Справа № 805/4358/17-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року справа №805/4358/17-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г., при секретарі судового засідання Борисові А.А., за участю представника позивача - Аленікової О.В., Держаної фіскальної служби Украни - Колеснікової О.М. , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року (повний текст складено 16 лютого 2018 року в м. Слов'янськ) у справі № 805/4358/17-а (суддя І інстанції - Буряк І.В.) за позовом Приватного підприємства "ЕКО-ПРІНТ" до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2017 року Приватне підприємство "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" (надалі - позивач, ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС") звернулось до суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (надалі відповідач-1, ДФС у Донецькій області) та Державної фіскальної служби України (надалі відповідач-2, ДФС України) із позовом у якому просила: · визнати дій ГУ ДФС у Донецькій області щодо прийняття рішення від 01.12.2017р. № 591 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" - протиправними та скасувати рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 01.12.2017р № 591 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС"; · зобов'язати ГУ ДФС у Донецькій області вчинити дії щодо внесення до Реєстру платників податку на додану вартість змін щодо скасування анулювання реєстрації ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" та запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) як платника податку на додану вартість зі збереженням податкових показників у розмірі 82 450 000, 00 грн. на рахунках платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС"; · зобов'язати ДФС України вчинити дії щодо внесення запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" як платника податку на додану вартість зі збереженням податкових показників у розмірі 82 450 000, 00 грн. на рахунках платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС".

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що відповідачем-1 не обґрунтовано застосовано пп. "г" п. 184.1 ст. 184 розділу V Податкового кодексу України (надалі - ПК України) та анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС", оскільки позивач надавав податкову звітність з податку на додану вартість з січня по вересень 2017 року засобами електронного зв'язку та особисто.

Крім того, позивач зазначає, що між центральним відділенням Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС", укладено Договір № 19 про визнання електронних документів.

Вищезазначене, на думку позивача, є свідченням протиправності дій відповідача-1, оскільки такі вчиненні внаслідок неправильного застосування відповідачем-1 вимог податкового законодавства України.

Також позивач, із посиланням на розділ V ПК України, зазначає, що прийняття відповідачем-1 рішення про анулювання реєстрації суб'єкта господарювання як платника податку на додану вартість, спричиняє виникнення низки негативних наслідків, відтак у разі встановлення судом факту протиправності дій суб'єкта владних повноважень, судове рішення має усунути всі негативні юридичні наслідки спричиненні таким рішенням та повернути платника податків у первинне правове становище.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі № 805/4358/17-а позов задоволено частково. Визнано дії Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Приватного підприємства "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" №591 від 01.12.2017 року протиправними. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області №591 від 01.12.2017 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. Зобов'язано Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо внесення запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) як платника податку на додану вартість Приватного підприємства "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" (код ЄДПОУ 36512952, індивідуальний податковий номер 50) зі збереженням податкових показників в розмірі 82 450 000 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість Приватному підприємству "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС".

Відповідач № 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. На обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що внесення відповідних змін до реєстру платників податку на додану вартість є виключною компетенцією Державної фіскальної служби України, що здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Також, в апеляційній скарзі зазначено, що оскільки рішенням ГУ ДФС у Донецькій області від 01 грудня 2017 року № 591 реєстрацію платника податку на додану вартість - Приватного підприємства "ЕКО-ПРІНТ" було анульовано, та відповідно, його рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість був закритий, у ДФС України підстави для збереження податкових показників в розмірі 82 450 000 грн. на рахунку платника у системі електронного адміністрування ПДВ відсутні.

В судовому засіданні представник відповідача № 2 підтримав доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача, наголошуючи на законності ухваленого судом рішення.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" є юридичною особою, включене до Єдиного реєстру підприємств та організацій України за номером 36512952, місцезнаходження підприємства 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Грецька, б.23, (згідно даних статуту позивача (нова редакція), копія наявна у матеріалах справи) до перереєстрації місцезнаходженням позивача було 84042, Донецька область м. Донецьк Кіровський район вул. Марка Вовчка буд.2 к.4, перебуває на податковому обліку в Маріупольській ОДПІ ГУ ДФС в Донецькій області (центральне відділення, (згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та зареєстроване платником податку на додану вартість 09 червня 2009 року Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Вказані обставини визнаються сторонами у справі.

Головним управлінням ДФС у Донецькій області 01.12.2017 року прийнято рішення № 591 форма № 6-РПДВ про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС".

Правовою підставою для прийняття вказаного рішення, комісією (створеною відповідно до розпорядження ГУ ДФС у Донецькій області від 22 березня 2017 року № 34-р,) визначено пп. "г" п. 184.1 ст. 184 ПК України.

В обґрунтування рішення, зазначається, що комісією встановлено:

- підприємство протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, що підтверджено реєстром податкових декларацій за 12 послідовних податкових місяців від 01.12.2017 № 419/05-99-12-01-21;

- підприємство не подає декларації з податку на додану вартість протягом періоду з 01.11.2016 року до 31.10.2017 року. з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 грн.;

- розмір податкової заборгованості з податку на додану вартість на дату складання рішення 30 983, 17 грн.

За висновком комісії перелічені документи є підставою, відповідно до п. п. "г" п. 184.1 ст. 184 ПК України, для анулювання реєстрації платника ПДВ у зв'язку з неподанням протягом 12 послідовних податкових місяців податковому органу декларацій з ПДВ, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Датою анулювання реєстрації є 01 грудня 2017 року.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем подавались наступні податкові декларації засобами електронного зв'язку:

· за січень 2017 та довідка про суму від'ємного значення звітного податкового періоду, яка зараховується, до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2), згідно квитанції № 2 про прийняття від 20.02.2017 реєстраційний номер ;

· за лютий 2017 та довідка про суму від'ємного значення звітного податкового періоду, яка зараховується, до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2), згідно квитанції № 2 про прийняття від 20.03.2017 реєстраційний номер ;

Крім того, надані до податкового органу власноруч:

Декларація з податку на додану вартість за березень 2017 р. та довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (Д2), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) надана особисто платником податків до канцелярії відповідача (згідно штампу від 21.04.2017);

Декларація з податку на додану вартість за квітень 2017 р. та довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (Д2), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) надана особисто платником податків до канцелярії відповідача (згідно штампу від 22.05.2017);

Декларація з податку на додану вартість за травень 2017 р. та довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (Д2), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) надана особисто платником податків до канцелярії відповідача (згідно штампу від 19.06.2017);

Декларація з податку на додану вартість за червень 2017 р. та довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (Д2), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) надана особисто платником податків до канцелярії відповідача (згідно штампу від 20.07.2017);

Декларація з податку на додану вартість за липень 2017 р. та довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (Д2), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) надана особисто платником податків до канцелярії відповідача (згідно штампу від 18.08.2017);

Декларація з податку на додану вартість за серпень 2017 р. та довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (Д2), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) надана особисто платником податків до канцелярії відповідача (згідно штампу від 18.09.2017);

Декларація з податку на додану вартість за вересень 2017 р. та довідка про суму від'ємного значення звітного (податкового періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (Д2), розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) надана особисто платником податків до канцелярії відповідача (згідно штампу від 19.10.2017).

На підтвердження правомірності прийнятого оскаржуваного рішення, відповідачем до матеріалів справи надано:

Повідомлення від 24.04.2017 №17062/10/05-66 про неприйняття податкових декларацій з податку на додану вартість за базові звітні (податкові) періоди травень-грудень 2016 та січень-березень 2017р., згідно п.49.4 ст. 49 ПК України, оскільки податкова звітність з податку на додану вартість подається з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Акт від 24.04.2017 № 17195/05-66, де зазначено про неможливість вручення листа від 24.04.2017 №17062/10/05-66 про нерознесення декларацій з податку на додану вартість за базові звітні податкові періоди з травня 2016 по березень 2017, внаслідок подання декларацій на паперових носіях, з підстав припинення приймання Укрпоштою на/з Донецької/Луганської областей поштової кореспонденції з 27.11.2014.

Повідомлення від 22.05.2017 № 20223/10/05-66 про неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за базовий звітний період квітень 2017, згідно п.49.4 ст. 49 ПК України, оскільки податкова звітність з податку на додану вартість подається з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Акт від 22.05.2017 № 20223/05-66 про неможливість вручення податкового повідомлення керівнику про неприйняття податкової звітності від 22.05.2017 №20223/10/05-66, де зазначено про неможливість вручення вказаного повідомлення, з підстав припинення приймання Укрпоштою на/з Донецької/Луганської областей поштової кореспонденції з 27.11.2014.

Лист-повідомлення про відмову у прийнятті звітності від 19.06.2017 № 22816/10/05-63 щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2017, з підстав п.49.4 ст. 49 ПК України, оскільки податкова звітність з податку на додану вартість подається з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Довідка від 19.06.2017 № 630 про неможливість надсилання (вручення) листа (поштового відправлення), де зазначено про неможливість вручення вказаного повідомлення, з підстав припинення приймання Укрпоштою на/з Донецької/Луганської областей поштової кореспонденції з 27.11.2014.

