Справа № 826/8873/14
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

31 липня 2018 року

справа №826/8873/14

адміністративне провадження №К/9901/4514/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І. А., Олендера І. Я.,

при секретарі судового засідання Гутніченко А.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2014 року у складі судді Качура І.А. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у складі колегії суддів Петрика І.Й., Ключковича В.Ю., Собківа Я.М. у справі № 826/8873/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектросервіс і Буд» до Державної податкової інспекції в Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрелектросервіс і Буд» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної податкової інспекції в Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просило:

- визнати протиправними дії податкового органу щодо складання довідки про результати проведення зустрічної звірки Товариства щодо документального підтвердження господарських відносин з Приватним підприємством «Тісо» (код за ), Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Газсервіс» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «Хорос» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «Чиста вода Буд Монтаж» (), АТ «Інститут паперу» () їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2014 року від 22 травня 2014 року №394/26-57-22-04-09/37099050,

- зобов'язати відповідача вилучити з АІС «Податковий блок» інформацію про результати проведення зустрічної звірки Товариства (код за ), результати якої оформлені Довідкою від 22 травня 2014 року №394/26-57-22-04-09/37099050.

11 серпня 2014 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, адміністративний позов задоволено, визнані протиправними дії податкового органу щодо складання Довідки про результати проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектросервіс і Буд» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин з Приватним підприємством «Тісо» (код за ), Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Газсервіс» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «Хорос» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «Чиста вода Буд Монтаж» (), АТ «Інститут паперу» () їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2014 року» від 22 травня 2014 року №394/26-57-22-04-09/37099050, зобов'язано відповідача вилучити з АІС «Податковий блок» інформацію про результати проведення зустрічної звірки Товариства, результати якої оформлені Довідкою від 22 травня 2014 року №394/26-57-22-04-09/37099050.

У листопаді 2014 року податковим органом подано до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Касаційна скарга обґрунтована висновком про те, що актом, який має певні правові наслідки та породжує права та обов'язки для платника податків є рішення податкового органу, прийняте за рішенням проведеної перевірки, тобто податкове повідомлення-рішення, яке в межах спірних правовідносин податковим органом не приймалось. Відповідач зазначає, що Товариством не надано суду жодного доказу на підтвердження факту внесення податковим органом змін до інформаційних баз «Податковий блок» на підставі Довідки від 22 травня 2014 року, про що свідчить облікова картка позивача, в якій відсутнє коригування податкового кредиту/зобов'язання за лютий 2014 року.

18 листопада 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження та витребувано з Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 826/8873/14.

05 листопада 2015 року справа № 826/8873/14 надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

16 січня 2018 року справа № 826/8873/14 з Вищого адміністративного суду України передана до Верховного Суду.

Заперечення на касаційну скаргу (відзив) на адресу суду від Товариства не надходили, що не перешкоджає перегляду судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення вимог касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Аналогічні вимоги містять положення статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що 22 травня 2014 року податковим органом проводилась зустрічна звірка, за результатами якої складено Довідку №394/26-57-22-04-09/37099050 про результати проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектросервіс і Буд» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин з Приватним підприємством «Тісо» (код за ), Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Газсервіс» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «Хорос» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «Чиста вода Буд Монтаж» (), АТ «Інститут паперу» () їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2014 року».

Підставою складання Довідки №394/26-57-22-04-09/37099050 від 22 травня 2014 року стало подання не в повному обсязі позивачем документів, витребовуваних запитом від 14 квітня 2014 року.

В ході проведення зустрічної звірки Товариства відповідачем досліджені: договори (контракти) надання послуг, оренди, виконання робіт, купівлі-продажу; отримані та видані податкові накладні; акти виконаних робіт; оборотно-сальдова відомість з контрагентами по рахунку 361, 631 за лютий 2014 року.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій, висновуючись на аналізі пункту 73.5 статті 73, положень Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1232 (далі - Порядок), обґрунтовано вважали, що зустрічна звірка проводиться лише у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, а, отже, й висновки в тому числі для з'ясування реальності господарських відносин та повноти відображення їх в обліку платника податків можуть бути зроблені та викладені у довідці за результатами проведення зустрічної звірки лише у випадку співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання.

Суд визнає неприйнятними застосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин приписів Методичних рекомендацій, які затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 14 червня 2013 року №165 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця", з огляду на те, що ці Методичні рекомендації не зареєстровані Міністерством юстиції України, не є нормативно-правовими актами в розумінні статті 117 Конституції України, не підлягали застосуванню при вирішення справи судами попередніх інстанцій відповідно до положень принципу законності закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України (до 15 грудня 2017 року) та не підлягають застосуванню як джерела права, які застосовуються судом відповідно до статті 7 цього кодексу (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року).

Суди попередніх інстанцій дослідили зміст довідки, висновки здійснені податковим органом про те, що Товариство не є фактичним виконавцем будівельно-монтажних робіт (ремонтних та ін.), та робіт по розробці проектної документації, створення Товариством видимості господарських операцій шляхом документування операцій, які реально не відбувались з метою надання податкової вигоди контрагентам-покупцям. Суди спростували висновки відповідача, викладені у довідці про нікчемність правочинів, зазначивши, що органи державної податкової служби не наділені повноваженнями визнавати нікчемними правочини, укладені між суб'єктами господарювання та робити відповідні висновки в актах перевірок. За наявності ознак нікчемності правочину податкові органи мають право лише звертатися до судів з позовами про стягнення в доход держави коштів, отриманих по правочинах, здійснених з метою, що свідомо суперечить інтересам держави і суспільства посилаючись на їх нікчемність.

Відтак, суди першої та апеляційної інстанції фактично спростовують висновки податкового органу, викладені у довідці про результати зустрічної звірки, при цьому не встановлюють того факту, на якому й серед іншого наголошує заявник касаційної скарги, чи породжують ці висновки права та обов'язки для позивача, як платника податку, чи приймалось податковим органом на підставі цих висновків податкове повідомлення-рішення, та чи відображені дані визначені зустрічною звіркою в обліковій картці платника податку. Не витребовувались судами попередніх інстанцій докази щодо наявності у АІС «Податковий блок» відомостей, внесених відповідачем на підставі довідки від 22 травня 2014 року, не встановлено та не конкретизовано судовими рішеннями, які саме відомості в інформаційних базах податкової служби підлягають відновленню, чи здійснював податковий орган коригування податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі цієї Довідки.

Згідно з частинами першої, другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пунктів 1-3 частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

За наслідками касаційного перегляду встановлена наявність порушень приписів частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій не надано оцінки кожному специфічному, доречному та важливому аргументу, що є порушенням не тільки вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, але й невиконанням зобов'язань щодо пункту 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 4 статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховний Суд вважає, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, частинами 2, 4 статті 353, статтями 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Святошинському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року у справі № 826/8873/14 скасувати.

Адміністративну справу № 826/8873/14 направити на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова

Судді: І.А.Гончарова

І.Я.Олендер