Справа № 808/1324/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 червня 2018 року 16:46Справа № 808/1324/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О.., представників:

позивача Панченка С.М.,

відповідача Прокоф'єва С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метпромсервіс»

до Запорізької митниці ДФС

про скасування рішення та картки відмови

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Метпромсервіс» (далі - позивач) до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112080/2018/000014/2 від 12.03.2018 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2018/00113 від 12.03.2018.

Ухвалою суду від 16.04.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 15.05.2018.

Ухвалою суду від 15.05.018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.06.2018.

Представник позивача позов підтримав, зокрема зазначив, що позивачем були надані всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Позовну заяву просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв'язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, представник відповідача зазначив суду, що митним органом було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є значно вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08 червня 2017 року між ТОВ «Метпромсервіс» (Україна) «Покупець» та Interlink Metals & Chemicals AG (Швейцарія) «Продавець» було укладено контракт № 0806-СН (далі - Контракт) відповідно до якого, Interlink Metals & Chemicals AG зобов'язувалося поставить, а ТОВ «Метпромсервіс» прийняти та оплатити Товар в обсязі та за цінами, вказаними в Додатках та Доповненнях до контракту.

19 лютого 2018 року ТОВ «Метпромсервіс» та Interlink Metals & Chemicals AG уклали додаткову угоду № 12 до контракту № 0806-СН від 08.06.2017, відповідно до якої ТОВ «Метпромсервіс» зобов'язувалося прийняти, а Interlink Metals & Chemicals AG поставити (передати) Титан губчатий марки ТГ-ОП-1 фракція -70+12, вагою 13,360 тн., на загальну суму 34736,00 USD.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди № 12 від 19 лютого 2018 року до контракту №0806-СН від 08.06.2017 оплата має бути здійсненна на протязі 60 календарних днів з моменту відвантаження Товару.

Для здійснення митного оформлення товару ТОВ «Метпромсервіс» 27.02.2018 було подано митну декларацію № UA112080/2018/004445 від 27.02.2018, відповідно до якої митна вартість товару була визначена в розмірі відповідно до ціни контракту за першим (основним) методом, виходячи з ціни, встановленої сторонами у додатковій угоді № 12 від 19.02.2018 до контракту № 0806-СН від 08.06.2017 та визначеної у інвойсі, виставленому продавцем. Враховуючи умови поставки DAP Запоріжжя, митна вартість складає: титан губчатий марки ТГ-ОП-1 фракція -70+12, 34736,00 USD за 13,360 тн., 2, 6 USD за 1 кг фізичної ваги.

Разом з МД позивачем були надані відповідачу документи на підтвердження якості, кількості та ціни поставленої продукції, а саме: сертифікат якості № 17010606 від 16.01.2018; сертифікат якості № 17010608 від 17.01.2018; сертифікат якості № 17010642 від 17.01.2018; сертифікат якості № 17010643 від 17.01.2018; сертифікат якості № 17010648 від 17.01.2018; сертифікат якості № 17010685 від 17.01.2018; сертифікат якості № 17010688 від 16.01.2018; сертифікат якості № 17010693 від 17.01.2018; пакувальний лист ISA 10097 від 19.02.2018; рахунок-фактура (iнвойс) № ISA10097 від 19.02.2018; автотранспортна накладна MET-02 від 20.02.2018; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 134 від 21.02.2018; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів 0806-CH від 08.06.2017; додаткова угода №12 від 19.02.018; додаткова угода №3 від 25.07.2017; додаткова угода №6 від 15.11.2017; договір про надання послуг митного брокера № Т-640/17 від 27.12.2017; договір (контракт) про перевезення № Б133 від 06.05.2016; договір (контракт) про перевезення № Б136 від 11.05.2016; договір (контракт) про перевезення № Б322 від 01.11.2017; лист про призначення №20.02 від 20.02.2018; копія митної декларації країни відправлення №18EE1210EE70495160 від 20.02.2018.

09 березня 2018 року позивачем на вимогу відповідача було надано: інвойс виробника від 19.01.2018 №322891/01; експортну декларацію країни відправлення від 19.01.2018 №0411020/190118/0005698; СМR виробника від 19.01.2018 №190118; супровідний лист до СМR від 19.01.2018 №190118; договір-заявка від 14.02.2018 №14/02-02; рахунок про транспортні витрати від 21.02.2018 №374; платіжне доручення 06.03.2018 №8; акт здачі-прийняття транспортних послуг від 27.02.2018 №374.

12 березня 2018 року відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2018/000014/2, відповідно до якого відповідач визначив митну вартість товару, заявленого позивачем до митного оформлення, за резервним шостим методом. А саме, відповідачем була визначена митна вартість титану губчатого марки ТГ-ОП-1 у розмірі 6,6 дол.США/кг.

Також, 12 березня 2018 року в оформлені МД № UA112080/2018/004445 від 27.02.2018 було відмовлено, про що відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2018/00113 від 12.03.2018.

У вищевказаній картці відмови як причину у відмові у митному оформленні (випуску) товарів вказано те, що митним органом проведене коригування митної вартості та винесене відповідне рішення, що вимагає внесення змін до ВМД.

В картці відмови також зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме подання нової ВМД згідно з рішенням про коригування заявленої митної вартості.

Не погоджуючись з Рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів № UA112080/2018/000014/2 від 12.03.2018 та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2018/00113 від 12.03.2018 позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. Проте, наявність розбіжностей є суб'єктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду. Крім того, якщо митним органом виявлено певні розбіжності, витребуванню підлягають не будь-які документі згідно з законодавчо визначеним переліком, а саме ті документи, надання яких може призвести до усунення виявлених розбіжностей.

Щодо посилань відповідача на те, що надана до митного оформлення копія митної декларації країни відправлення №18EE1210EE70495160 від 20.02.2018 не завірена уповноваженими особами/органами чи організаціями, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Проте, вказаний недолік не може бути підставою для прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів, з огляду на те, що подання копії митної декларації країни відправлення від 20.02.2018 №18EE1210EE70495160 не є обов'язковим під час митного оформлення товару, з огляду на приписи ст. 53 Митного кодексу України.

Так, статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Копія митної декларації країни відправлення від 20.02.2018 №18EE1210EE70495160 була надання Позивачем на підтвердження всього ланцюга походження титану губчастого, а саме від виробника - ПАТ «Корпорація ВСМПО - АВІСМА» до Interlink Metals & Chemicals AG (Швейцарія), який в подальшому продав титан губчастий Позивачу.

Суд зазначає, що митний орган зазначаючи про таку розбіжність не вказує якими уповноваженими органами на думку митного органу повинні бути завірений такий документ.

Також, суд зазначає, що митний орган зазначаючи про наявність розбіжності повинен чітко та з посиланням на норми законодавства вказати на наявність розбіжності та зазначити яким саме чином така розбіжність перешкоджає оформленню товару за обраним декларантом методом.

В даному випадку митний орган лише вказує на те, що документ не засвідчено, проте, не вказує, що саме викликало сумніви у достовірності даних викладених в такому документі.

Щодо твердження відповідача, що «Вага брутто товару вказана в митній декларації, пакувальному листі та інвойсі різниться від ваги брутто вказаної в сертифікаті якості» та «неможливості ідентифікувати експортну декларацію країни відправлення» слід зазначити наступне.

Виробник титану губчастого - ПАТ «Корпорація ВСМПО - АВІСМА» в декларації на товари і в інвойсі вказує вага брутто, вага нето, кількість місць, та упаковка - палети (чотири бочки на палеті), в товаро - транспортної накладної виробник вказує вагу палет. У інвойсі продавець (Interlink Metals & Chemicals AG (Швейцарія)) вказує вага нетто, вагу брутто. Таким чином, вага брутто це безпосередньо: вага товару + вага бочок + вага палет.

Щодо посилань відповідача на те, що згідно сертифікатів якості, поданих до митного оформлення, товар упаковано в бочки, що знаходяться на палетах, загальна вага брутто за сертифікатами складає 15384 кг, що не відповідає вазі в брутто заявленій у МД, та не дає можливості однозначно ідентифікувати заявлену партію товару, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

До митного оформлення, Позивачем, 20.02.2018 було подано митну декларацію №18EE1210EE70495160 на партію титану губчастого марки ТГ-ОП-1 фракція -70+12, в графі 35 якої вказана вага брутто(кг) - 15384,000 в графі 38 вказана вага нетто (кг)- 13360,000. В інвойсі відправника № 322891/01 від 19.01.2018 вказаний, (мовою оригіналу) вес нетто, кг - 13.360000, вес брутто 15.38400.

У сертифікатах якості № 17010606 від 16.01.2018; № 17010608 від 17.01.2018; № 17010642 від 17.01.2018; № 17010643 від 17.01.2018; № 17010648 від 17.01.2018; № 17010685 від 17.01.2018; № 17010688 від 16.01.2018; № 17010693 від 17.01.2018 в 20. графі вказана вага брутто/нетто кожної партії та у графі 25.6. кожного сертифіката вказана вага піддонів. Складання ваги брутто/нетто та ваги піддонів за всіма вказаними сертифікатами дає вагу брутто/нетто заявлену в № UA112080/2018/004445 від 27.02.2018.

Стосовно умов поставки слід зазначити, що відповідно до відкритих джерел мережі Інтернет, м. Маарду (ест. Maardu) - місто, розташоване в північно-центральній частині Естонії на березі затоки Мууга (частині Фінської затоки) та межує зі столицею Естонії Таллінном. Відповідно до додаткової угоди № 13 від 20 лютого 2018 року до контракту № 0806-СН від 08.06.2017 умови поставки: FCA - Maardu, Tallinn, Estonia.

За змістом умов постачання FCA правил Інкотермс від 16.09.2010 «Free Carrier» («Франко перевізник») означає, що продавець здійснює передачу товару перевізнику або іншій особі, номінованій покупцем, у власних приміщеннях або у іншому обумовленому пункті. Відповідно FCA від продавця вимагається виконання формальностей для вивезення, якщо такі застосовуються; це умови постачання, коли основну частину перевезення забезпечує покупець, при цьому, покупець самостійно обирає вид транспорту, сам організовує весь ланцюг доставки, укладає договори перевезення. Обов'язок продавця з постачання вважається виконаним, коли він постачає товар - після його митного оформлення у режимі експорту в обумовленому місті. Згідно пп. «а» п.Б3 умов FCA покупець зобов'язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару від поіменованого місця постачання.

Щодо посилань відповідача на те, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі. Враховуючи інформацію www.аrgusмedia.сом щодо ціни на титанову губку марки ТГ-ТВ чи еквівалент в лютому 2018 року, з дотриманням положень наказу ДФС України від 11.09.15 р. № 689 (мінімальна ціна на титанову губку марки ТГ-ТВ у лютому 2018 року за період 10-ти днів, що передують даті складання інвойсу та додатку до зовнішньоекономічного контракту з 09.02.2018 - 18.02.2018 мінімальна ціна склала 6,6 дол.США/кг). Отже заявлений рівень митної вартості титанової губки марки ТГ-ОВ є нижчим за світові ціни на даний товар. З цього приводу судом встановлено наступне.

В якості нормативного обґрунтування правомірності коригування митної вартості товару, відповідач, у своєму рішенні про коригування митної вартості товару послався на «Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» затвердженні Наказом ДФС № 689 від 11 вересня 2015 року.

«Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» затвердженні Наказом ДФС № 689 від 11 вересня 2015 року не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, а отже не можуть встановлювати права та обов'язки для третіх осіб, в даному випадку ТОВ «Метпромсервіс».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в Постанові від 13 березня 2018 року, по справі №826/9932/16, адміністративне провадження №К/9901/670/18, сформував правову позицію щодо вказаних Методичних рекомендацій.

Так, Верховний суд вказав, що посилання митного органу на Методичні рекомендації в обґрунтування доводів касаційної скарги, на думку колегії суддів Верховного Суду, є не прийнятними з огляду на те, що вони розповсюджують свою дію виключно на посадових осіб органів доходів і зборів, призначені для суто внутрішнього обігу і не є нормативно-правовим актом у розумінні частини другої статті 117 Конституції України, не підлягають застосуванню судом, відповідно до положень принципу законності, передбаченого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) та не є джерелом права, яке застосовується судом, згідно зі статтею 7 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діє після 15 грудня 2017 року).

Відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що станом на дату прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, вартість титану губчастого марки ТГ-ОП-1 фракція -70+12 складала 6,6 дол. США/кг. Твердження відповідача, що титан губчастий марки ТГ-ТВ та титан губчастий марки ТГ-ОП-1 фракція -70+12 є аналогічним товаром є припущенням, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, позивачем до матеріалів адміністративної справи надано лист компанії Argus Media Ltd, в якому міститься відповідь на запит ТОВ "Метпромсервис" щодо вартості на титанову губку, а саме титан губчатий марки ТГ-ОП-1 фракція -70+12.

В листі компанії Argus Media Ltd зазначено, що титан губчастий марки ТГ-ОП-1 фракція -70+12 є специфічним ринком. На міжнародному ринку на цей сорт та розмір на теперішній час відсутні катировки цін.

Таким чином, на думку суду, твердження відповідача про те, що ціни на титан губчастий марки ТГ-ТВ та титан губчастий марки ТГ-ОП-1 фракція -70+12 є аналогічними, ґрунтується виключно на припущеннях митного органу.

Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, та поза межами повноважень.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Метпромсервіс».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Метпромсервіс» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 12.03.2018 №UA112080/2018/000014/2.

3. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення 12.03.2018 №UA112080/2018/00113 Запорізької митниці ДФС.

4. Судові витрати в сумі 3524 (три п'ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метпромсервіс» (69014, м. Запоріжжя, вул. Харчова, 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12, 4).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 08.06.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко