГ», а саме: податкові накладні № 6 від 26.07.2017 року на суму 2201411,65 грн. (ПДВ 366901,94 грн.), № 5 від 25.07.2017 року на суму 500000,00 грн. (ПДВ 83333,33 грн.), № 4 від 25.07.2017 року на суму 508273,34 грн. (ПДВ 84712,22 грн.), № 2 від 24.07.2017 року на суму 439958,36 грн. (ПДВ 73326,39 грн.), № 13 від 27.07.2017 року на суму 450000,00 грн. (ПДВ 75000,00 грн.), № 12 від 26.07.2017 року на суму 403603,20 грн. (ПДВ 67267,20 грн.), № 11 від 25.07.2017 року на суму 169593,60 грн. (ПДВ 28265,60 грн.), № 10 від 25.07.2017 року на суму 496012,58 грн. (ПДВ82668,76 грн.).

Таким чином, відповідачем встановлено розбіжності між задекларованими показниками та даними Єдиного реєстру податкових накладних, на суму 861 475 грн.

Згідно висновків даного акту перевірки ТОВ «КМ - Інжирінг» відображено податкові зобов'язання не в повному обсязі. Порушення норм п 187.1 ст. 187, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016 року № 21 призвели на думку податкового органу до заниження податкових зобов'язань (р. 9), по декларації з ПДВ за завітний (податковий) період липень 2017 року, на суму 861 475 грн. (збільшується сума, що за результатами звітного (податкового) періоду, підлягає сплаті платником податку до бюджету «+ 520 111 грн.», та зменшення сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду « - 341 364 грн.»).

Суд не погоджується з висновком, викладеним податковим органом, з огляду на наступне.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків відповідно до пп. 75.1.2 п 75.1 статті 75 ПК України є предметом документальної перевірки.

Особливості проведення перевірок з податку на додану вартість врегульовані розділом 5 Податкового кодексу України. Зокрема, відповідно до ст. 201.10 Податкового кодексу України виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг, за наслідками проведення якої і вирішується питання щодо донарахування грошових зобов'язань з ПДВ.

Наказом міністерства доходів і зборів України Наказом №165 від 14.06.2013 року затверджено Методичні рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця.

Згідно з п. 3.1.3.6. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця, камеральна (електронна) перевірка уточнюючого розрахунку проводиться протягом 30 днів, наступних за днем фактичного його подання.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Кодексу якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за чинною на час подання уточнюючого розрахунку формою.

При цьому необхідно звернути увагу на таке:

строк позовної давності подання уточнюючих розрахунків визначається не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а якщо така податкова декларація була надана пізніше - за днем фактичного подання;

платник податків, який самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, зобов'язаний:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов'язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п'яти відсотків такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов'язання з цього податку;

платник податків під час проведення документальних планових та позапланових виїзних перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом;

якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період;

у разі подання платником уточнюючих розрахунків до податкової декларації з податку на додану вартість, відповідно до яких змінюються показники розрахунків з контрагентами, необхідно перевірити:

а) дати виписки податкових накладних (з метою недопущення включення до податкового зобов'язання та/або податкового кредиту податкових накладних з датою виписки раніше ніж 365 календарних днів (пункт 198.6 статті 198 Кодексу));

б) відповідність уточнених показників податкових зобов'язань та/або податкового кредиту платника показникам, задекларованим контрагентом у відповідному звітному періоді. Оскільки наслідком декларування платником в уточнюючому розрахунку збільшення суми податкового кредиту (за відсутності інформації щодо декларування контрагентом відповідної суми податкового зобов'язання) є виникнення нових сум розбіжностей, сума такого уточнення підлягає зменшенню шляхом відпрацювання виїзною/невиїзною документальною плановою/позаплановою перевіркою.

Відповідно до п. 79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

З огляду на вищенаведене, висновки акту камеральної перевірки щодо виявлених розбіжностей між задекларованими податковими зобовязаннями з ПДВ та Реєстром виданих, отриманих податкових накладних є підставою для призначення позапланової перевірки, за результатами проведення якої можуть бути зроблені висновки про заниження або завищення податкового зобов'язання з ПДВ та донарахування податку до бюджету.

За правилами п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Податкові зобов'язання формуються в порядку встановленому п. 187.1 ст. 187 ПК України.

Згідно п. 187.1 ст. 187 Податкового Кодексу України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У п.201.7 ст.201 ПК України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

Судом встановлено, що у ТОВ «КМ-ІНЖИНІРІНГ» є відмінність між виписаними податковими накладними та включеними до складу "податкових зобов'язань», власне із-за помилково виписаних податкових накладних, оскільки господарські операції між позивачем і ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ» не відбувалися.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів , витрат та інших показників, повязаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим п.44.1 ст.44 Кодексу.

Відтак, обсяги поставки та суми ПДВ по помилково сформованих податкових накладних позивачем не були включені до податкових зобов'язань декларації з ПДВ за липень 2017 року.

Податкове законодавство містить положення щодо усунення виявлених недоліків, у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг (складання двох податкових накладних на одну операцію з постачання товарів/послуг) та реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН). Зокрема, Податковим кодексом передбачено, що платник податку, з метою виправлення допущеної помилки, має право згідно з п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) скласти розрахунок коригування до помилкової (другої) податкової накладної. Такий розрахунок коригування підлягає реєстрації в ЄРПН покупцем (отримувачем) товарів/послуг, з дотриманням визначених термінів реєстрації. При цьому, платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в ЄРПН протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. Зазначена норма передбачена п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Проте реєстрація виписаних помилково позивачем податкових накладних зупинена, а отже розрахунок коригування до неї може бути прийнятий лише після її розблокування.

Згідно з п.п. 201.16.4 ПК України і п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 29.12.2010 р. № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрація яких призупинена, реєструються (у разі позитивного результату) в день прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Тобто датою реєстрації податкової накладної буде дата прийняття комісією ДФСУ рішення про її реєстрацію.

Про дотримання порядку відображення даних щодо господарських операцій в податковій звітності та усунення помилок, вказує і ДФС України в листі від 08.11.2017 р. №2557/6/99-95-42-03-15/ІПК «Про відображення помилково складеної податкової накладної у податковій декларації з ПДВ», обґрунтовуючи свою позицію тим, що до податкової декларації з податку на додану вартість вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний період без наростаючого підсумку( абзац другий п. 1 розд. ІІІ Порядку). Дані звітності мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (абзац перший п.6 розд. ІІІ Порядку). При цьому ДФС України наголошує, що обсяги постачання товарів та сума податку на додану вартість, вказані в помилковій податковій накладній і розрахунку коригування до неї не підлягають відображенню в декларації.

Враховуючи те, що визначений законом термін виписування розрахунку коригування сум ПДВ ще не минув, а до податкової декларації з податку на додану вартість вносяться дані, які мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (абзац перший п. 6 розд. III Порядку), обсяги постачання товарів/послуг та сума податку на додану вартість, вказані в помилковій (другій) податковій накладній, не підлягають відображенню в декларації.

Аналогічна позиція викладена ДФС України в листі ДФС України від 08.11.2017 р. №2557/6/99-95-42-03-15/ІПК «Про відображення помилково складеної податкової накладної у податковій декларації з ПДВ».

Дані щодо обсягів здійснюваних господарських операцій, та суми податку на додану вартість, відображені позивачем в податковій звітності за липень 2017 року відповідають даним податкового та бухгалтерського обліку.

З'ясування податковим органом під час податкової перевірки питань, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення даного виду податкової перевірки, не можна визнати діями суб'єкта владних повноважень, що відповідають вимогам податкового законодавства, а тому інформація, зібрана інспекцією відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю, не відноситься до предмета перевірки та не може бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення.

