Справа № 243/2363/18
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 р. Справа№243/2363/18

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., за участю: секретаря судового засідання Аржанова А.С., представника відповідача Майстренко Н.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Слов'янськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року справу передано на розгляд Донецького окружного адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 2011 року знаходиться на обліку та отримує пенсію як працівник органів внутрішніх справ за вислугою років.

29 грудня 2015 року набув чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон № 900-VIII). Цим Законом внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, а саме: статтю 63 доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських». На думку позивача, відповідач неправомірно не здійснив перерахунок раніше призначеної позивачу пенсії, після отримання від ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області довідки про грошове забезпечення.

Виходячи з наведеного, позивач просить зобов'язати УПФ здійснити перерахунок та виплату різниці пенсії з 1 січня 2016 року на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення №5332 від 03.11.2017 року.

24 травня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо невиплати пенсії з 01 квітня 2015 року по 01 січня 2016 року, зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в особі Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області виплатити пенсію з 01 квітня 2015 року по 01 січня 2016 року, виходячи з розміру встановленої пенсії 36544,68 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без виклику сторін та запропоновано відповідачу у п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву та всі докази на його підтвердження, які наявні у відповідача.

13 червня 2018 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому посилаючись на рішення Конституційного суду від 26 грудня 2011 року №20-РП/2011 зазначає, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних витрат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. На думку представника відповідача, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Також зазначає, що дана адміністративна справа не відповідає в повній мірі ознакам типової справи, що вказані у рішенні Верховного суду України від 15.02.2018 року по зразковій справі №820/6514/17.

На думку представника відповідача, обставиною, яка впливає на інше застосування норм матеріального права є прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №103 від 21.02.2018 року. Вищевказаною постановою №103 встановлено терміни та механізм перерахунку та виплати пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Як зазначає представник відповідача, довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України №103, а тому не може бути підставою для здійснення перерахунку пенсії, що підтверджується листом Міністерства внутрішніх справ України від 28 лютого 2018 року № 2900/05/22-2018.

Також на думку представника відповідача, довідка, на яку посилається позивач у позові відкликана Міністерством внутрішніх справ України - є недійсною (не чинною), тому не може бути застосовано рішення Верховного суду України від 15.02.2018 року по зразковій справі №820/6514/17.

Головне управління отримавши в березні 2018 року довідку нового зразка одразу її відпрацювало та зробило позивачу перерахунок та виплату пенсії. Здійснюючи перерахунок пенсії позивачу у відповідності з вимогами діючих нормативно-правових актів (згідно з п. 3 Постанови №103), Головне управління покладає на себе обов'язок виплати таких сум, а порядок виплати передбачений Постановою №103 не є предметом спору даної справи.

У зв'язку з наведеним, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

12.06.2018 року від Маріупольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України надійшла заява, в якій останній зазначив, що ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Маріуполя. Просив виключити УПФ зі складу відповідачів.

18 червня 2018 року судом, частково задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

16 липня 2018 року у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про закриття провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області у судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_2, є пенсіонером, вид пенсії: за вислугу років, про що свідчить пенсійне посвідчення № НОМЕР_1, видане 29.07.2011 року (а.с. 12).

31 травня 2017 року Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області була видана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №5332 (а.с. 10), 19 червня 2017 року вказана довідка була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с. 89-91).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв'язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 року набрав чинності Закон України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» (далі - Закон № 900-VIII). Цим Законом статтю 63 Закону № 2262-ХІІ доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абзацу 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Згідно із статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988) та постановою від 18 листопада 2015 року № 947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова № 988 набрала чинності 2 грудня 2015 року.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок №45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзвязку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов'язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 8 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (Рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Згідно з частиною третьою статті 51 Закону України № 2262-ХІІ (у редакції Закону України від 15.07.2015 № 614, який набрав чинності 01.01.2016) перерахунок пенсій у зв'язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У ході розгляду справи встановлено, що перерахунок розміру пенсії позивачу у зв'язку з набуттям чинності Постановою № 988 та Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», яким внесено доповнення до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, не проведений з 01.01.2016 саме з вини державних органів, на яких покладено обов'язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача щодо перерахунку пенсії з 1 січня 2016 року є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог частини третьої статті 51 Закону України № 2262-ХІІ.

Відповідно до Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови № 988, яка набрала чинності 2 грудня 2015 року.

Згідно зі статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Постанова №988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 2 грудня 2015 року, ОСОБА_2 має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 1 січня 2016 року.

Вищезазначена позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у зразковій справі № 820/6514/17 (Пз/9901/8/18), яке набрало законної сили 17 березня 2018 року.