Лист-повідомлення про відмову у прийнятті звітності від 20.07.2017 № 20005/10/05-62 щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за червень 2017, з підстав п.49.4 ст. 49 ПК України, оскільки податкова звітність з податку на додану вартість подається з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Довідка від 20.07.2017 № 831 про неможливість надсилання (вручення) листа (поштового відправлення), де зазначено про неможливість вручення вказаного повідомлення, з підстав припинення приймання Укрпоштою на/з Донецької/Луганської областей поштової кореспонденції з 27.11.2014.

Лист-повідомлення про відмову у прийнятті звітності від 19.08.2017 № 20978/10/05/-62 щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2017, з підстав п.49.4 ст. 49 ПК України, оскільки податкова звітність з податку на додану вартість подається з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Довідка від 19.08.2017 № 1141 про неможливість надсилання (вручення) листа (поштового відправлення), де зазначено про неможливість вручення вказаного повідомлення, з підстав припинення приймання Укрпоштою на/з Донецької/Луганської областей поштової кореспонденції з 27.11.2014.

Повідомлення про відмову у прийнятті звітності від 18.09.2017 № 21884/10/05/-62 щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2017, з підстав п.49.4 ст. 49 ПК України, оскільки податкова звітність з податку на додану вартість подається з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Повідомлення про відмову у прийнятті звітності від 19.10.2017 № 23208/10/05-62, де встановлено невідповідність декларації з податку на додану вартість ПП "ЕКО-ПРИНТ" за вересень 2017 п. 49.8 ст. 49 ПК України, у зв'язку із недостовірним зазначенням обов'язкового реквізиту "найменування контролюючого органу, до якого подається звітність" Центральне відділення (п.48.3 ст. 48 ПК України), оскільки податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2017 подана до Північного відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.

Відповідно п.1.1 ст. 1 ПК України, ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. г п. 184.1. ст.184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо: особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту;

За змістом п. 5.2 "Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130, зареєстроване у Міністерстві юстиції України від 17.11.2014 № 1456/26233 (надалі Положення № 1130) передбачено, що при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

З викладеного вбачається, що якщо у платника податку протягом 12 послідовних податкових місяців наявні операції з постачання чи/або придбання, відображені у поданих платником податкових декларація з податку на додану вартість, підстави для анулювання реєстрації платника ПДВ відсутні.

Пунктами 48.1-48.2. ст. 48 ПК України регламентовано, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід'ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) п. 48.3 ст. 48 ПК України).

Відповідно до п.48.7 ст. 48 ПК України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно із приписами п. 49.1, п. 49.2 п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв'язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

За змістом п. 49.9 ст 49 КАС України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; (пп. 49.9.1 п. 49.9 ст. 49 ПК України

у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк. (пп. 49.9.2 п. 49.9 ст. 49 ПК України).

На підставі наведених положень податкового законодавства, суд першої інстанції, надаючи оцінку наданим відповідачем доказів на відповідність критеріям належності, допустимості достовірності та достатності (ст.ст.73-76 КАС України), зазначає наступне.

Твердження відповідача про неможливість направлення позивачу повідомлень про неприйняття звітності, з мотивів припинення поштового сполучення є недостатніми аргументом для обґрунтування правомірності дій податкового органу.

Виходячи із положень п. 42.4 ст. 42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис".

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, здійснюється засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

При цьому строк доставки документа в електронний кабінет, визначений абзацом четвертим цього пункту, не зараховується до строку надіслання документів, визначеного цим Кодексом.

Відповідачем у перелічених вище документах щодо неприйняття податкової звітності, зазначається про неприйняття електронної податкової звітності, з підстав п.49.4 ст. 49 ПК України, оскільки податкова звітність з податку на додану вартість подається з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Однак доказів скерування зазначених повідомлень, в порядку дотримання п. 42.4 ст. 42 ПК України, на електронну адресу позивача податковим органом до суду не надано.

Доказів формування та направлення позивачу квитанцій № 2 про відмову у прийнятті податкової звітності із зазначенням причин такої відмови відповідачем -1 до суду не надано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про не доведення відповідачем факту своєчасного повідомлення ПП "ЕКО-ПРИНТ" про відмову у прийнятті податкових декларацій.

Щодо аргументів відповідача щодо неприйняття електронної податкової звітності ПП "ЕКО-ПРИНТ" з податку на додану вартість за період січень, лютий 2017року, слід зазначити наступне.

Подання електронної звітності до органів ДФС України, на момент подання позивачем електронних податкових декларацій з податку на додану вартість за січень-лютий 2017р., було врегульоване наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 "Про подання електронної податкової звітності, яким затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку (надалі Інструкція).

Відповідно до визначення термінів, що міститься у п. 1 вказаної Інструкції квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді;

квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС;

За змістом пп. 7.4-7.6 розділу ІІІ вказаної інструкції перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним;

Підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС;

Таким чином, саме друга квитанція є належним підтвердженням, у розумінні п. 49.11 ст. 49 ПК України та відповідно вказаної вище інструкції, яким податковий орган зазначає про відмову у прийнятті податкової звітності та повідомляє причини такої відмови.

З матеріалів справи встановлено наявність квитанцій № 2, а саме:

· квитанція № 2 про прийняття від 20.02.2017 реєстраційний номер (наявна у матеріалах справи);

· квитанція № 2 про прийняття від 20.03.2017 реєстраційний номер ; (наявна у матеріалах справи);

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про спростування доводів відповідача-1 щодо неприйняття поданих електронним шляхом декларацій з податку на додану вартість за січень лютий 2017р.

На підставі наведеного судом першої інстанції встановлена неправомірність дій відповідача щодо неприйняття податкових декларацій за спірний період.

З огляду на встановлення факту неправомірності дій відповідача щодо неприйняття податкових декларацій з податку на додану вартість, то відповідно відсутні підстави для застосування п. п. "г" п.184.1 ст.184 ПК України, для анулювання реєстрації платника ПДВ, у зв'язку з неподанням до податкового органу протягом 12 послідовних податкових місяців декларацій з податку на додану вартість.

Керуючись викладеним суд першої інстанції дійшов висновку про достатність підстав для застосування п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України та визнання протиправним і скасування рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 01.12.2017 № 591 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає вірним висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в цій частині.

Задовольняючи позовну вимогу щодо зобов'язання Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо внесення запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) як платника податку на додану вартість Приватного підприємства "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" зі збереженням податкових показників в розмірі 82 450 000 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість Приватному підприємству "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС", суд першої інстанції виходив з того, що свідоцтво платника податку на додану вартість та сума 82 450 000, 00 грн. на рахунках платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" є власністю позивача, відносно якої у платника є "правомірні очікування" / "законні сподівання" використати її у господарській діяльності.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Дійсно за даними Системи електронного адміністрування податку на додану вартість (СЕА) збільшення реєстраційної суми ліміту на суму від'ємного значення по декларації з ПДВ за червень 2015 року у розмірі 82 450 000 грн. здійснено 04.07.2017 року за рішенням суду. Станом на дату анулювання реєстрації платника ПДВ 01.12.2017 року ліміт у ПП "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" складав 82 459 622,12 грн., що підтверджується витягом із СЕА за період 01.07.2015 по 31.12.2017.

Відповідно до абз. 3 п. 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2014 року № 1130 підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

Таким чином, необхідною передумовою для внесення контролюючим органом до Реєстру запису про відміну анулювання реєстрації є отримання належним чином завіреної копії судового рішення, яким скасовано рішення відповідного податкового органу про анулювання реєстрації платника ПДВ або рішення податкового органу про відміну анулювання реєстрації платника ПДВ.

Колегія суддів зазначає, що за наслідками виконання судового рішення відбулось не відкриття нового рахунку позивача, а відновлення старого із датою реєстрації позивача у якості платника податку на додану вартість і виникнення у контролюючого органу обов'язку повернути грошові кошти, що обліковувались на цьому рахунку на момент його закриття.

Колегія суддів зазначає, що судовому захисту підлягають лише ті права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, які є порушеними на момент розгляду справи в суді.

Судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання спірних правовідносин. Виходячи із змісту чинного законодавства, рішення суду не може регулювати суспільні відносини в майбутньому, оскільки це виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов'язання внести відомості до Реєстру платників ПДВ запис про зобов'язання Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо внесення запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) як платника податку на додану вартість Приватного підприємства "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" зі збереженням податкових показників в розмірі 82 450 000 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість Приватному підприємству "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" є передчасними, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті рішення порушив норми матеріального права, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині задоволення позовних вимог до Державної фіскальної служби України.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі № 805/4358/17-а - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі № 805/4358/17-а - в частині зобов'язання Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо внесення запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) як платника податку на додану вартість Приватного підприємства "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" (код ЄДПОУ 36512952, індивідуальний податковий номер 50) зі збереженням податкових показників в розмірі 82 450 000 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість Приватному підприємству "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" - скасувати.

В цій частині ухвалити нову постанову.

Відмовити у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання Державну фіскальну службу України вчинити дії щодо внесення запису про реєстрацію (поновлення реєстрації) як платника податку на додану вартість Приватного підприємства "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС" (код ЄДПОУ 36512952, індивідуальний податковий номер 50) зі збереженням податкових показників в розмірі 82 450 000 грн. на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість Приватному підприємству "ЕКО-ПРІНТ ПЛЮС".

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2018 року у справі № 805/4358/17-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

М.Г. Сухарьок