Справа № 714/375/18
Суддя: Козловська Л. Д.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 714/375/18
Провадження № 2-а/714/4/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі :

головуючий-суддя:ОСОБА_1
секретар:ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Герца адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування позовних вимог як на підставу позову посилається на наступне. Постановою поліцейського роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капрала поліції ОСОБА_4, зафіксоване не в автономному режимі, серії БР №332793 від 12.04.2018 року на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП. Як вбачаться зі змісту постанови, позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210094 н.з. СЕ 1966 ВН, о 17 год. 35 хв. рухаючись по вул. Кафедральна, 12 в м. Чернівці, здійснила зупинку в місці позначеному знаком 5.38 додатком табличкою «Інвалід», чим порушила п.п. 8.1, 8.5 ПДР України.

Зазначає, що 12 квітня 2018 року, о вказаній годині позивач транспортним засобом не керувала, й «апріорі» не могла здійснити зупинку автомобілем на місце призначене для інваліда. Вона знала що вказаний транспортний засіб був припаркований на вулиці Кафедральній, 12, та йшла забирати його. Самим транспортним засобом того дня керував її чоловік, який повідомив їй де транспортний засіб припаркований. Коли вона дійшла до транспортного засобу, її побачили поліцейські, які оформляли адміністративний матеріал на якусь людину неподалік, та підійшли до неї. Вони спитали чому вона припаркувала транспортний засіб з порушенням, попросили документи на транспортний засіб та її посвідчення водія, після чого почали складати адмінматеріали (постанову). Інспектор Ясенчук Я.О., не зясувавши дійсних обставин справи, а саме не зясувавши хто саме керував та здійснив зупинку транспортним засобом, винесла відповідну постанову. Просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст. 122 КУпАП №332793 від 12.04.2018 року та провадження по справі у вчинення адміністративного правопорушення закрити.

Позивач на призначені судові засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, так як вона не керувала транспортним засобом та не паркувала його на місце для інваліда, а тому нічого не порушувала.

Відповідач на призначені судові засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Від представника позивача ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що капрал поліції ОСОБА_6, замітивши скоєння адміністративного правопорушення, діючи згідно вимог чинного законодавства, підійшла до позивачки, представилась, з чого і почався розгляд справи про адміністративне правопорушення. Встановивши факт вчинення правопорушення передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП, було розяснено ОСОБА_3 суть правопорушення, ознайомлено її з правами передбачені ст. 63 Конституції України, 268 КУпАП та винесено постанову про адміністративне правопорушення. Після закінчення розгляду справи, поліцейський ОСОБА_6 оголосила постанову, копія якої була вручена під розписку позивачеві. Так як позивач не надала жодних доказів, які б спростували факт вчинення нею правопорушення, її доводи необґрунтовані, у звязку з чим просив суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №332793 від 12.04.2018 року, винесене поліцейським роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капралом поліції ОСОБА_4, на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП. Як вбачаться зі змісту постанови позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 210094 н.з. СЕ 1966 ВН, о 17 год. 35 хв. рухаючись по вул. Кафедральна, 12 в м. Чернівці, здійснила зупинку в місці позначеному знаком 5.38 додатком табличкою «Інвалід», чим порушила п.п. 8.1, 8.5 ПДР України.

Суд, даючи законну та правову оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 р. (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі ч.5 ст.122 КУпАП. Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Відповідно до п. 9. розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, зокрема підлягають з'ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається відповідача.

Згідно ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) забезпечує всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, зокрема підлягають з'ясуванню чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Рішення про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблене на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданих суду документів встановлено, що інспектором поліції не було забезпечено повного та обєктивного зясування обставин справи, та не надано належну та правову оцінку обставинам справи та доказам по справі, що полягає у наступному.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Згідно п. 1.10 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Суд погоджується з фактом встановлення поліцейським адміністративного правопорушення, що сторонами не заперечувалось, однак так як доказування в даних категоріях справ покладається на відповідача, суду не надано належних доказів та не спростовані твердження позивача про те, що остання не керувала транспортним засобом та не здійснювала зупинку транспортного засобу на місці стоянки призначеної для інваліда, отже відсутні докази скоєння саме позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУПАП.

Згідно ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на наведені обставини справи, суд дійшов висновку, що постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, так як постановлена з порушенням вимог законодавства, без встановлення всіх обставин справи, а саме не зясовано чи винна ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, чи саме вона здійснила зупинку транспортного засобу з порушенням ПДР України, та в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 22, 122, 126, 247, 251, 254, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-.

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до поліцейського роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП капрала поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії БР №739953 від 14.09.2017 року, ухваленої поліцейським роти №4 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП, капралом поліції ОСОБА_4, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 гривень на ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.5 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: