Справа № 395/1371/17(6-а/395/1/2018)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"01" серпня 2018 р. м. Дніпро справа № 395/1371/17
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2018 р. (суддя Орендовський В.А., м. Новомиргород)

у справі № 395/1371/17

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме:

- визнано дії відповідача щодо непроведення перерахунку пенсії позивачу неправомірними, починаючи з 01 січня 2016 року;

- зобов'язано відповідача здійснити позивачу на підставі довідки № 7897 від 10.05.2017 року, наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області, перерахунок призначеної пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18 листопада 2015 року № 947 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" та виплатити різницю між фактично отриманою та обчисленою пенсією.

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

В іншій частині позову - відмовлено.

У березні 2018 року позивач, посилаючись на положення статей 370, 382 КАС України, звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив суд:

- встановити новий строк подання звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з метою виконання рішення Новомиргородського районного суду у справі №395/1371/17 щодо зобов'язання здійснити позивачу на підставі довідки №7897 від 10.05.2017, наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області, перерахунок призначеної пенсії з 1 січня 2016 року та відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-Х ІІ від 09 квітня 1992 року, постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", № 947 від 18 листопада 2015 року "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268" виплатити різницю між фактично отриманою та обчисленою пенсією;

- накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у межах, встановлених законом.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2018 р. заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено подальший спосіб та порядок виконання рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області по справі № 395/1371/17 від 19.01.2018 р. шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області здійснити ОСОБА_2 на підставі довідки № 7897 від 10.05.2017 року, наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області, перерахунок призначеної пенсії з 01 січня 2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" № 900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18 листопада 2015 року № 947 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268" та виплатити різницю між фактично отриманою та обчисленою пенсією без врахування постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби , та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульовано проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ від 15.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подати у двадцятиденний строк з моменту набрання даною ухвалою законної сили звіт про виконання судового рішення.

В іншій частині заяви відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, скаржник оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі судом встановлено, що рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19.01.2018 року у справі № 395/1371/17 в частині проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2016 головним управлінням виконано. Доплата до пенсії за період січень-березень 2018 року виплачена ОСОБА_2 у березні поточного року.

Зазначає, що суд не дослідив, чи є постанова Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103) тією обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Постанова № 103, яка була прийнята на виконання ч.3 ст.63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, встановила умови та порядок проведення перерахунку пенсій, що здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2013 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Валентина Ніканорівна Великода проти України" суд дійшов висновку, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінитися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти змін у майбутньому. Суд також констатував, що подальша дія судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати, було внесено зміни.

Отже, з дня набрання чинності Постановою № 103 (24.02.2018 року) відбулася зміна у законодавстві, що регулювало пенсійні виплати ОСОБА_2, яким керувався суд при винесенні рішення від 13.04.2018 року, тому перерахунок пенсії ОСОБА_2 має здійснюватися на умовах, визначених Постановою № 103.

Невиконання управлінням Пенсійного фонду України зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату у розумінні ч. 1 ст. 263 КАС України не може бути вагомою причиною для зміни способу та порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Згідно з п. 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов'язань відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищень бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Судом не враховано правові висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 24.03.2015 у справі № 21-66а14, від 26.05.2015 у справі № № 21-199а15.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначив що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

У рішенні від 2 березня 1999 року №2-рп/99 Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як виший орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджет) України.

У рішенні від 25.01.2012 №3-рп/2012 Конституційний Суд України вказав, що зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги повинна відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості і є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист. Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано у практиці Європейського суду з прав людини.

Позивач отримує пенсійні виплати, вид та розмір яких не зменшувався, право на перерахунок пенсії реалізовано, а отже скаржником збережено сутність і зміст права позивача на соціальний захист.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про змін способу та порядку виконання судового рішення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Боржником Головним управлінням пенсійного фонду України у Кіровоградській області листом за №3989/03-19 від 06.03.2018 р. повідомлено про часткове виконання рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2018 року, оскільки здійснено перерахунок з 01.01.2016 р. але проведено виплату лише з 01.01.2018 р., посилаючись на постанову КМУ № 103 від 21.02.2018 р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 378 КАС України дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та зміну порядку та способу виконання, оскільки:

- постанова Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою врегульовано проведення перерахунку пенсії відповідно до постанови КМУ від 15.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", яка прийнята пізніше ніж винесено судове рішення, виключає можливість застосування даної постанови до спірних правовідносин, по яких було ухвалено рішення 19.01.2018 року;

- що стосується вимоги заявника про накладення на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в межах встановлених законом, то суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування штрафу, оскільки на час звернення ОСОБА_2 до суду рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області у справі № 395/1371/17 від 19.01.2018 р. частково виконано.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, але вважає, що судом допущено порушення норм процесуального права під час прийняття рішення, що полягають в наступному.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подавав заяву в порядку ст. 382 КАС України, яка передбачає здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України (ч. 3 ст. 382 КАС України).

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання (ч. 4 ст. 382 КАС України).

Сплата штрафу не звільняє від обов'язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов'язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою (ч. 7 ст. 382 КАС України).

Отже, із вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

При цьому, приписи процесуального законодавства щодо накладення на суб'єкта владних повноважень штрафу на невиконання рішення або неподання звіту не є імперативними, а дозволяють суду діяти на власний розсуд в питанні накладення штрафу.

Суд зазначає, що заходи судового контролю, які просить застосувати позивач, підлягають до застосування у разі не подання звіту суб'єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо зазначені в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення будуть визнані неповажними.

За приписами ч.2 ст.382 КАС України подання звіту із порушенням строку, встановленого судом, не тягне за собою накладення штрафу.

Вирішуючи питання про встановлення подальшого способу та порядку виконання рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області по справі № 395/1371/17 від 19.01.2018 р., суд вказав в ухвалі про те, що відповідач має виплатити різницю між фактично отриманою та обчисленою пенсією без врахування постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року.

На думку колегії суддів, прийняття нового нормативного акта не може вважатись обставиною, що істотно ускладнює рішення суду або робить виконання неможливим, відносно періоду, що передує прийняттю такого нормативного акта. Власно кажучи, суд і прийшов до такого висновку, зобов'язавши виконувати рішення без урахування постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року, адже рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню.

Слід зазначити, що рішення підлягає виконанню за рахунок бюджетних коштів, які призначені саме для виконання судових рішень, а не фінансування поточних витрат, в тому числі за постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 року.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги, що з дня набрання чинності постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 року припиняється дія рішення суду від 19.01.2018 року.

Так, в тексті постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року не передбачається накладення будь-яких обмежень, мораторію, тощо, на виконання судових рішень, які передбачають відповідні виплати. Більш того, саме наявність такої судової практики, як рішення Верховного Суду в зразковій справі від 15.02.2018 № 820/6514/17 (Пз/9901/8/18) передувало прийняттю означеної постанови КМУ.

Також слід зауважити, що змін у законодавстві, на які посилається відповідач в справі, які б зумовили припинення дії рішення суду, в дійсності не відбулось, оскільки підстави, за яких було прийняте таке рішення не тільки не змінились, а й визнані і судом вищої судової інстанції, і Кабінетом Міністрів України. Тому, посилання скаржника на правові позиції, що викладені Європейським судом з прав людини в справі "Великода проти України", є недоречними.

Отже, встановлений постановою КМУ № 103 від 21.02.2018 року порядок здійснення перерахунку та виплати пенсій не може застосовуватись до того періоду, який передує часу прийняття такої постанови і охоплюється рішенням суду, що набрало законної сили.

Це відповідає положенням статті 58 Конституції України, за змістом якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2018 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов'язання відповідача подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.

15.03.2018 року до суду першої інстанції надійшов звіт про виконання судового рішення у справі № 395/1371/17, відповідно до якого суд повідомлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області проведено розрахунок пенсії ОСОБА_2, доплату якої за період з 01.01.2018 року по 31.03.2018 року позивач отримає в березні 2018 року разом з черговою виплатою пенсії. Також повідомлено, що доплату до пенсії на виконання судового рішення по справі № 395/1371/17 за період 2016-2017 роки буде проведено позивачеві в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, надавши правильну оцінку тому, що рішення суду підлягає виконанню, помилково встановив порядок і спосіб подальшого виконання, оскільки прийняття постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року не є обставиною, яка може вплинути на виконання рішення суду щодо перерахунку і виплати різниці між фактично отриманою та обчисленою пенсією, що стосується періоду з 01.01.2016 року по 21.02.2018 року. Подальші виплати мають здійснюватися відповідно до норм постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання і є підставою для скасування ухвали суду.

Разом з тим, заява позивача про встановлення нового строку для подання звіту відповідачем з метою виконання рішення суду є обґрунтованою і підлягає задоволенню, тому слід встановити новий строк для виконання рішення суду і подання звіту суду строком у два місяці. У накладенні штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області слід відмовити.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.

Ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2018 р. у справі № 395/1371/17 скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення нового строку подання звіту Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про виконання рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2018 року у справі №395/1371/17 та накладення на керівника Головного управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області штрафу задовольнити частково.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області новий строк упродовж двох місяців з дня набрання постановою суду законної сили для подання звіту щодо повного виконання рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 19 січня 2018 року у справі № 395/1371/17.

Відмовити у накладенні штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов