Справа № 761/29971/17
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Мєзєнцева Є.І., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Кузик М.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на рішення Шевченківського районного суду м. Києва 10.05.18р. у справі №761/29971/17 за позовом ОСОБА_2 до Житомирської митниці ДФС про скасування постанови та закриття провадження у справі

у с т а н о в и в:

У серпні 2017 року Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати незаконною та скасувати постанову Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0893/101000014/2016 від 27.12.16р., якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.; провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва 10.05.18р. адміністративний позов задоволено частково: скасовано постанову Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0893/101000014/2016 від 27.12.16р., якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Вимоги мотивовані тим, що Позивача обґрунтовано притягнуто до відповідальності за порушення строку доставлення у орган доходів і зборів транспортного засобу, ввезеного у митному режимі «транзит»; митним органом у порядку встановленому законом вживались заходи щодо повідомлення Позивача про розгляд справи, втім поштова кореспонденція повернулась на адресу відправника з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що згідно ч.8 ст. 494 Митного кодексу України вважається належним повідомленням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, про розгляд справи; Позивачем не надано доказів існування визначених ст. 460 Митного кодексу України обставин, наявність яких звільняє особу від адміністративної відповідальності.

Від Позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Позивач заперечив вимоги апеляційної скарги.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у зв'язку з чим та відповідно до частини 2 ст.313, п.2 ч.1 ст.311 КАС апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать обставини справи та установлено судом першої інстанції, 11.09.16р. через пункт пропуску «Виступовичі-Нова Рудня» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС Позивач ввіз на митну територію України транспортний засіб «Chrysler Cruiser», кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер Р.Литва НОМЕР_2, втім у встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк вказаний автомобіль з митної території України не вивозився, до митного органу не доставлявся.

За результатами розгляду справи про порушення митних правил, Відповідачем прийнято постанову №0893/101000014/2016 від 27.12.16р., якою Позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не доведено вчинення Позивачем порушень митних правил, а також не надано доказів своєчасного повідомлення Позивача про розгляд справи про порушення митних правил.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-3 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2,4 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 487 Митного кодексу України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 488 Митного кодексу України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

За змістом статті 494 Митного кодексу України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

Статтею 491 Митного кодексу України передбачено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є:

1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил;

2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу;

3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Колегією суддів установлено, що обставини порушення Позивачем митних правил зафіксовані уповноваженою особою Житомирської митниці ДФС у протоколі про порушення митних правил №0893/101000014/2016 від 09.11.16р. (а.с.117). Розгляд справи призначено на 27.12.16р. о 10 год. 00 хв. в приміщенні Управління боротьби з митними правопорушеннями Житомирської митниці ДФС, яке знаходиться за адресою с. Оліївка, вул. Садова, 4.

В силу статті 489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 526 Митного кодексу України передбачено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно частини 8 статті 494 Митного кодексу України, у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

У спірному випадку, Позивач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи про порушення митних правил, оскільки Житомирською митницею ДФС було скеровано на адресу ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 (така ж адреса зазначена Позивачем у позові) лист від 09.11.16р. №1507/Є/06-70-20 та протокол про порушення митних правил №0893/101000014/2016 від 09.11.16р., у якому зазначено дату, місце та час розгляду справи, втім поштова кореспонденція повернулась на адресу відправника за закінченням терміну зберігання, що підтверджується належним чином завіреною копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.123, 126-127).

Вказані обставини спростовують доводи Позивача про порушення Відповідачем права на особисту участь особи при розгляді справи про порушення митних правил.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може розцінюватись судом як порушення процедури прийняття рішення, тим більше, що Позивачем не заперечується факт порушення строків перебування транспортного засобу на митній території України, ввезеного у митному режимі «транзит».

За результатами розгляду справи про порушення митних правил Відповідачем прийнято постанову №0893/101000014/2016 від 27.12.16р., якою Позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн.

Пунктом 60 частини 1 статті 4 Митного кодексу України передбачено, що транспортні засоби особистого користування - наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Відповідно до статті 381 Митного кодексу України, громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За змістом статті 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту та бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 200 Митного кодексу України передбачено, що доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений статтею 95 цього Кодексу.

Згідно частини 6 статті 379 Митного кодексу України, строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Статтею 95 Митного кодексу України передбачено, що строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення діяльності одного митного органу - 5 діб).

Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті, до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Статтею 192 Митного кодексу України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний:

1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання;

2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Статтею 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зі змісту наведених норм права убачається, що транспортний засіб ввезений на митну територію України у режимі «транзит» має бути доставленими у орган доходів і зборів призначення у строк, визначений статтею 95 Митного кодексу України. За наявності обставин визначених ст. 192 цього Кодексу, особа має терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу, з долученням підтверджуючих документів, та у такому разі особа звільняється від адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Позивач вказує на те, що порушення строків перебування транспортного засобу на митній території України зумовлене несправністю автомобіля, втім жодних доказів на підтвердження таких обставин ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надав; з заявою до органів доходів і зборів про наявність обставин визначених ст. 192 цього Кодексу також не звертався. Тому, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для звільнення Позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст. 460 Митного кодексу України.

Частиною 3 статті 470 Митного кодексу України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, застосоване до Позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8 500 грн. є обґрунтованим, а тому відсутні правові підстави для висновку про визнання протиправною та скасування постанови Житомирської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0893/101000014/2016 від 27.12.16р.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва 10.05.18р. та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на рішення Шевченківського районного суду м. Києва 10.05.18р. у справі №761/29971/17 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва 10.05.18р. у справі №761/29971/17 - скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Мєзєнцев Є.І.

Пилипенко О.Є.