Справа № 1540/3708/18
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3708/18
УХВАЛА

30 липня 2018 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали позовної заяви Ізмаїльського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Ізмаїльського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій 4298,82 грн.

Згідно п.п. ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із порушенням вимог встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.

В порушення вимог п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, позивачем не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вимог п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України позивачем не надано власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1762,00 гривень.

Підпунктом 1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем, в порушення приписів ч. 3 ст. 161 КАС України, доказів сплати судового збору до суду не надано.

Разом з цим, в позовній заяві позивач просить суд відстрочити йому сплату судового збору у зв’язку з тим, що він не має можливості сплатити судовий збір у зв’язку з відсутністю коштів.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом № 3674-VI. Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

А відтак, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України "Про судовий збір" від 23.01.2015 р. №2 із вказаного питання роз'яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Разом з тим, позивачем, в порушення ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, не надано до суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним позов у встановлений законом порядку, а наведені ним обставини, за відсутності доказів на їх підтвердження, не є підставою для відстрочення сплати судового збору.

При цьому, зважаючи на строки розгляду даної категорії спорів, позивач не наводить обґрунтувань того, яким чином позивач буде мати можливість сплатити судовий збір, після прийняття судового рішення.

Суддя зазначає, що подання позовної заяви суб’єктом владних повноважень не є безумовною підставою для відстрочення йому сплати судового збору у зв’язку з відсутністю коштів, оскільки ст.5 Закону України “Про судовий збір” чітко встановлює пільги щодо сплати судового збору.

Також, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не обов’язком.

Крім того, невмотивоване звільнення від сплати судового збору суб’єктів владних повноважень утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб’єктів звернення до суду за захистом в тому числі фізичних та юридичних осіб.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити, а позивачу необхідно сплатити судовий збір за звернення до суду з даним адміністративним позовом у розмірі 1762 грн.

Крім того, суддя зазначає, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд накласти арешт на майно та кошти відповідача, де б вони не знаходились.

При цьому, в позовній заяві відсутні посилання на жодні положення КАС України, на підставі яких позивач просить суд вчинити відповідні дії.

Суд зазначає, що положення ст. ст. 151-154 КАС України регулюють види забезпечення позову, зміст, форму, порядок подання та розгляду заяв про забезпечення позову.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі.

Згідно з ч.4 ст.152 КАС України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Зважаючи на вищевикладене, суддя зазначає позивачу про необхідність визначитись із викладеним в прохальній частині позовної заяви клопотанням про “накладення арешту на майно та кошти відповідача, де б вони не знаходились”, у відповідності із вищенаведеними судом приписами КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

При таких обставинах позов повинен бути залишений без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в тексті ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору – відмовити.

Позовну заяву Ізмаїльського об’єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Владичень» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій – залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз’яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук