Справа № 812/1709/18
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1709/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку письмового спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації Луганської області про зобовязання вчинити певні дії, скасування розпорядження, визнання неправомірною відмови, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації Луганської області, управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області, відповідно до якого позивач просив суд:

- зобов'язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області поновити в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запис відносно ОСОБА_1 з моменту реєстрації довідки тимчасово переміщеної особи від 12.05.2017 за№ 5905;

- скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Станично- Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 23.01.2018 № 215, від 19.02.2018 № 485 про зменшення фінансування виплати допомоги, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 на 4608,19 грн та 1373,00 грн відповідно;

- визнати неправомірною відмову та зобов'язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2018 про нарахування адресної допомоги.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 виокремлено у самостійне провадження позовні вимоги щодо визнання протиправною та дискримінаційною бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо припинення виплати пенсії за віком з лютого 2018 року ОСОБА_1 та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області виплатити заборгованість пенсії за віком з лютого 2018 року по день прийняття рішення про поновлення виплат з урахуванням компенсації ОСОБА_1

Позовні вимоги до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області - залишено на розгляді в адміністративній справі № 812/1709/18.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на підставі заяви від 19.10.2017 та акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 01.11.2017 № 10174 ОСОБА_1 призначено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеній особі з 19.10.2017 по 30.11.2017 в сумі 1312,00 грн, з 01.12.2017 по 18.04.2018 в сумі 1373,00 грн, про що свідчить витяг з протоколу від 09.11.2017 № 102 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 27.11.2017.

В межах розгляду судової справи № 812/297/18 за позовом ОСОБА_1 до УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення (розпорядження) від 18.01.2018 № 57 та стягнення компенсації втрати частини доходів, відповідачем було надано для суду розпорядження Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 23.01.2018 № 215, від 19.02.2018 № 485 про зменшення фінансування виплати допомоги, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 на 4608,19 грн та 1373,00 грн відповідно. Ці розпорядження позивачу не надсилались. При зверненні представника позивача 11.06.2018 щодо надання завірених копії цих рішень відповідачем було запропоновано чекати відповідь поштою.

07.03.2018 позивач за місцем мешкання: с. Валуйське, вул. О.Кошевого, 73, отримав травму - перелом обох лодижек зі значним зміщенням та з 07.03.18 по 27.03.2018 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Станично-Луганської центральної районної лікарні, тому не мав можливості особисто звернутися з заявою про призначення адресної допомоги на наступний період з 18.04.2018 по 18.10.2018.

18.04.2018 на електронну пошту відповідача був надісланий завірений електронним підписом пакет документів для оформлення адресної допомоги з 18.04.2018 по 18.10.2018. Того ж дня, замовним листом з описом вкладення відправлені ці документи в паперовому вигляді відповідачу.

Замість рішення про призначення адресної допомоги чи відмови у призначенні допомоги позивачу від відповідача надійшов лист, згідно з яким позивачу запропоновано звернутися особисто.

На підставі викладеного позивач просить суд:

- зобов'язати УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області поновити в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб запис відносно ОСОБА_1 з моменту реєстрації довідки тимчасово переміщеної особи від 12.05.2017 за № 5905;

- скасувати розпорядження УСЗН Станично- Луганської РДА Луганської області від 23.01.2018 № 215, від 19.02.2018 № 485 про зменшення фінансування виплати допомоги, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 на 4608,19 грн та 1373,00 грн відповідно;

- визнати неправомірною відмову та зобов'язати УСЗН Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2018 про нарахування адресної допомоги;

- зобовязати УСЗН Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення згідно статті 382 КАС України.

У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув у судове засідання, розгляд справи просив проводити без його участі.

Від представника відповідача 09.07.2018 до суду надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого УСЗН Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, з огляду на наступне.

20.06.2018 відповідачем було поновлено в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб запис відносно позивача ОСОБА_1 №5905.

Щодо ознайомлення ОСОБА_1 з розпорядженням про зменшення фінансування, відповідачем зазначено, що розпорядження про зменшення фінансування виплати пенсії ОСОБА_1 були прийняті на підставі скасування довідки внутрішньо переміщеної особи №57 від 18.05.2018. Дані розпорядження є службовими листами, які адресовані до керуючої ТВБВ №10012/01 філії ЛОУ АТ Ощадбанк, згідно Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596, це є конфіденційною інформацією, згідно укладеного договору про взаємодію між АТ «Ощадбанк» та Управлінням соціального захисту населення Станично-Луганської райдержадміністрації від 31 липня 2015 року. Згідно п. 5.3 даного договору передача інформації будь яким третім особам може здійснюватися тільки за взаємною письмовою згодою сторін. Тому ОСОБА_1 з даними документами не було ознайомлено.

