Справа № 808/2139/18
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 липня 2018 року 09 год. 25 хв.Справа № 808/2139/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про протиправними та скасування рішення, стягнення компенсації втрати частини доходів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправним та нечинним рішення про відмову у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строку виплати пенсії, оформлене листом від 12.03.2018 №60/Х-9/Е заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області;

стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 73591,47 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою Орджонікідзевського районного суду від 14.08.2017 справа №335/7926/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду було визнано протиправним рішення про відмову ГУ ПФУ в Запорізькій області в перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років починаючи з 01.01.2016, оформлене листом від 21.06.2017 № 468/Х-9 заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.01.2016 згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016. Постанова набрала законної сили 01.11.2017. Перерахунок пенсії позивачем було отримано в грудні 2017 року, а тому, на думку позивача, він має право на стягнення компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строку їх виплати, що передбачено ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-ІV, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, та визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Ухвалою суду від 08.06.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про протиправними та скасування рішення, стягнення компенсації втрати частини доходів залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 02.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №808/2139/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про протиправними та скасування рішення, стягнення компенсації втрати частини доходів. Призначено судове засідання на 26 липня 2018 року.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, зокрема вказав, що однією з обов'язкових умов виплати компенсації є нарахування доходів та їх несвоєчасна виплата. При цьому, на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2017 у справі № 335/7926/17 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача у листопаді 2017 року, а виплата донарахованої суми відбулася у грудні 2017 року. Таким чином, відповідач вважає, що ним не було порушено строки виплати нарахованих сум пенсії. З огляду на таке, просить вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити у позові.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області, як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Так, постановою Орджонікідзевського районного суду від 14.08.2017 у справі №335/7926/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду було визнано протиправним рішення про відмову ГУ ПФУ в Запорізькій області в перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за вислугу років починаючи з 01.01.2016, оформлене листом від 21.06.2017 № 468/Х-9 заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 01.01.2016 згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв'язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 №988 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з 01.01.2016.

На виконання рішення суду, у листопаді 2017 року ГУ ПФУ в Запорізькій області було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та у грудні 2017 року виплачено донараховані суми. На переконання позивача, він має право на стягнення компенсації втрати частини доходів у з зв'язку з порушенням строку їх виплати.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 55 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби (далі - Закон № 2262-XII), та деяких інших осіб» нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Питання, пов'язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок).

Згідно із ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Пункти 1, 2 Порядку відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов'язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов'язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 55 Закону № 2262-XII, ст. 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1 - 3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 грудня 2011 року (справа № 6-58цс11), від 11 липня 2017 року (справа № 21-2003а16), та Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17) та від 18 липня 2018 року (№ 490/6755/15-а).

Щодо суми компенсації суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, у п. 4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому, індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. (Абзац другий пункту 4 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №430 (430-2003-п ) від 31.03.2003).

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Держкомстату таблиця індексів складає: січень 2016р. - 100,9; лютий 2016р. - 99,6; березень 2016р. - 101,0; квітень 2016р. - 103,5; травень 2016р. - 100,1; червень 2016 р. - 99,8; липень 2016р. - 99,9; серпень 2016р. - 99,7; вересень 2016р. - 101,8; жовтень 2016р. - 102,8; листопад 2016р. - 101,8; грудень 2016р. - 100,9; січень 2017р. - 101,1; лютий 2017р. - 101,0; березень 2017р. - 101,8; квітень 2017р. - 100,9; травень 2017р. - 101,3; червень 2017р. - 101,6; липень 2017р. - 100,2; серпень 2017р. - 99,9; вересень 2017р. - 102,0; жовтень 2017р. - 101,2; листопад 2017р. - 100,9; грудень 2017р. - 101,0.

Сума компенсації нараховується відповідно до формули: Ск= (Дн/в х приріст Іі):100, де Ск - сума компенсації, Дн/в - дохід, не виплачений за відповідний період після вирахування податків та обов'язкових платежів; приріст Іі - приріст індексу інфляції у відсотках за період невиплати. ЇЇ визначають множенням місячних індексів інфляції за період невиплати доходу. При цьому в розрахунок не включається індекс інфляції місяця, за який виплачується дохід, індекс інфляції місяця, в якому виплачується заборгованість.

Якщо індекс інфляції за період невиплати доходу, розрахований наростаючим підсумком не перебільшував 100%, то компенсація не нараховується.

Сума доплати за рішенням суду складає 2 794,87 грн., що не заперечується сторонами.

Так, сума компенсації за січень 2016 року складає 676,36 грн.:

(24,2 (приріст індексу інфляції за період з лютого 2016 року по листопад 2017 року) х 2 794,87) / 100 = 676,36 грн.

Сума компенсації за лютий 2016 року складає 721,10 грн.:

(25,8 х 2 794,87) / 100 = 721,10 грн.

Сума компенсації за березень 2016 року складає 687,53 грн.:

(24,6 х 2 794,87) / 100 = 687,53 грн.

Сума компенсації за квітень 2016 року складає 570,15 грн.:

(20,4 х 2 794,87) / 100 = 570,15 грн.

Сума компенсації за травень 2016 року складає 567,36 грн.:

(20,3 х 2 794,87) / 100 = 567,36 грн.

Сума компенсації за червень 2016 року складає 572,95 грн.:

(20,5 х 2 794,87) / 100 = 572,95 грн.

Сума компенсації за липень 2016 року складає 575,74 грн.:

(20,6 х 2 794,87) / 100 = 575,74 грн.

Сума компенсації за серпень 2016 року складає 586,92 грн.:

(21 х 2 794,87) / 100 = 586,92 грн.

Сума компенсації за вересень 2016 року складає 558,97 грн.:

(20 х 2 794,87) / 100 = 558,97 грн.

Сума компенсації за жовтень 2016 року складає 436,00 грн.:

(15,6 х 2 794,87) / 100 = 436,00 грн.

Сума компенсації за листопад 2016 року складає 380,10 грн.:

(13,6 х 2 794,87) / 100= 380,10 грн.

Сума компенсації за грудень 2016 року складає 349,36 грн.:

(12,5 х 2 794,87) / 100 = 349,36 грн.

Сума компенсації за січень 2017 року складає 315,82 грн.:

(11,3 х 2 794,87) / 100 = 315,82 грн.

Сума компенсації за лютий 2017 року складає 285,10 грн.:

(10,2 х 2 794,87) / 100 = 285,10 грн.

Сума компенсації за березень 2017 року складає 231,97 грн.:

(8,3 х 2 794,87) / 100 = 231,97 грн.

Сума компенсації за квітень 2017 року складає 204,02 грн.:

(7,3 х 2 794,87) / 100 = 204,02 грн.

Сума компенсації за травень 2017 року складає 164,9 грн.:

(4,3 х 2 794,87) / 100 = 164,9 грн.

Сума компенсації за червень 2017 року складає 120,18 грн.:

(4,3,5 х 2 794,87) / 100 = 120,18 грн.

Сума компенсації за липень 2017р. складає 111,80 грн.:

(4,0х2 794,87) / 100 = 111,80 грн.

Сума компенсації за серпень 2017р. складає 117,38 грн.:

(4,2 х 2 794,87) / 100 = 117,38 грн.

Сума компенсації за вересень 2017р. складає 58,69 грн.:

(2,1 х 2 794,87) / 100 = 58,69 грн.

Сума компенсації за жовтень 2017р. складає 27,95 грн.:

(1 х 2 794,87) / 100 = 27,95 грн.

Сума компенсації за листопад 2017р. складає 27,95 грн.:

(1 х 2 794,87) / 100 = 27,95 грн.

Варто зазначити, що за грудень 2018 року компенсація не нараховується, оскільки у грудні 2018 року була виплачена заборгованість.

Таким чином, сума компенсації втрати частини доходів за період з 01.01.2016 по 01.12.2017 склала 8 348,30 грн.

Тож позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем невірно визначено суму компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії за постановою Орджонікідзевського районного суду від 14.08.2017 у справі №335/7926/17.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що вищезазначеними нормами встановлено право, а не обов'язок суду, який ухвали в судове рішення зобов'язати суб'єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови суду.

В даному випадку, на переконання суду, відсутні достатні та обґрунтовані підстави для встановлення відповідачу строку для подання до суду звіту про виконання судового рішення.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення відповідачу строку для подання до суду звіту про виконання судового рішення не підлягають задоволенню, а, відтак, в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст. ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (69014, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення компенсації втрати частини доходів про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строку виплати пенсії, оформлене листом від 12.03.2018 №60/Х-9/Е заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 8 348,30 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 65 243,17 грн. - відмовити.

У задоволенні вимог про встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області строку для подання до суду звіту про виконання судового рішення, - відмовити

Присудити на користь вимоги ОСОБА_1 788,28 грн. (сімсот вісімдесят вісім гривні 28 копійок) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 31.08.2018.

Суддя М.С. Лазаренко