Справа № 815/4205/17
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2018-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4205/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Орленко А.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави до ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП ОСОБА_2 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 7853,07грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Чернігівської області звернувся до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах держави з позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 7853,07грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.06.2017р. фахівцями Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на автодорозі Київ - Чернігів - Н.Яриловичі - М-01, 124км. проведено габаритно-ваговий контроль автопоїзду: автомобіль (тягач) марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2, котрі належать ОСОБА_1, за результатами якого встановлено перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, а саме надання послуг з перевезення вантажу із перевищенням осьових навантажень, у зв'язку з чим з відповідача в судовому порядку має бути стягнуто плату за проїзд великоваговим транспортним засобом, яку ОСОБА_1 у законодавчо встановлений тридцятиденний строк сплачено не було. Також, Заступник прокурора Чернігівської області стверджує, що на виконання вимог ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» органам прокуратури надано право на звернення до адміністративного суду за стягненям плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у разі якщо їх не внесено власником транспотного засобу.

Відповідач - ОСОБА_1 з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 24.04.2018р. вхід.№11190/18), наголошуючи, зокрема, що будучи власником автомобілю ОСОБА_1 не укладала договору перевезення вантажу (борошно); не надавала вантажовідправнику транспортний засіб для навантаження; не приймала від вантажовідправника вантаж за кількістю та якістю; не перевозила 01.04.2017року вантаж (борошно) по маршруту: с.Голубині - м.Одеса, та не передавала його вантажоодержувачу ТОВ «Одеський коровай» за кількістю та якістю; не отримувала оплату за перевезення товару (борошно). Також, ОСОБА_1 стверджує, що вона є лише власником вказаного транспортного засобу, та передала його ФОП ОСОБА_2 за договором позички від 01.01.2017року.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ФОП ОСОБА_2 з позовними вимогами також не погоджується з підстав викладених у письмових поясненнях на адміністративний позов (від 06.06.2018р. вхід.№15910/18), зазначаючи, що усі дії щодо ведення господарської діяльності протягом 2017р. по перевезенню вантажу (борошно), будучи автомобільним перевізником здійснювала ФОП ОСОБА_2, а не власник автомобілю ОСОБА_1 Третя особа також, стверджує, що у розумінні положень абз.18 ч.1 ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» ОСОБА_1 не була перевізником вантажу, у зв'язку з чим не може бути платником плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Ухвалою суду від 16.08.2017р. відкрито провадження у справі за позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 7853,07грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.08.2017р. зупинено провадження у справі №815/4205/17, у зв'язку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення та набрання законної сили судовим рішенням у справі №815/4394/17.

Ухвалою суду від 20.04.2018р., у зв'язку з усуненням обставин, котрі слугували підставою для зупинення провадження у справі, поновлено провадження у справі №815/4205/17.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2018р., з урахуванням набуття 15.12.2017р. чинності Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017р., котрим положення КАС України викладено в новій редакції, вирішено розгляд даної адміністративної справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.05.2018р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено ФОП ОСОБА_2.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що всі учасники справи не з'явилися у судове засідання 19.07.2018р., хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, автомобіль (тягач) марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2, належать ОСОБА_1, що підтверджується наявними у матеріалах справи Свідоцтвами прореєстрацію серії НОМЕР_4, НОМЕР_5.

Згідно товарно-транспортної накладної №000557 від 01.06.2017р. автомобілем марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, здійснювалося перевезення товару (борошно); замовник - ТОВ "Агропартнер"; вантажовідправник - ТОВ "Агропартнер"; пункт навантаження - Голубичі; пункт розвантаження - м.Одеса.

Судом з'ясовано, що 01.06.2017р. працівниками Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області на автодорозі Київ - Чернігів - Н.Яриловичі - М-01, 124км. проведено габаритно-ваговий контроль автопоїзду: автомобіль (тягач) марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2.

За наслідками вказаного контролю фахівцем Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0002446 від 01.06.2017р., у якому встановлено, що в транспортному засобі марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2, перевищено нормативно вагові параметри.

01.06.2017р. Управлінням Укртрансбезпеки у Чернігівській області складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, у якій зазначено про перевищення в транспортному засобі марки MAN, модель 19.373, реєстраційний номер НОМЕР_1, з причепом марки FELDBINDER, KIP 53.3, реєстраційний номер НОМЕР_2, нормативно вагових параметрів.

З матеріалів справи вбачається, що фахівцем Управління Укртрансбезпеки в Одеській області також складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0002446 від 01.06.2017р., яким ОСОБА_1 визначено суму плати за проїзд у розмірі 266євро.

Проте, вищевказана плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування відповідачем - ОСОБА_1 у законодавчо визначеному порядку, та строки самостійно сплачено не було, що і послугувало підставою для звернення Заступника прокурора Чернігівської області до Одеського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом в інтересах держави.

Так, на думку суду, позовні вимоги Заступник прокурора Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 7853,07грн., є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано Законом України "Про автомобільні дороги", Законом України "Про дорожній рух", Законом України «Про автомобільний транспорт», Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007року №879, Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001року №30 , Правилами дорожнього руху, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, тощо.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Основним завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті;

Відповідно до ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів субєкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші обєкти, що використовуються субєктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно зі ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567, згідно з п.3 якого органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Відповідно до п.20 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з п.21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до п.6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013р. №422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

Відповідно до ч.12 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006р. №1567 визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлено Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001року №30, згідно з п.30 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Пунктом 5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001року №30 встановлено, що рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними, і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і департаментом Державтоінспекції МВС маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9 - 13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Пунктом 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони визначено, що перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначаються окремими актами законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, відповідно до п.п.4 п.2 якого габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансінспекцією, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п.13 Порядку №879).

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15 - 25 зазначеного Порядку.

Згідно з п.28 Поряду здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник має право на відшкодування вантажовідправником чи замовником коштів, внесених у рахунок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Погодження маршруту видається після внесення в установленому розмірі плати за проїзд. У разі прийняття рішення про відмову перевізника від проїзду за погодженим маршрутом внесена плата за проїзд не повертається.

Методика розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобі залежно від маси такого транспортного засобу на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту, встановлено у п.30 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Згідно з п.31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

- до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

- на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

- більше як на 40 відсотків - у пятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення - дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів; у разі ж якщо рух здійснюється без відповідно дозволу або внесення плати за проїзд, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати.

Аналогічні висновки викладені у рішенні Верховного суду від 19.04.2018року у справі №814/1461/16.

Пунктом 21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні передбачено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Згідно з абз.2 п.27 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріала справи документів, за результатами вагового контролю транспортного засобу ОСОБА_1 встановлено, що повна маса транспортного засобу становить 38,75т, навантаження на осі: 6,5 / 9,45 / 8,1 / 7,6 / 7,55 (при нормі 11 / 11 / 7,33 / 7,33/ 7,33), відстань перевезення 655 км.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що нормативно допустиме навантаження на строєні осі становить 22 т, перевищення вагових параметрів вантажного автомобіля склало 1,25 т (23,25 т 22 т), а тому збільшення плати за проїзд складає 266 євро ((0+0,2+0)х665х2).

Також, судом встановлено, що Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 14.12.2017р., залишеною без змін Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.03.2018р. у справі №815/4394/17, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд, відмовлено.

Зокрема, в межах розгляду вищеозначеної справи судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, встановлено, що розрахунок плати за проїзд є обґрунтованим та відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування".

Також, у вищеозначених судових рішеннях встановлено, що ОСОБА_1 до суду не надано жодних документи на підтвердження передачі належного їй на праві власності автомобіля у тимчасове користування іншому суб'єкту господарювання. При цьому, товарно-транспортна накладна не може бути належним та допустимим доказом визначення для вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" перевізника. Також, згідно з ч.2 ст.799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Такого посвідчення не потребує договір, укладений за участю громадянина, який набув статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Водночас, представником позивача зазначено про відсутність укладеного у письмовій формі будь-якого договору найму транспортного засобу, що належить ОСОБА_1

Між тим, судом відхиляються, та не приймається до уваги наданий позивачем до суду Договір позики від 01.01.2017р., укладений між ОСОБА_1 (Позичкодавець) та ОСОБА_2 (Користувач), оскільки жодних доказів (як то акта приймання-передачі транспортного засобу, тощо) на підтвердження виконання сторонами правочину його умов, позивачем суду не надано.

Не заслуговують на увагу, на думку суду, також посилання відповідача на відсутність у Заступника прокурора Чернігівської області повноважень на звернення до суду з даним адміністративним позовом, з урахуванням наступного.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014року №1697-VII (зі змінами та доповненнями) відповідно до статті 23 якого представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Виходячи зі змісту положень п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» №879 від 27.06.2007р. габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктами 15, 27, пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження положення про державну службу України з безпеки на транспорті» Державна служба України з безпеки на транспорті здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також, здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що Державна служба України з безпеки на транспорті здійснює функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів, та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Водночас, жодним законом вказаній службі не надано право звертатись до суду з позовною заявою щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, у разі якщо таку плату не внесено власником транспортного засобу.

Підставою представництва Заступником прокурора Чернігівської області інтересів держави у даній справі слугувало порушення ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт, внаслідок перевезення вантажу із перевищенням встановлених вагових обмежень за відсутності відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що положеннями чинного законодавства України не передбачено механізму примусового стягнення Укртрансбезпекою та її територіальними підрозділами плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у випадку несплати у добровільному порядку, або звернення із позовом про таке стягнення до суду, а також той факт, що несплата коштів тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, що суттєво порушує інтереси держави, суд дійшов висновку щодо наявності у Заступника прокурора Чернігівської області відповідних повноважень на звернення в інтересах держави до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, та третьої особи наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов, та письмових поясненнях.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави до ОСОБА_1, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП ОСОБА_2 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 7853,07грн., задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) в дохід Державного бюджету України (отримувач УК у м.Чернігові/м.Чернігів/22160100, р/р 0002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, ) плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 7853(сім тисяч вісімсот п'ятдесят три)грн. 07коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.