Фінансування було зменшено після скасування довідки внутрішньо переміщеної особи. Довідка Управлінням була скасована на підставі п.5 ч.І ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року, а саме подання недостовірних відомостей. Згідно п.9 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ №365 від 08 червні 2016 року було припинено призначення соціальних виплат. На підставі того, що постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2018 по справі №812/297/18 суд зобовязав Управління поновити довідку ОСОБА_1, відповідачем буде поновлено йому виплату адресної допомоги згідно заяви від 19.10.2017. Тому, посилання на розпорядження про зменшення фінансування, на думку відповідача, є недоречними, так як воно втратило свою юридичну силу на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду.

Щодо заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 18.04.2018 відповідачем зазначено, що вказана заява була надіслана поштою. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг» для отримання грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі необхідно особисто звернутися до Управління з документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, тому заява не була прийнята та розглянута Управлінням згідно законодавства.

16.07.2018 позивачем через канцелярію суду надано відгук (відповідь) на відзив відповідача, відповідно до якого зазначено наступне.

Розпорядження Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 23.01.2018 № 215, від 19.02.2018 № 485 про зменшення фінансування виплати допомоги, у тому числі па оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 на 4608,19 грн та 1373,00 грн відповідно, на думку позивача, мають бути скасовані, проте у відзиві про таку дію відповідач нічого не повідомляє.

Позивач, зауважує, що він скористався своїм правом надати документи як в електронному вигляді, так і поштою замовним листом з описом вкладення.

Також, позивач просив суд винести окрему ухвалу щодо начальника УС3Н ОСОБА_2, який видав розпорядження від 23.01.2018 № 215 та від 19.02.2018 № 485 про зменшення фінансування виплати допомоги, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 на 4608.19 грн та 1373,00 грн для запобігання в подальшому подібних порушень.

В силу вимог частини девять статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення частини 9 статті 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-74 КАС України, суд дійшов до такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (і.н.), ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 91005, м.Луганськ, кв.Молодьожний, 4/39, фактичне місце проживання: 93650, Луганська область, Станично Луганський район, с.Валуйське, вул.Кошового, 73, відповідно до довідки від 12.05.2017 № 5905 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.6-7, 56-57).

Відповідачем на підставі рішення від 18.01.2018 № 57 було скасовано дію довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи ОСОБА_1 від 12.05.2017 № 5905.

Не погодившись із даним рішенням, позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду із позовною заявою до УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області про визнання незаконним та скасування рішення (розпорядження) від 18.01.2018 №57 та стягнення компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 у справі № 812/297/18 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі № 812/297/18 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

-визнано незаконним та скасовано рішення начальника Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 18.01.2018 № 57 щодо скасування довідки внутрішньо переміщеної особи № 5905 ОСОБА_3 (а.с.11-14).

В межах розгляду судової справи № 812/297/18 за позовом ОСОБА_1, відповідачем було надано розпорядження Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 23.01.2018 № 215, від 19.02.2018 № 485 про зменшення фінансування виплати допомоги, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 на 4608,19 грн та 1373,00 грн відповідно, які є предметом даної адміністративної справи.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачу була призначена та виплачувалась щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання як внутрішньо переміщеній особі з 19.10.2017 по 30.11.2017 в сумі 1312,00 грн, з 01.12.2017 по 18.04.2018 в сумі 1373,00 грн, на підставі заяви від 19.10.2017 та акта обстеження матеріально побутових умов сімї від 01.11.2017 № 1074, про що свідчить витяг з протоколу від 09.11.2017 №102 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та рішення УСЗН Станично Луганської РДА від 27.11.2017, що також не заперечують сторони по справі (а.с.25-27).

Оскаржувані позивачем розпорядження УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області від 23.01.2018 № 215, від 19.02.2018 № 485 про зменшення фінансування виплати допомоги, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 на 4608,19 грн та 1373,00 грн відповідно, були винесені відповідачем внаслідок прийняття рішення від 18.01.2018 № 57 про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи ОСОБА_1 від 12.05.2017 № 5905 (а.с.28-29).

Разом з тим, внаслідок скасування постановою Донецького апеляційного адміністративного суду у справі № 812/297/18 від 06.06.2018 рішення начальника Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 18.01.2018 № 57 щодо скасування довідки внутрішньо переміщеної особи № 5905 ОСОБА_1, відповідачем на виконання рішення суду поновлено ОСОБА_3 в єдиній інформаційній базі даних про взятих на облік переміщених осіб, що підтверджується наданим відповідачем скріншотом з єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік переміщених осіб (а.с.49).

Крім того, з довідки УСЗН Станично Луганської РДА про отримання допомоги від 24.07.2018 № 331 вбачається, що позивачу було нараховано адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, зокрема: за січень 2018 року у сумі 1312,00 грн; у лютому 2018 року у сумі 1373, 00 грн; у березні 2018 року у сумі 1373,00 грн; у квітні 2018 року у сумі 823,80 грн (а.с.50,51).

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено факт поновлення відповідачем дії довідки ОСОБА_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 5905 від 12.05.2017 та відповідно поновлення його в єдиній інформаційній базі даних про взятих на облік переміщених осіб, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача в частині зобовязання УСЗН Станично-Луганської РДА Луганської області поновити ОСОБА_1 у вказаній базі даних.