Спірні правовідносини зумовлені помилковим виписуванням податкових накладних по контрагенту ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ», при цьому позивачем у встановлений законодавством термін надано уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань, а відтак останнім не допущено порушення податкового законодавства (а.с.22-28).

Розділом IV «Внесення змін до податкової звітності» Порядку «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податку самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку.

За змістом ст. 198 ПК України, якою встановлено порядок формування податкового кредиту, та згідно п. 198.6 якої, у разі, якщо платник податків не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної, набрали чинності з 1 січня 2011 року згідно п. 1 розділу XIX «Прикінцеві та перехідні положення» ПК України та не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов'язань, перераховує суми податку до бюджету.

Платник податків, у разі підтвердженого податковою накладною придбання товарів/послуг, має право віднести податок на додану вартість з такого придбання до податкового кредиту у податковому періоді, коли відбулось таке придбання. У разі, коли податковий кредит платника податку на додану вартість не перекривається зобов'язаннями з податком на додану вартість цього платника податку, - від'ємне значення з податку на додану вартість при умові фактичної його сплати постачальникам або до Державного бюджету може бути заявлене до бюджетного відшкодування у наступних податкових періодах.

Положеннями п. 50.1 ст. 50 ПК України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог п. 169.4 ст. 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Таким чином, законодавством передбачено право платників податків на самостійне виправлення виявленої помилки, що містяться у раніше поданій податковій декларації, шляхом надіслання уточнюючого розрахунку, протягом 1095 днів.

Позивачем подано Уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Згідно з Уточнюючим розрахунком, сума податкових зобов'язань збільшена, відповідно заниження суми, що підлягала сплаті до бюджету за серпень 2017 року, не відбулося.

Таким чином, від дати подачі декларації до часу проведення перевірки податкові зобов'язання за помилковими п/н, які були відображені в ЄРПН, рахувалися у складі податкових зобов'язань у податковій декларації та незважаючи на помилковість їх виписки не призвели в кінцевому результаті до заниження податкових зобов'язань з ПДВ, які підлягали декларуванню у загальному підсумку за результатами всієї діяльності позивача.

Згідно з п. 50.3 ст. 53 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків подає уточнюючий розрахунок до податкової декларації, поданої за період, що перевірявся, або не подає уточнюючий розрахунок протягом 20 робочих днів після дати складення довідки про проведення електронної перевірки, якою встановлено порушення податкового законодавства, відповідний контролюючий орган має право на проведення позапланової перевірки платника податків за відповідний період.

Відповідно до п.1 розділу III Наказу Міністерства Фінансів України від 28.01.2016 р. №21 «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (далі Наказ №21) в податкову декларацію з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку.

В податковій декларації з ПДВ платником податку вказується лише дані, вказані у складених на підставі первинних документів податкових накладних. Враховуючи відсутність поставки товарів/послуг, суми ПДВ, включені в помилкову податкову накладну не належать до відображення у податковій декларації з ПДВ.

У випадку помилкового складання податкової накладної по операціях з поставки товарів/послуг та реєстрації в єдиному реєстрі податкових накладних платник податків з метою виправлення помилки має право відповідно до п.192.1 ст.192 ПК України скласти та направити розрахунок корегування до помилкової податкової накладної. Такий розрахунок коригування належить реєстрації в ЄРПН покупцем (отримувачем) товару/послуги із дотриманням відповідних строків реєстрації.

Згідно з розділом IV Наказу №21, якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, передбачених ст. 102 ПК України) платник податків самостійно виявляє помилки, які містяться у раніше поданій ним декларації він зобовязаний направити уточнюючий розрахунок до такої декларації по формі, встановленій на дату подання уточнюючого розрахунку. Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійно виявленої помилки здійснюється в порядку, визначеному ст.50 ПК України.

Відповідно до Уточненого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок до Декларації з ПДВ за липень 2017 року, від 25.10.2017 року, позивачем були уточненні податкові зобов'язання з ПДВ за липень по операціям з ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ», а саме збільшені податкові зобовязання з 427627,54грн. до 962575,03грн. (Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів) (Д5), були задекларовані податкові зобовязання по податковій накладній №6 від 26.07.2017 року на загальну суму 2 201 411,65 грн., з них ПДВ- 366901,94 грн.. по податковій накладній №5 від 25.07.2017 року на загальну суму 500000грн., з них ПДВ- 83333 грн., по податковій накладній 1 №4 від 25.07.2017 року на загальну суму 508273грн., з них ПДВ- 84712,22 грн.

Вказані податкові накладні були виписані та видані в результаті виконання Договору Поставки №17/07-17 від 24.07.2017 року між ТОВ «КМ- ІНЖИНІРИНГ«(Постачальник) та ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ» (Покупець) на поставку Чіллера ХЕС8/В 3218 у комплекті з віброопорами та насосом на загальну суму 9 905 355,00 грн.: на підставі платіжного доручення від ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ» від 25.07.2017 року №40 на суму 508 273,35 грн. в тому числі ПДВ на суму 84712,23 грн., ТОВ «КМ- ІНЖИНІРИНГ» видав податкову накладну від 25.07.2017 року №4 на загальну суму 508273,34 грн., в тому числі ПДВ на суму 84712,22 грн.; на підставі платіжного доручення від ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ» від 25.07.2017 року №41 на суму 500000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 83333,33 грн., ТОВ «КМ- ІНЖИНІРИНГ» видав податкову накладну від 25.07.2017 року №5 на загальну суму 500000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 83333,33 грн., на підставі платіжного доручення від ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ» від 26.07.2017 року №42 на суму 2 201 411,65 грн., в тому числі ПДВ на суму 366 901, 94 грн., видав податкову накладну від 26.07.2017 року №6 на загальну суму 2 201411,65 грн., в тому числі ПДВ на суму 366 901, 94 грн. ТОВ «КМ- ІНЖИНІРИНГ» поставив ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ» Чіллер 1МЕС5/В 3218 у комплекті з віброопорами та насосом на загальну суму 9 905 355,00грн., що підтверджується накладною від 04.08.2017 року №24, ТТН від 04.08.2017 року №05.

Відповідно до банківських виписок рахунку №5 в АТ «Райффйзен банк Аваль» за 24-26 та 28 липня 2017 року, судом встановлено відсутність руху (перерахування) коштів від ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ» 24.07.2017 року на суму 439 958,36 грн., з них ПДВ- 73326,39 грн., від 25.07.2017 року на суму 169593,6 грн., з них ПДВ- 28265,6 грн., 25.07.2017 року на суму 496012,58 грн., з них ПДВ- 82668,76 грн. 26.07.2017 року на суму 403603,2 грн., з них ПДВ- 67267,2 грн. відсутнє (а.с.51-55).

Також відсутні операції з передачі товарів (робіт, послуг) із зазначеною вартістю, що свідчить про відсутність господарських операцій та помилкову виписку податкових накладних: №2 від 24.07.2017 року на загальну суму 439958,36 грн., з них ПДВ- 73326,39 грн., №12 від 26.07.2017 року на загальну суму 403603,2 грн., з них ПДВ- 67267,2 грн., №11 від 25.07.2017 року на загальну суму 169593,6 грн., з них ПДВ- 28265,6 грн., №10 від 25.07.2017 року на загальну суму 496012,58 грн., з них ПДВ- 82668,76 грн.

