Справа № 803/1087/18
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року ЛуцькСправа № 803/1087/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шопік М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Березна Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №1011293 від 21.03.2018, в частині визначення податкового зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік в сумі 10 416 грн 70 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене з порушенням вимог, встановлених підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, оскільки середньоринкова вартість належного йому на праві власності автомобіля марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200, 2016 року випуску, за даними офіційного веб-сайту Міністерства економічного розвитку і торгівлі України становить менше ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 23 березня 2018 року.

У заяві від 04.07.2018 позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-0319 від 06.06.2018, в частині визначення податкового зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік в сумі 10 416 грн 60 коп.

Ухвалою судді від 23 червня 2018 року розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позов представник відповідача його вимог не визнав, мотивуючи тим, що відповідно доданих АІС «Податковий блок», а саме, з відомостей Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, які надаються контролюючому органу, встановлено, що у власності позивача є легковий автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200, об'єм двигуна 4461 куб. см, державний номерний знак НОМЕР_1, 2016 року випуску, дата першої реєстрації - 27.05.2016, який є об'єктом оподаткування транспортним податком, оскільки відповідає вимогам підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України. Згідно із інформацією, яка зазначена на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, легковий автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200 є об'єктом оподаткування транспортним податком за строком експлуатації до 2 років. Таким чином, транспортний податок у 2018 році за вказаний автомобіль сплачується за період з січня по травень 2018 року, а сума транспортного податку за 2018 рік, яку необхідно сплатити ОСОБА_3 становить 10 416 грн 70 коп. З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позові. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача підтримала доводи, наведені у відзиві на позовну заяву. Просила в задоволенні позову відмовити.

Третя особа Міністерство економічного розвитку і торгівлі України у судове засідання представника не направив, пояснень щодо позову не подав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що у власності фізичної особи ОСОБА_3 є легковий автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200, об'єм двигуна 4461 куб. см, державний номерний знак НОМЕР_1, 2016 року випуску, дата першої реєстрації - 27.05.2016. Зазначені параметри автомобіля підтверджуються свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.9).

ГУ ДФС у Волинській області 21.03.2018 сформовано та направлено фізичній особі ОСОБА_3 податкове повідомлення-рішення №1011293, яким визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 25 000 грн. 00 коп.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку до ГУ ДФС у Волинській області.

Листом від 04.04.2018 за № 1399/ФОП/03-20-13-01-08 (а.с.12) ГУ ДФС у Волинській області повідомило позивача, що оскільки в АІС «Податковий блок» внесено відомості щодо платників власників транспортних засобів за даними Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, контролюючим органом було нараховано ОСОБА_3 транспортний податок за 2018 рік в сумі 25 000 грн 00 коп. та сформовано податкове повідомлення-рішення від 21.03.2018 за №1011293. Враховуючи наведене ГУ ДФС у Волинській області податкове повідомлення-рішення від 21.03.2018 за №1011293 залишено без змін.

Не погодившись з позицією ГУ ДФС у Волинській області, викладеною у листі від 04.04.2018 за № 1399/ФОП/03-20-13-01-08, позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення від 21.03.2018 за №1011293 до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 29.05.2018 №7780/8/99-99-11-02-01-14 скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.03.2018 за №1011293 в частині визначення податкового зобов'язання з транспортного податку за 2018 рік у сумі 14 583 грн. 30 коп., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

На підставі вказаного рішення ДФС України, 06.06.2018 контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення №0-0319, яким визначено суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2018 рік в сумі 10 416 грн. 60 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 Податкового кодексу України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

Так, відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Згідно із положеннями підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об'єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті. (пункт 267.4 статті 267 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Підпунктом 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Як встановлено підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Крім того, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі: з 1 січня складає 3 723 гривні.

Отже, власники транспортних засобів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125 грн. 00 коп., є платниками транспортного податку.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою 18.02.2016 постановою Кабінету Міністрів України № 66 (далі - Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

Відповідно до пункту 2 Методики визначення ередньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою:С ср = Ц н х (Г / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об'єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. № 403.

Пунктом 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об'єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об'єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

Згідно із розрахунком на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкової вартості автомобіля позивача марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200, об'єм двигуна 4 461 куб. см, державний номерний знак НОМЕР_1, 2016 року випуску, тип пального дизель, встановлено, що його вартість є меншою ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати (1 396 125 грн. 00 коп.) і становить 1 256 524 грн. 50 коп., що підтверджується витягом від 03.04.2018, який міститься в матеріалах справи та наданий позивачем (а.с.10).

Судом також досліджено «Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2018 році», розміщений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому не зазначено автомобіль позивача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на інформацію, яка зазначена на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, згідно якої легковий автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUISER 200 є об'єктом оподаткування транспортним податком за строком експлуатації до 2 років, однак суду вказаний перелік не надав, причин неможливості його надання суду не представив.

У пункті 110 рішення Європейського Суду з прав людини від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Таким чином, враховуючи викладене, з урахуванням приписів статті 267 Податкового кодексу України суд дійшов висновку, що належний позивачу транспортний засіб не є об'єктом оподаткування транспортним податком у 2018 році, а відтак у контролюючого органу були відсутні правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення від 06.06.2018 №0-0319 та визначення позивачу грошового зобов'язання за платежем: «транспортний податок з фізичних осіб за 2018 рік» в сумі 10 416 грн. 60 коп.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою, другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 06.06.2018 №0-0319, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Волинській області підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 704 грн. 80 коп., сплачений згідно із квитанцією № 19 від 14.06.2018.

Керуючись статтями 241-246, 250, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області від 06.06.2018 року № 0-0319 про визначення суми податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб за податковий період 2018 року в розмірі 10 416 гривень 60 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Волинській області на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_3: код НОМЕР_2, адреса:45400, АДРЕСА_1

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у Волинської області, , адреса: 43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, адреса: 01008, місто Київ, вулиця М.Грушевського, 12/2

Суддя Ю.Ю. Сорока

Повний текст рішення складений 03 серпня 2018 року.