Справа № 815/1904/18
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1904/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Єренкевич О.А.

За участю сторін:

Представника позивача: ОСОБА_1

Представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» до головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ», в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ головного управління ДФС в Одеській області №2703 від 16 квітня 2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СП-ГАЗ» та визнати протиправними дії відповідача, щодо проведення позапланової виїзної перевірки підприємства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, в порушення 78.4 статті 78 Податкового Кодексу (далі ПК) України не було надано доказів наявності документально підтверджених відомостей про повідомленні товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» про проведення документальної позапланової перевірки до початку її проведення. Крім того, в адміністративному позові позивач посилався і на положення пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, в якій зазначено про необхідність надіслання податковим органом запиту платникові податку на етапі встановлення підстав для проведення позапланової перевірки.

На думку позивача, спірний наказ підлягає скасуванню як такий, що не відповідає вимогам законодавства, а дії податкового органу підлягають визнанню протиправними.

Ухвалою суду від 02.05.2018 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» до головного управління ДФС в Одеській області було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 23.05.2018 року подальший розгляд справи було вирішено проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

04.07.2018 року, 16.07.2018 року у справі були проведені підготовчі судові засідання, в яких представники позивача та відповідача надали пояснення, відзив на адміністративний позов (а.с.19-21), відповідь на відзив (а.с.33-34) та додаткові письмові докази (а.с.23-31, 56-92, 99).

Ухвалою суду від 16.07.2018 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 25.07.2018 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с. 19-21), та зазначила, що ГУ ДФС в Одеській області з метою відпрацювання інформації Державної фіскальної служби України щодо порядку здійснення господарської діяльності ТОВ «Інтервел груп», товариству з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» було надіслано запит щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень. ТОВ «СП-ГАЗ» вищезазначені документи до податкового органу було надано, однак вони не спростували недостовірність даних, що містились у податковій декларації позивача з ПДВ за серпень 2017 року.

На підставі вищезазначеного начальником ГУ ДФС в Одеській області 16.04.2017 року було видано наказ №2703 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «СП - ГАЗ».

23.04.2017 року вищезазначеним наказ був наданий під особистий підпис директору товариства з обмеженою відповідальністю «СП - ГАЗ» ОСОБА_3, після чого фахівцем ГУ ДФС в Одеській області було розпочато перевірку позивача.

При цьому спірний наказ, на думку представника контролюючого органу, було видано на підставі та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, в межах повноважень головного управління ДФС в Одеській області, а тому підстав для визнання його протиправним та скасування не мається.

Судом у справі встановлено наступне.

22.02.2018 року головним управлінням ДФС в Одеській області було отримано лист першого заступника голови Державної фіскальної служби ОСОБА_4 №5443/7/99-99-14-02-02-17, щодо відпрацювання сумнівного податкового кредиту у ТОВ «Інтервел груп», через здійснення ним нереальних господарських операцій приблизно з 20-ма контрагентами (а.с. 59-60).

На підставі вищезазначеного, головне управлінням ДФС в Одеській області звернулось до керівника товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» з запитом №1076/10/15-32-14-07-08 від 25.01.2018 року, щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень, які стосуються господарських відносин з ТОВ «Інтервел груп», відображених позивачем у податкової декларації з ПДВ за серпень 2017 року (а.с. 24).

16.03.2018 року на виконання вимог запиту №1076/10/15-32-14-07-08 товариство з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» надало відповідачу первинну документацію щодо господарських операцій позивача з контрагентом - ТОВ «Інтервел груп» (а.с. 30).

Заступником начальника ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_5 23.03.2018 року було складено доповідну записку №349/11/15-32-14-07 на імя керівника ГУ ДФС в Одеській області про неспростування позивачем недостовірних даних, що містяться у податковій декларації ТОВ «СП-ГАЗ» з ПДВ за серпень 2017 року (а.с. 25).

16.04.2018 року на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України начальником Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області ОСОБА_6 було видано наказ №2703 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СП-ГАЗ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з платником податків ТОВ «Інтервел груп» за період серпень 2017 року з 20 квітня 2018 року тривалістю 5 робочих днів (а.с. 26).

На підставі зазначеного наказу та направлення на перевірку від 19.04.2018 №2946/14-07 головним державним ревізором-інспектором відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 20.04.2018 року було здійснено вихід за місцезнаходженням позивача, та складений акт №442/15-32-14-07 про неможливість вручення наказу на проведення перевірки керівнику товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» ОСОБА_3 у звязку із його відсутністю на робочому місці (а.с. 29).

23.04.2018 року відповідачем було здійснено вдруге вихід за місцезнаходженням позивача та вручено під підпис керівнику товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» наказ №2703 від 16.04.2018 року та направлення на перевірку від 19.04.2018 №2946/14-07, після чого, в період з 23.04.2018 року по 26.04.2018 року податковим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача,

За результатами перевірки податковим органом було складено акт від 05.05.2018 року №972/15-32-14-07/40703518, у висновках якого зазначено про порушення позивачем вимог підпункту «а» п. 198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), в результаті чого було встановлено заниження товариством з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» податку на додану вартість на суму 1031773,00 грн., та завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 3837,00 грн. (а.с. 69-92).

На підставі висновків вищезазначеного акту перевірки головним управлінням Державної фіскальної служби в Одеській області було винесено податкові повідомлення-рішення від 31.05.2018 року № та № (а.с. 61-62).

Представником позивача у судовому засіданні було повідомлено суд, що ТОВ «СП-ГАЗ» із зазначеними податковими повідомлення-рішеннями не погоджується та на час розгляду справи №815/1904/18 в суді, відбувається адміністративне оскарження підприємством вищезазначених рішень субєкта владних повноважень в органах ДФС України.

Як було встановлено судом, на час подання ТОВ «СП-ГАЗ» адміністративного позову до суду 24.04.2018 року головним управлінням ДФС в Одеській області було тільки розпочато проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі наказу №2703 від 16.04.2018 року та направлення на перевірку від 19.04.2018 №2946/14-07, а її закінчення відбулось 26.04.2018 року, тобто вже після звернення позивача до суду.

Суд також зазначає, що позивач протягом проведення підготовчого судового засідання свої позовні вимоги у справі не збільшував. Крім того, у судовому засіданні представник позивача зазначив, що фактично в межах даної адміністративної справи підприємство оскаржує незаконність наказу головного управління ДФС в Одеській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СП - ГАЗ та дії податкового органу лише щодо початку її проведення на підставі спірного наказу.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з наступним.

Згідно п. 1.1 ст. 1 ПК України він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно д п.73.3 ст.73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобовязані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно п.78.5 ст.78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред'явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як вбачається з копії направлення на проведення перевірки №1062/26-15-14-04-04 від 19.04.2018 року, воно було предявлено директору ТОВ «СП-ГАЗ» 23 квітня 2018 року разом із службовим посвідченням посадової особи та врученням копії наказу №2703 від 16.04.2018 року.

Після цього посадова особа контролюючого органу - головний державний ревізор-інспектор відділу позапланових перевірок ризикових платників управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_7 була допущена до проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, яка проводилась з відома та в присутності директора ТОВ «СП-ГАЗ» ОСОБА_3 в період с 23 по 26 квітня 2018 року.

Відповідно до п. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так Верховним Судом у постанові від 17.04.2018 року у справі №826/12612/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест-трейдінг» до головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу №9840 від 28.09.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрінвест-Трейдінг»; визнання протиправними дій головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрінвест-Трейдінг» за наказом № 9840 від 28.09.2017 року висловлено правову позицію, яка полягає в тому, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Відтак, з огляду на наведене позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена і в рішеннях Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі № 804/5402/14 та Верховного Суду України від 24.12.2010 року у справі №21-25а10.

Статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначені повноваження адміністративного суду при вирішені справи, якими він наділений з метою захисту та відновлення порушених прав, свобод та інтересів осіб.

Зазначені положення КАСУ кореспондуються із завданням адміністративного судочинства, визначеним у частині 1 ст. 2 Кодексу, яке полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Матеріалами справи підтверджено та визнається учасниками справи, що за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом було складено акт від 05.05.2018 року "Про результати позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ СП-ГАЗ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з платником податків ТОВ "Інтервел Груп" за серпень 2017 року" та винесено податкові-повідомлення рішення, якими визначені податкові зобовязання та штрафні санкції підприємству з податку на додану вартість.

На підставі викладеного та враховуючи те, що контролюючим органом фактично було реалізовано його компетенцію щодо проведення перевірки, а наказ ГУ ДФС в Одеській області від 16 квітня 2018 року №2703 станом на час розгляду справи №815/1904/18 вже вичерпав свою дію, суд доходить висновку, що позивачем було обрано неналежний спосіб захисту своїх прав та інтересів, який не призведе до правових наслідків щодо їх відновлення, а тому в задоволенні позовних вимог ТОВ «СП-ГАЗ» про визнання протиправним та скасування цього наказу, визнання протиправними дій щодо початку проведення перевірки на підставі цього рішення субєкта владних повноважень слід відмовити.

Крім того суд зазначає, що представником позивача в судовому засіданні не спростовано доказів головного управління ДФС в Одеській області щодо наявності підстав у відповідача для видання спірного наказу, а саме ненадання ТОВ «СП-ГАЗ» пояснень та первинних документів по господарським взаємовідносинам підприємства з ТОВ «Інтервел груп» в обсязі, достатньому для підтвердження достовірності даних, що були відображені підприємством по взаємовідносинам з цим контрагентом в декларації за серпень 2017 року (а.с. 25, 74).

Суд вважає хибним та критично відноситься до твердження представника позивача про те, що податковий орган був зобовязаний потворно звернутись до підприємства із запитом на отримання додаткової інформації та первинних документів, а не проводити документальну позапланову перевірку, як то було зроблено відповідачем, оскільки така позиція позивача не ґрунтується на положеннях Податкового Кодексу України та суперечить правової позиції Верхового Суду України у справі №21-425а14, на яку посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Посилання представника позивача на акт від 04.07.2018 року, який був складений працівниками ТОВ «СП-ГАЗ» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо не прибуття 20.04.2018 року працівників податкового органу за адресою позивача з метою вручення наказу для проведення перевірки, на висновки суду у справі не впливають, оскільки в судовому засіданні було встановлено і сторонами не заперечувалось, що наказ №2703 від 16.04.2018 року та направлення на перевірку від 19.04.2018 №2946/14-07 були вручені директору ТОВ «СП-ГАЗ» в інший день, а саме 23.04.2018 року, і розпочато перевірку було вже після ознайомлення керівника підприємства з наказом.

Крім того суд зазначає, що в межах заявлених позовних вимог в адміністративній справі №815/1904/18 судом не надавалась правова оцінка іншим діям податкового органу, а саме щодо проведення перевірки, складання акту після її проведення та винесення податкових повідомлень-рішень за її результатами, оскільки це б призвело до порушення принципу диспозитивності в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За результатами розгляду адміністративної справи суд доходить висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» задоволенню не підлягають.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат у цій справі (сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1762,00 грн. при поданні адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду).

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «СП-ГАЗ» (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, будинок 1, корпус 20, офіс 414) до головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування наказу, та визнання протиправним дій відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 31 липня 2018 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.