Судом встановлено, що Ліквідаційна комісія ГУ МВС України в Донецькій області надала до ГУ ПФУ в Донецькій області довідку від 31 травня 2017 року №5332 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, що свідчить про дотримання останнім Порядку №45 у частині надання довідок до органу Пенсійного фонду. Разом з тим, у порушення вимог статті 51 Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 45 відповідач - орган Пенсійного фонду - після надходження вказаної довідки пенсію позивачу не перерахував.

Суд не приймає посилання відповідача на невідповідність довідки про розмір грошового забезпечення від 30 травня 2018 року №5332 вимогам Постанови Кабінету Міністрів України №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з огляду на наступне.

Вказана довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 30 травня 2018 року №5332 була видана до набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 1999 року № 21-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір повинен вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії.

Суд зазначає, що вказана довідка видана з дотриманням всіх вимог, передбачених Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Щодо посилань відповідача на відкликання довідки від 31 травня 2017 року №5332 суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 Постанови №103 перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45.

З аналізу наведеної норми, суд приходить висновку, що перерахунок пенсії позивачу необхідно було зробити на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, поданою Міністерством внутрішніх справ органу Пенсійного фонду України до набрання чинності постановою №103.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, відповідно до довідки Головного управління МВС України в Донецькій області №2977лк від 13.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) позивачу встановлено наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад 3100 грн.; оклад за військовим (спеціальним званням) майора міліції 2200 грн., надбавка за стаж служби (50%) 2650 грн., премія (0,82%) 65,19 грн. (а.с. 63).

Судом встановлено, що на підставі вищезазначеної довідки позивачу здійснено перерахунок пенсії, що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії (а.с. 64).

Однак, суд вважає, що позивач безпідставно здійснив перерахунок пенсії на підставі довідки №2977лк від 13.03.2018 року, оскільки зазначена довідка погіршує положення позивача (розмір премії нижчий, ніж зазначено в первинній довідці від 31 травня 2017 року №5332). Крім того, відповідач мав правові підставі для здійснення перерахунку пенсії на підставі первинної довідки від 31 травня 2017 року №5332, як це передбачено положеннями пункту 5 Постанови № 103.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та № 947 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268» відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок пенсії позивачу ще з 01 січня 2016 року.

Таким чином, посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» є безпідставним, оскільки на час виникнення спірних правовідносин та на момент звернення до суду з даним адміністративним позовом зазначена постанова прийнята не була.

Також суд критично ставиться до посилань відповідача щодо недійсності довідки від 31 травня 2017 року №5332, оскільки останній не надав суду належних та допустимих доказів того, що така довідка є нечинною, відкликана, чи втратила свою юридичну силу в інший спосіб.

Ураховуючи те, що право позивача на перерахунок пенсії встановлено чинним законодавством України, дотримано всі вимоги, передбачені Порядком №45 (в редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин) для проведення перерахунку пенсії, ОСОБА_2 має законні підстави щодо перерахунку його пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення з урахуванням грошового забезпечення поліцейських від 31 травня 2017 року №5332.

Разом з цим щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату різниці призначеної пенсії з 01 січня 2016 року, суд зазначає наступне.

Як встановлено під час розгляду справи, в період з 01.01.2016 року по 19.12.2016 року пенсія позивачу не виплачувалась, оскільки останній працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом, про що відповідачем було прийнято відповідне рішення про припинення виплати пенсії.

В той же час з 20.12.2016 року по 31.12.2016 року позивачу пенсія виплачена у розмірі 1415,10 грн.

В матеріалах справи є посвідчення особи, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ, разом з цим, правомірність зупинення виплати пенсії позивачу з 01.01.2016 року по 19.12.2016 року не є предметом розгляду в цій справі та позивачем не оскаржується.

Таким чином, оскільки позивачу за період з 01.01.2016 року по 19.12.2016 року пенсія не виплачувалась, суд не вбачає підстав для зобов'язання відповідача зробити перерахунок та виплату різниці пенсії за вказані періоди.

Між тим, щодо позовних вимог про зобов'язання Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок пенсії та виплату різниці з 01 січня 2016 року суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області не перебуває та пенсійні виплати не отримує.

Таким чином у суду відсутні підстави для зобов'язання Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області здійснити перерахунок та виплату різниці пенсії.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з 20 грудня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №5332 від 31 травня 2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату різниці пенсії ОСОБА_2 з 20 грудня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії №5332 від 31 травня 2017 року наданої Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122 Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 528 (п'ятсот двадцять вісім) гривень 60 копійок.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини 26 липня 2018 року.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Лазарєв В.В.