Справа № 591/4455/18
Суддя: Грищенко О. В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/4455/18
Провадження № 2-а/591/416/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Антипенко Н.О., з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в спрощеному порядку справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.08.2018 року працівниками УДМС України в Сумській області виявлено громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який незаконно перебуває на території України. Встановлено, що відповідач не має паспорта громадянина ОСОБА_3 Федерації, а його особу ідентифіковано за довідкою про звільнення серії СУМ №01332, виданою 01.08.2018 року Сумською виправною колонією № 116. Зі слів відповідача відомо, що він вїхав на територію України 03.09.2012 року пунктом перетину «Крим» та з цього часу проживає на території України без документів на право проживання. На теперішній час встановленого місця проживання в Україні не має, до 01.08.2018 року відбував покарання в Сумській виправній колонії № 116 за адресою: м. Суми, вул. Роменська, буд.110. За результатами перевірки, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС та відомчої інформаційної системи «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ЄІАС УМП установлено, що відповідач на території України зареєстрованим не значиться, громадянства не набував, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався. За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») встановлено, що відповідач не значиться як такий, що перетинав державний кордон на вїзд/виїзд.

01.08.2018 року відносно ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ № 054313 за частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення іноземцями правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні), та заступником начальника Управління ДМС України в Сумській області застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МСМ № 050963 від 01.08.2018 року. Штраф не сплачений. Відповідач жодних дій щодо легалізації свого перебування на території України не здійснював.

Позивач вказує, що відповідач незаконно перебуває на території України, з питання оформлення документів, що підтверджують право проживання в України, не звертався, не покинув території України самостійно, а тому позивач просить примусово видворити відповідача за межі території України. Також, вважаючи, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про примусове видворення, позивач просить затримати відповідача з метою забезпечення примусового видворення та звернути рішення до негайного виконання.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, пояснив, що згідно з листом від 30.07.2018 року, що надійшов від ГУНП в Сумській області, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде впливати на криміногенну обстановку в регіоні проживання. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав частково, пояснив суду, що він розуміє, що незаконно знаходиться на території України, оскільки не оформив документів, які б надавали йому дозвіл на перебування в Україні. Зазначив, що зможе самостійно залишити територію України, оскільки не бажає бути затриманим та поміщеним до пункту тимчасового перебування іноземців.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.08.2018 року працівниками УДМС України в Сумській області виявлено громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4, 23.12.1988, який незаконно перебуває на території України.

Відповідач в 2012 році вїхав на територію України (з його слів), тобто більш ніж шість років, тому та з тих пір проживає на території України без документів на право проживання.

На теперішній час встановленого місця проживання в Україні не має, до 01.08.2018 року відбував покарання в Сумській виправній колонії № 116 за адресою: м. Суми, вул. Роменська, буд.110, за вироком Кіровського районного суду міста Кіровограда 17.08.2015 року, яким його було засуджено за ст.ст.185 ч.2, ст. 190 ч.2, 186 ч 2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі (а.с.14).

За результатами перевірки, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС та відомчої інформаційної системи «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ЄІАС УМП встановлено, що відповідач на території України зареєстрованим не значиться, громадянства не набував, посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документувався.

За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») встановлено, що відповідач не значиться як такий, що перетинав державний кордон на вїзд/виїзд (а.с.10).

01.08.2018 року відносно ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ № 054313 за частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення іноземцями правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні), та заступником начальника Управління ДМС України в Сумській області застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МСМ № 050963 від 01.08.2018 року. Штраф не сплачений. З пояснень відповідача в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що він «категорично не має наміру повертатися в РФ з особистих переконань» (а.с.7-8).

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме, ст. 1, визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Статтею 4 Закону передбачено підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Частинами 1, 2 ст. 16 цього ж Закону визначено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Під час перебування на території України до підрозділів ДМС України у Сумській області щодо продовження термінів чи з інших питань перебування на території України, з заявою про отримання статусу біженця чи додаткового відповідач не звертався.

На даний час підстав для його подальшого перебування в Україні не має, отже, він знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

Статтею 26 Закону передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

01.08.2018 року Управлінням ДМС України в Сумській області, було прийнято рішення № 119 про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, один екземпляр якого йому було вручено, з яким відповідач ознайомився, та шляхом проставлення підпису до 05.08.2018 року зобовязався виїхати за межі України (а.с.11).

Виконати дане рішення відповідач не має можливості в звязку з відсутністю у нього будь-яких особистих документів, що дають можливість ідентифікувати особу, а також джерел доходу та постійного або тимчасового місця проживання.

Тобто є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення, та, в подальшому, самостійно не покине територію України.

Крім того 30.07.2018 року від ГУНП в Сумській області надійшов лист в якому зазначено, що є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач буде впливати на криміногенну обстановку в регіоні проживання.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця і особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» роз'яснено, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Частиною 2 ст. 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд, визначений ч.1 ст. 288 КАС України в редакції від 03.10.2017 року, за позовом органу (підрозділу), який подав такий позов, може застосувати до іноземця або особи без громадянства один із таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи або організації; 4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI , центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про порушення відповідачем законодавства України, яке визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні, що виражається в знаходженні на території України із порушенням строку тимчасового перебування на території України.

Тому суд вважає, що на даний час відсутні правові підстави для перебування відповідача на території України, а відтак наявні всі необхідні обставини для примусового видворення відповідача за межі України, а тому позов в частині примусового видворення за межі території України підлягає задоволенню

Суд враховує, що відповідач не має документа, що посвідчує його особу, а також дає право перебування на території України.

Таким чином, відповідач не має можливості та достатнього фінансового забезпечення, щоб самостійно залишити територію України та виїхати до ОСОБА_3 Федерації.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі наведені вище докази, суд вважає необхідним задовольнити позов у повному обсязі, у тому числі, в частині затримання відповідача.

Крім того, приймаючи до уваги положення ч. 2 ст. 371 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність звернення до негайного виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 78, 139, 241-246, 271, 288, 289, 371 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (місце знаходження м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 27, ) до громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, без визначеного місця проживання, РНОКПП відсутній) задовольнити повністю.

Примусово видворити за межі території України громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Затримати строком на 6 місяців громадянина ОСОБА_3 Федерації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Звернути рішення до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 01.08.2018 року.

Суддя О.В.Грищенко