В свою чергу, оскаржувані позивачем розпорядження від 23.01.2018 № 215, від 19.02.2018 № 485 про зменшення фінансування виплати допомоги, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 на 4608,19 грн та 1373,00 грн, були винесені відповідачем у звязку із скасуванням довідки №5905 від 12.05.2017, проте дане рішення відповідача скасовано постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі № 812/297/18, а виплати позивачу фактично проведені, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позову в частині скасування вказаних розпоряджень.

До того ж суд зауважує, що внаслідок винесення Донецьким апеляційним адміністративним судом рішення від 06.06.2018 у справі № 812/297/18, розпорядження відповідача, від 23.01.2018 № 215, від 19.02.2018 № 485 (які є службовим листом) про зменшення фінансування виплати допомоги втратили свою юридичну силу.

Що стосується вимог позивача про визнання неправомірною відмови УСЗН Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області та зобовязання його розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.04.2018 про нарахування адресної допомоги, суд зазначає наступне.

З позовної заяви позивача вбачається та не заперечується сторонами, що 18.04.2018 ОСОБА_1 на електронну адресу відповідача надіслав завірений електронним підписом пакет документів для оформлення адресної допомоги з 18.04.2018 по 18.10.2018. Того ж дня дані документи були направлені відповідачу у паперовому вигляді замовним листом з описом вкладення (а.с.55-57).

На вказану заяву позивача щодо продовження виплат адресної допомоги, відповідач листом від 23.04.2018 № 1297 повідомив ОСОБА_1 про те, що останньому для отримання грошової допомоги необхідно особисто звернутися до управління з документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство (а.с.8,55).

Вирішуючи спір по суті в цій частині, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 22.11.2014 набрав чинності Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії для внутрішньо переміщених осіб.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону № 1706 Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів від 01.10.2014 №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг (далі Порядок № 505).

Відповідно до абз.1 пункту 2 даного Порядку № 505 (у редакції на момент звернення позивача) визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Пунктом 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 (далі - Порядок №509) визначено, що документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік є довідка.

В силу пункту 6 Порядку № 509 довідка діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Відповідно до ст.5 Закону № 1706 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Згідно з п.5 Порядку №505 визначено, що для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сімї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

Відповідно до п.3 Порядку № 505 для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений сімї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому п.5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також предявляє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сімї.

Отже, з вищенаведених положень вбачається, що внутрішньо переміщена особа для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк повинна саме подати, а не надіслати до уповноваженого органу відповідну заяву, де повідомити про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також предявити довідку про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сімї, з чого вбачається особиста присутність заявника. Тому доводи позивача щодо належного звернення до відповідача з заявою про продовження виплат є необґрунтованими.

Відповідно до п.8 Порядку № 505 уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сімї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, зокрема призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сімї.

Оскільки позивачем не дотримано вимог п.5 Порядку №505 щодо форми звернення, то у відповідача не було правових підстав для винесення рішення щодо призначення грошової допомоги або відмови у її призначенні.

Суд критично оцінює посилання позивача як на факт відсутності у нього змоги звернутися до відповідача особисто із заявою про призначення адресної допомоги на наступний період з 18.04.2018 по 18.10.2018, знаходження ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні у Станично-Луганській центральній районній лікарні, з огляду на таке.

Відповідно до копії виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого №917/327 вбачається, що позивач дійсно у період з 07.03.2018 по 28.03.2018 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Станично Луганської ЦРЛ з діагнозом закритий перелом обох лодижек правого голеностопного суглобу зі зміщенням (а.с.6 на звороті).

Разом з тим, на лікарняному позивач перебував до 28.03.2018, тоді як новий період для продовження виплати адресної допомоги починається 18.04.2018. Тобто у позивача була можливість у період з 29.03.2018 по 18.04.2018 звернутись особисто до відповідача з заявою про продовження виплат, що ним не було зроблено.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації Луганської області в повному обсязі та відповідно відсутність підстав для застосування судового контролю за виконанням судового рішення згідно статті 382 КАС України.

Щодо вимоги позивача про винесення окремої ухвали відносно начальника Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області - ОСОБА_2, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З огляду на встановлені обставини у справі та те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для задоволення вимоги позивача про винесення окремої ухвали також відсутні.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 1409,60 грн за подання до суду позовної заяви до управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації Луганської області, управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області до ухвалення судового рішення у справі.

У звязку із відмовою у задоволенні позову ОСОБА_1, з урахуванням вимог ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача судовий збір у сумі 704,80 грн. за подання до суду позовної заяви до управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5 - 9, 44, 73-77, 79, 94, 139, 241 246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично Луганської районної державної адміністрації Луганської області про зобовязання вчинити певні дії, скасування розпорядження, визнання неправомірною відмови, зобовязання вчинити певні дії, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання:91000, м.Луганськ, Жовтневий район, кв.Молодьожний, 4/39,фктичне місце проживання:93650, Луганська область, Станично Луганський район, с.Валуйське, 73, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106) суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4