Податкові зобовязання з ПДВ у ТОВ «КМ-ІНЖИНІРИНГ» по взаємовідносинам з ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ» за перевіряємий період виникли в результаті виконання Договору купівлі - продажу від 20.07.2017 року № М-20/07/17, укладеного між «КМ- ІНЖИНІРИНГ» та ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ». На виконання вказананого Договору на підставі накладної від 26.07.2017 року №19 в результаті передачі товару «КМ- ІНЖИНІРИНГ» - Продавець видав податкову накладну від 26.07.2017 року №3 на загальну суму 459957,59 грн., в тому числі ПДВ на суму 76659,60 грн.; на підставі накладної від 21.07.2017 року №17 в результаті передачі товару «КМ- ІНЖИНІРИНГ» - Продавець видав податкову накладну від 21.07.2017 року №1 на загальну суму 414807,62 грн., в тому числі ПДВ на суму 69134,60 грн. Товар перевозився на автомобілі, що знаходиться на балансі ТОВ «КМ- ІНЖИНІРИНГ» (накладна на одержання автомобіля від 09.06.2017 року № 471, картка рахунку 105).

Також між «КМ- ІНЖИНІРИНГ» - Підрядником та ТОВ «ІНВЕСТБУД ХОЛДІНГ» - Замовником був укладений Договір підряду №28/04/17-СМР від 28.04.2017р., відповідно до якого Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов'язання своїми чи залученими силами, як з власних матеріалів, та із матеріалів Замовника, виконати будівельні роботи (далі - роботи) згідно переліку робіт визначеного сторонами в додатках (додаткових угодах до цього Договору), на обєкті: «Капітальний ремонт будівель, розташованих за адресою:м. Одеса, вул. Косовська, 2Д(Літера №В1»)».

На виконання вказаного Договору підряду сторонами були підписанні акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в: форма КБ-3) :

від 27.07.2017 року про виконання будівельних робіт з монтажу трубопровідних мереж, системи опалення та кондиціювання повітря (улаштування системи опалення, вентиляції та кондиціювання) на об'єкті: «Капітальний ремонт будівель, розташованих за адресою м. Одеса, вул. Косовська 2Д Літера «В 1», на загальну суму 450000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 75000 грн., на підставі якого виписана податкова накладна від 27.07.2017 року №13 на загальну суму 450000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 75000 грн., від 27.07.2017 року на загальну суму 490000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 81666,67 грн., на підставі якого виписана податкова накладна від 27.07.2017 року №14 на загальну суму 490000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 81666,67 грн., від 28.07 2017 року на суму загальну суму 35000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 5833,33 грн. на підставі якого виписана податкова накладна від 28.07.2017 року №15 на загальну суму 35000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 5833,33 грн., від 28.07.2017 року на загальну суму 36000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 6000,00 грн., на підставі якого виписана податкова накладна від 28.07.2017 року №19 на загальну суму 36000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 6000,00 грн., від 28.07.2017 року на загальну суму 324000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 54000,00 грн., на підставі якого виписана податкова накладна від 28.07.2017 року №20 на загальну суму 324000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 54000,00 грн., від 28.07.2017 року на загальну суму 316000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 52 666,67 грн., на підставі якого виписана податкова накладна від 28.07.2017 року №18 на загальну суму 316000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 52 666,67 грн., від 28.07.2017 року на загальну суму 40000,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 66666,67 грн., на підставі якого виписана податкова накладна від 28.07.2017 року №17 на загальну суму в тому числі ПДВ на суму 6666,67 грн. (а.с.76-150).

З урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що прийняті на підставі вказаного відповідачем в акті перевірки висновку податкові повідомлення-рішення від 02.10.2017 року №, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за податковими зобовязаннями 520111,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 130028,00 грн., та №2, яким визначено суму завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 341364,00 грн., є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КМ-ІНЖИНІРИНГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 02.10.2017 року № та №2 задовольнити повністю.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 02.10.2017 року № та №2.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КМ-ІНЖИНІРИНГ» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 14872 /чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві/ грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КМ-ІНЖИНІРИНГ», , адреса: 65058, м. Одеса, вул. Зоопаркова, 2.

Відповідач: Головне управління ДФС в Одеській області, , 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5.

Суддя П.П.Марин

.