Справа № 220/1318/18
Суддя: Якішина О. М.
Дата ухвалення: 2018-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер справи 220/1318/18
Номер провадження № 2-а/220/22/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мацієвської І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Великоновосілківського районного комісаріату підполковника Кріпець Олега Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

14.06.2018 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , в якому просить визнати протиправними дії віськового комісара щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 34/18, винесену 07.06.2018 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП, а справу закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 07 червня 2018 року у приміщенні Великоновосілківського вйськового комісаріату військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №34/18 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме п. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ, так як відмовився проходити медичну комісію щодо призначення його на воєнний час. Згідно постанови, на підставі повістки від 11.04.2018 року, де йому повідомляли про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження медичної комісії щодо призначення його на воєнний час, він 03.05.2018 року повторно не з`явився до військового комісаріату для проходження медичної комісії без поважних причин. Зазначає, що не з`явився до Великоновосілківського військового комісаріату, так як вважає вимоги щодо обов`язкового проходження медичної комісії незаконними.

До 27.03.2014 року ч.2 ст.28 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» було встановлено граничний вік перебування в запасі для сержантського і старшинського складу до 45 років. 01.12.2013 р. йому виповнилося 45 років, що є граничним віком знаходження громадян у запасі Збройних Сил України. Тому вважає, що 01.12.2013 року між ним та державою було припинено правовідносини щодо військового обов`язку і посадові особи військового комісаріату повинні були у 2013 році перевести його у відставку. Після припинення між ним та державою правовідносин щодо військового обов`язку положення зазначених вище законів на нього не розповсюджуються, а тому примушування його до проходження медичного огляду є неправомірним.

Ухвалою від 26.06.2018 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви було відкрите провадження та призначено підготовче судове засідання для розгляду даної справи по суті в порядку загального позовного провадження на 05.07.2018 р.

Ухвалою суду від 05.07.2018 р. справу призначено до розгляду по суті на 07.08.2018 р.

10.07.2018 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на наступне.

Великоновосілківський районний військовий комісаріат не заперечує факт того, що 01.12.2013 році позивачу ОСОБА_1 виповнилося 45 років, але згідно Закону України «Про внесення змін до статті 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 22.07.2014 року, граничний вік перебування у запасі військовозобов`язаних збільшено: чоловіків - до 60 років, жінок - до 50 років, у зв`язку з чим він на теперішній час не досяг граничного віку перебування у запасі Збройних Сил України та підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних згідно зі ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», процедура якого передбачає проходження медичного огляду, визначення військово-облікової спеціальності, призначення у воєнний час, оформлення та видача військово-облікових документів, доведення правил військового обліку, зберігання та використання військового квитка.

На підставі цього ОСОБА_1 перший раз було виписано повістку для проходження медичної комісії 21 грудня 2017 року в приміщенні Великоновосілківського районного військового комісаріату та в подальшому визначення його на воєнний час. 15 грудня 2017 року в приміщенні Великоновосілківського професійного ліцею співробітником даного навчального закладу під особистий підпис було вручено повістку викладачу цього професійного ліцею ОСОБА_1 , даною повісткою йому було запропоновано з`явитися 21.12.2017 року до Великоновосілківського районного військового комісаріату для проходження медичної комісії, щодо визначення його на воєнний час та постановки на військовий облік.

21 грудня 2017 року ОСОБА_1 прибув до Великоновосілківського районного військового комісаріату, але проходити медичну комісію і поновлюватися на військовому обліку категорично відмовився, мотивуючи тим, що йому 01.12.2013 року виповнилося 45 років і на той час, це був граничний вік перебування громадян у запасі Збройних Сил України і згідно п. 2 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і на підставі ст. 32 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані після досягнення граничного віку перебування в запасі виключаються з військового обліку і перебування у запасі.

У зв`язку з внесенням змін до Закону і збільшенням граничного віку перебування осіб у запасі, а позивач на теперішній час не досяг граничного віку перебування у запасі Збройних Сил України та підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних згідно зі ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно чинного законодавства не має законних підстав для виключення його зі списку громадян, які не досягли граничного віку перебування в запасі Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відмовою в проходженні 21.12.2017 року медичної комісії, постановки на військовий облік та в подальшому визначення на воєнний час ОСОБА_1 умисно порушив правила ч. 1 ст. 22, 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, в зв`язку з чим 27 грудня 2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, з додержанням вимог ст. 256 КУпАП відносно ОСОБА_1 04 січня 2018 року о 10:15 год. в приміщенні районного військового комісаріату відбувся розгляд справи про вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170 грн. Не погодившись з таким рішенням, 11.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування даної постанови. В ході розгляду справи в залі судового засідання Снитко І.С. подав письмове клопотання про залишення своєї позовної заяви без розгляду, на підставі чого Великоновосілківський районний суд Донецької області 10.04.2018 року позовну заяву залишив без розгляду. У зв`язку з тим, що визначення на воєнний час та постановки на військовий облік ОСОБА_1 не відбулося, 11.04.2018 року повторно була виписана повістка для проходження 03.05.2018 року військово-лікарської комісії та взяття на військовий облік у Великоновосілківському РВК.

07 червня 2018 року було складено повторно протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, з додержанням вимог ст. 256 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Розгляд адміністративної справи був призначений на 07 червня 2018 року о 16:45 годин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що є запис у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП №34/18 від 07.06.2018 року та його особистий підпис про ознайомлення. 07 червня 2018 року о 16:45 годин в приміщенні районного військового комісаріату відбувся розгляд справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП і притягнуто його до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 510 грн.

Вважає, що всупереч ст. 77 КАСУ позовна заява позивача не містить обґрунтування і підтвердження позовних вимог, що є самостійною підставою для відмови в позові. В свою чергу, працівниками Великоновосілківського районного військового комісаріату дотримано всіх вимог, передбачених ст.ст. 256, 245 КУпАП, щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Вважав постанову від 07.06.2018 р. законною та обґрунтованою, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд адміністративної справи був призначений на 04 січня 2018 року о 10:00 годин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою військового комісара Великоновосілківського районного комісаріату від 04 січня 2018 року о 10:15 год. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 170 грн.

11.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою про скасування даної постанови.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10.04.2018 р. за заявою позивача позовна заява була залишена без розгляду.

11.04.2018 року ОСОБА_1 , особисто, під підпис, повторно була вручена повістка для проходження 03.05.2018 року військово-лікарської комісії та взяття на військовий облік у Великоновосілківському РВК.

07.06.2018 р. о 16-30 год. відносно позивача ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 повторно не виконав вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. № 3543-ХІІ, а саме 11.04.2018 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 особисто отримав повістку про наказ з`явитися 03.05.2018 року до Великоновосілківського районного військового комісаріату для проходження медичної комісії, щодо визначення призначення його на воєнний час. ОСОБА_1 03.05.2018 року повторно не з`явився на виклик військового комісара до Великоновосілківського районного військового комісаріату без поважних причин. Станом на теперішній час ОСОБА_1 не пройшов медичну комісію і тим самим не відбулося призначення його на воєнний час, про що свідчить відсутність записів в реєстраційних журналах Великоновосілківського районного військового комісаріату (а.с. 15).

Зазначений протокол складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в тому числі містить підпис та пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відомості щодо роз`яснення йому його прав та повідомлення про час розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с. 72).

В цей же день, 07.06.2018 р. о 16-45 год. військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 34/18 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (а.с. 10, 73).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що справа розглянута 07.06.2018 р. у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав 07.06.2018 р., що підтверджується його особистим підписом у постанові (а.с. 73).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законордавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що в зв`язку з досягненням ним 01.12.2013 р. віку 45 років він повинен бути виключений з військового обліку і з цього часу між ним та державною припинені будь-які відносини щодо військового обов`язку. І оскільки він не є військовозобов`язаним, то не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП.
З приводу зазначених доводів позивача суд зазначає наступне.
В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно 01.01.2014 р. виключений з військового обліку як такий, що досяг граничного віку перебування у запасі.
Однак, суд звертає увагу на те, що перебування у запасі та перебування на військовому обліку не є тотожними поняттями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань військовослужбовцями на особливий період, а в разі прийняття у випадках та в порядку, визначених законом, відповідного рішення Президента України - і в мирний час проводиться планомірна військова підготовка і забезпечується перебування в запасі та військовому резерві необхідної кількості військовонавчених громадян.

Частиною першою ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі.

Частиною 5 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік призовників і військовозобов`язаних ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.1 Порядку організації та введення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921, цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, виконавчими комітетами сільських, селищних та міських рад (далі - державні органи), військовими комісаріатами, військовими частинами, підприємствами, установами, організаціями та навчальними закладами незалежно від їх підпорядкування та форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

За приписами п. 3 вищезазначеного Порядку, військовий облік ведеться з метою забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, особовим складом у мирний час та особливий період.

Завдання військового обліку: утворення військового резерву людських ресурсів для забезпечення здійснення заходів щодо переведення Збройних Сил та інших військових формувань, утворених відповідно до законів, на організацію і штати воєнного часу, а також для доукомплектування їх особовим складом у мирний час та в особливий період; проведення аналізу кількісного складу та якісного стану призовників і військовозобов`язаних для їх ефективного використання в інтересах оборони та національної безпеки держави; документальне оформлення військово-облікових документів призовників і військовозобов`язаних; бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; здійснення контролю за виконанням призовниками і військовозобов`язаними, посадовими особами державних органів, підприємств, установ та організацій встановлених правил військового обліку ( п.4 Порядку № 921).

Відповідно до п.18 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2016 року № 921 «Про затвердження Порядку організації та введення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», взяттю на військовий облік військовозобов`язаних державними органами, підприємствами, установами та організаціями підлягають громадяни, придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний та воєнний час, які не досягли граничного віку перебування в запасі Збройних Сил.

Суд зазначає, що станом на 01.12.2013 року позивач ОСОБА_1 досяг граничного віку перебування у запасі - 45 років та згідно підпункту 4 пункту 6 статті 37 Закону №2232, у редакції, яка діяла на той час, повинен був виключений з військового обліку.

Законом України № 1604-VII від 22.07.2014 року «Про внесення змін до статті 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який діє з 13.08.2014 року та є чинним на теперішній час, визначено, що граничний вік перебування у запасі для рядового, сержантського і старшинського складу 2 розряду становить 60 років.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже на момент виникнення спірних відносин не досяг граничного віку перебування в запасі відповідно до діючої редакції Закону №2232.

Тобто, з набранням чинності зазначених змін Закону №2232 позивач мав бути зарахований у запас, незалежно від того, чи перебував він на військовому обліку, оскільки не досяг 60-річного віку, а посилання позивача на статтю 58 Конституції України є неприйнятним, оскільки в даному випадку, відсутня зворотна дія в часі Закону №2232, тому що позивач повинен бути поновленим на військовому обліку після набрання чинності змін до ст. 28 Закону №2232, а саме з 2014 року.

Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 07.06.2018 року відносно ОСОБА_1 винесена на підставі, у межах повноважень відповідача та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обгрунтовано, добросовісно, розсудливо та своєчасно, а саме у встановлені строки.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скаржувана постанова прийнята відповідачем у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд залишає постанову Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника Кріпець Олега Володимировича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Постанову Військового комісара Великоновосілківського районного комісаріату підполковника ОСОБА_2 № 34/18 від 07.06.2018 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП, залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного адміністративного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина