Справа № 361/1799/18
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/228/18, cправа № 361/1799/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» серпня 2018 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю - секретарів: Телепи Т.А., Корніюк К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БУПП ГУНП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Зайця Івана Ігоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора поліції роти № 2 БУПП ГУНП в Чернігівській області лейтенанта поліції Зайця І.І. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, скасувати постанову серії БР № 649510 від 16 березня 2018 року про накладення адміністративного стягнення й закрити провадження у адміністративній справі.

В обґрунтування вимог зазначається про те, що 16 березня 2018 року інспектором поліції роти № 2 БУПП ГУНП в Чернігівській області лейтенантом поліції Зайцем І.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 649510 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 132-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі

- 510 грн. 00 коп. Вказану постанову позивач вважає необґрунтованою й такою, що винесена з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як відповідачем не враховано зауважень позивача по факту правопорушення, конкретної дорожньої обстановки, що мала місце 16 березня 2018 року та не опитано свідків події. Крім того, адміністративна справа розглянута на місці зупинки транспортного засобу, що суперечить вимогам статті 276 КУпАП та порушує права позивача, передбачені статтею 268 КУпАП.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. У подальшому у судове засідання не з'явився 01 серпня 2018 року направив до суду заяву, в якій просив розглянути дану справу у його відсутність.

Відповідач інспектор роти № 2 БУПП ГУНП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції України лейтенант поліції Заєць І.І. у судове засідання не з'явився. 24 квітня 2018 року направив до суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні даного позову, адміністративну справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до частини четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16 березня 2018 року інспектором роти № 2 БРПП ГУНП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції України лейтенантом поліції Зайцем І.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 649510, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 132-1 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 510 грн. 00 коп.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 16 березня 2018 року о 10 год. 25 хв. на автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, 140 км ОСОБА_1 на автомобілі марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 перевозив небезпечний вантаж ООН 1202, 34600 кг та мав невірно заповнену товаротранспортну накладну, чим порушив вимоги пункту 22.5 ПДР України та пункт 9.2 Правил ДОПНВ.

Правилами статті 132-1 КУпАП України передбачено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту в тому числі і передбачених статтею 132-1 КУпАП України.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Відповідно до пункту 9.2 «Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів» затверджених 26 липня 2004 року Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 822 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2004 року за № 1040/9639 товаротранспортний(і) документ(и) на небезпечні вантажі повинен (повинні) містити таку інформацію щодо кожної небезпечної речовини, матеріалу чи виробу, що пред'являються до перевезення: а) номер ООН, перед яким проставляються літери UN; б) транспортну назву, визначену відповідно до розділу 3.1.2 додатка A до ДОПНВ і в разі необхідності доповнену технічною назвою; в) для речовин і виробів 1-го класу небезпеки: номер підкласу і літеру групи сумісності та, якщо речовина чи виріб має додаткові види небезпеки, - номери зразків знаків небезпеки, зазначених для небезпечного вантажу у переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці A глави 3.2 додатка A до ДОПНВ, що вказують на ці види небезпеки. Для речовин і виробів інших класів небезпеки: номери зразків знаків небезпеки, зазначені для небезпечного вантажу у переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці A глави 3.2 додатку A до ДОПНВ.

Як вбачається із копії товаро-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти)

№ 000405 від 15 березня 2018 року автомобіль марки «DAF» НОМЕР_2, завантажений абсорбентом газоконденсатним, будь-якої іншої інформації щодо технічної назви небезпечної речовини у накладній не зазначено, накладна не містить номеру ООН, перед яким проставляються літери UN.

Крім того, до фотографії, наданої відповідачем, на автомобілі позивача проставлено маркування 1202. Разом з тим, у Переліку небезпечних вантажів найменування «Абсорбент газоконденсатний» має маркування 3295 (номер ООН).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною четвертою статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

З відеозапису, наданого відповідачем встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглянута інспектором на місці вчинення правопорушення, під час справи інспектор роз'яснив позивачу його процесуальні права, зміст порушення, вручив копію постанови, повідомив порядок та строк її оскарження до суду. Будь-яких зауважень по суті позивачем зазначено не було, посилання останнього на порушення прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі зобов'язані довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до частини п'ятої статті 77 КАС якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Разом з тим, у даному випадку матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б доводили безпідставність тверджень відповідача щодо наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Натомість на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач надав до суду відеозапис, фотозйомку, копію товаро-транспортної накладної та мотивований відзив.

За таких обставин, суд вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 132-1 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Вказані обставини та наведені у сукупності факти свідчать про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 242, 244, 245, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Василишин