Справа № 807/459/18
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2018 рокум. Ужгород№ 807/459/18

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судових засідань Фількорн В.В.,

за участю сторін та осіб, які беруть участь у розгляді справи:

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3;

представника відповідача - Яблонського О.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 40108913) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2018 року, ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі - відповідач), якою просить суд: 1) визнати неправомірним дії Головного управління Національної поліції у Закарпатській області по відмові позивачу в призначені, нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги; 2) зобов'язати Головне управління Національної поліції у Закарпатській області призначити нарахування позивачеві одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності та встановленням групи інвалідності та виплати її (а.с.4-5).

На обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про неправомірні дії з боку відповідача, які полягають у відмові Головним управлінням Національної поліції у Закарпатській області у призначенні, нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги в зв'язку з непрацездатністю ОСОБА_2 (а.с.4-5).

13 червня 2018 року, до Закарпатського окружного адміністративного суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву ОСОБА_2, у якому зазначено наступне: Головне Управління Національної поліції в Закарпатській області вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими, а відповідно такими, що не підлягають задоволенню з підстав того, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги згідно п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про національну поліцію» здійснюється у випадку визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після його звільнення з поліції з підстав, зазначених у вищенаведеній нормі. Оскільки, останнім днем служби позивача в поліції є 01 грудня 2017 року, а інвалідність ним отримана 29 листопада 2017 року, тобто до звільнення з поліції, то підстави для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 відсутні (а.с.22-24).

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві та просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача заперечив проти позовної заяви з мотивів, наведених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно висновку МСЕК від 29 листопада 2017 року (акт огляду № 2074), медико-соціальною експертною комісією за результатами огляду позивача, останньому встановлено діагноз під шифром М 16.1 та ІІ група інвалідності. Даним висноком стверджується, що інвалідність ОСОБА_2 та втрата ним працездатності, пов'язані із проходженням останнім служби в поліції (а.с.6). 01 грудня 2017 року, ОСОБА_2 був звільнений зі служби в поліції на підставі наказу № 242 о/с від 24 листопада 2017 року по особовому складу ГУ НП в Закарпатській області на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції (через хворобу) (а.с.9).

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_2 від 26 квітня 2018 року щодо невиплати останньому одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою поліцейським працездатності, начальником УФЗБО ГУНП в Закарпатській області було надано відповідь № 359/106/5-2018 від 27 квітня 2018 року про те, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги проводиться у разі встановлення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення, пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення такого з поліції. Натомість, інвалідність позивачу була встановлена 29 листопада 2017 року, тобто під час проходження ним служби в поліції, а не після звільнення, що суперечить вимогам п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію». У зв'язку з вищезазначеним, у призначенні та виплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої положеннями статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» відмовлено (а.с.7-8).

07.11.2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року(надалі- Закон № 580-VIII), який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

Згідно із вимогами ч.2 ст.97 цього ж закону, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до ч.1 ст.100 Закону України «Про національну поліцію», визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоровя відповідно до закону та інших нормативно-правових актів.

Частиною 6 статті 100 вищезазначеного закону передбачається можливість реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної Законом України «Про національну поліцію», особами, які мають таке право, протягом трьох років з дня його виникнення.

Питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до ст.ст.97-101 Закону України «Про Національну поліцію», врегульовується Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4.

Згідно з вимогами п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 (далі - Порядок та умови), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Суд зазначає, що відповідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0741873, від 29 листопада 2017 року, позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, спричинену захворюванням пов'язаним із проходженням служби в поліції (а.с.6).

Згідно п.п. 2,3 розділу 2 Порядку та умов, посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.

Пунктом 5 розділу 2 Порядку та умов встановлено, що для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу:

1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у звязку з установленням втрати працездатності чи інвалідності;

2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа:

1) довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

2) постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного звязку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

3) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не повязане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного спяніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

4) сторінок паспорта з даними про прізвище, імя та по батькові і місце реєстрації;

5) документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).

Пунктом 1 розділу 4 Порядку та умов встановлено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.

Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.

Висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє, зокрема, у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві - начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно пункту 2 розділу 4 Порядку та умов, керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у пятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що виплата одноразової грошової допомоги є забезпеченням гарантованого державою соціального захисту поліцейського, який втратив працездатність.

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до висновку медико - соціальної експертної комісії, який є чинним та не скасованим, отримав другу групу інвалідності у зв'язку із захворюванням пов'язаним із проходженням служби в поліції. Таким чином, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги та відповідно до вимог законодавства таке право отримав з дати встановлення втрати працездатності, тобто, з 29 листопада 2017 року.

Щодо посилання відповідача на те, що ОСОБА_2 не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність визначено під час проходження служби в поліції, а не протягом шести місяців після звільнення суд зазначає, що вважає його помилковим, оскільки медико - соціальною експертною комісією встановлено, що захворювання пов'язане з проходженням служби, що є підставою для призначення вказаної допомоги (а.с.8).

Крім того суд зазначає, що статтею 101 Закону України №580-VІІ встановлено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком:

а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням;

б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоровю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом);

г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Зважаючи на вказане суд приходить до висновку про протиправність дій Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

Суд не погоджується з посиланням відповідача, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні чинного законодавства.

Щодо позовної вимоги про зобовязання Головного управління Національної поліції в Закарпатській області призначити та виплатити відповідачу одноразову грошову допомогу у разі втрати працездатності відповідно до п.4 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" суд враховує, такі дії являються втручанням в дискреційні повноваження відповідача.

Суд звертає увагу, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов'язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд вважає, що правильним способом захисту порушених прав позивача є зобовязання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо призначення, нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності, відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись статтями 5, 6, 9, 77, 78, 90, 243-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вул. Ф.Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, код ЄДРПОУ - 40108913) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності ОСОБА_2.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з втратою працездатності.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 24 липня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. У зв'язку з перебуванням головуючого судді Іванчулинець Д.В. в період з 31 липня 2018 року по 03 серпня 2018 року у відрядження, рішення в повному обсязі складено та підписано 06 серпня 2018 року.

СуддяД.В. Іванчулинець