Справа № 242/1364/14-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року справа №242/1364/14-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

а участю секретаря судового засідання Борисова А.А.

за участю сторін по справі:

позивач: Лушер Н.М. (за довіреністю)

відповідач: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора м.Гірник» на постанову Селидівського міського суду Донецької області (головуючий І інстанції Моцний О.С.) від 01 липня 2014 року (повне рішення складено 01 липня 2014 року) по справі №242/1364/14-а за позовом Селидівської міжрайонної прокуратури до Селидівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Селидівської міської ради області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Селидівської міської ради від 22.12.2010 року № 246/1 «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення і будівлі»; визнання недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: - від 28.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 90,0 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23; - від 22.09.2011 року нежиле приміщення загальною площею 2931,5 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23, від 28.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 89,3 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23, від 03.08.2011 року нежила будівля та споруда котельня КЕ-10 загальною площею 3073,5 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 40в, від 11.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 61,1 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23; - від 19.10.2011 року нежиле приміщення загальною площею 14,3 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 31; - від 28.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 32,1 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23, від 31.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 67,9 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Шевченко, будинок 33, - від 31.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 82,9 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Шевченко, будинок 33, - від 31.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 49,9 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 31, - від 25.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 179,5 кв. м. за адресою: Донецька область, м.Селидове, м. Гірник, вул. Центральна, будинок 80, - від 31.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 24,1 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Шевченка, будинок 51, - від 11.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 52,3 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, провулок Красноармійський (провулок Червоноармійський), будинок 41, - від 25.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 57 кв.м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, провулок Красноармійський (провулок Червоноармійський), будинок 41, - від 11.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 55,2 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 70. Скасування записів про державну реєстрацію права власності - № 33248752 від 28.03.2011 року, № 33290935 від 22.09.2011 року, № 33252989 від 29.03.2011 року, № 33691350 від 03.08.2011 року, № 33101646 від 11.03.2011 року, № 34919124 від 19.10.2011 року, № 33243720 від 25.03.2011 року, № 33289537 від 31.03.2011 року, № 33289199 від 31.03.2011 року, № 33288935 від 31.03.2011 року, № 33240387 від 25.03.2011 року, № 33289783 від 31.03.2011 року, № 33102939 від 11.03.2011 року, № 33239715 від 25.03.2011 року та № 33103267 від 11.03.2011 року.

Постановою Селидівського міського суду Донецької області від 01 липня 2018 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Селидівської міської ради від 22.12.2010 року № 246/1 «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення і будівлі»; визнано недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а саме: - від 28.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 90,0 кв. м. за адресою: Донецька область, м.Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23; - від 22.09.2011 року нежиле приміщення загальною площею 2931,5 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23, від 28.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 89,3 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23, від 03.08.2011 року нежила будівля та споруда котельня КЕ-10 загальною площею 3073,5 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 40в, від 11.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 61,1 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23; - від 19.10.2011 року нежиле приміщення загальною площею 14,3 кв. м. за адресою: Донецька область, м.Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 31; - від 28.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 32,1 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 23, від 31.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 67,9 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Шевченко, будинок 33, - від 31.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 82,9 кв. м. за адресою: Донецька область, м.Селидове, м. Гірник, вул. Шевченко, будинок 33, - від 31.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 49,9 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 31, - від 25.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 179,5 кв. м. за адресою: Донецька область, м.Селидове, м. Гірник, вул. Центральна, будинок 80, - від 31.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 24,1 кв. м. за адресою: Донецька область, м.Селидове, м. Гірник, вул. Шевченка, будинок 51, - від 11.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 52,3 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, провулок Красноармійський (провулок Червоноармійський), будинок 41, - від 25.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 57 кв.м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м. Гірник, провулок Красноармійський (провулок Червоноармійський), будинок 41, - від 11.03.2011 року нежиле приміщення загальною площею 55,2 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Селидове, м.Гірник, вул. Советська (вул. Радянська), будинок 70. Скасувані записи про державну реєстрацію права власності - № 33248752 від 28.03.2011 року, № 33290935 від 22.09.2011 року, № 33252989 від 29.03.2011 року, № 33691350 від 03.08.2011 року, № 33101646 від 11.03.2011 року, № 34919124 від 19.10.2011 року, № 33243720 від 25.03.2011 року, № 33289537 від 31.03.2011 року, № 33289199 від 31.03.2011 року, № 33288935 від 31.03.2011 року, № 33240387 від 25.03.2011 року, № 33289783 від 31.03.2011 року, № 33102939 від 11.03.2011 року, № 33239715 від 25.03.2011 року та № 33103267 від 11.03.2011 року.

В апеляційній скарзі апеллянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора м.Гірник» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Карпенка Андрія Анатолійовича посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Апелянт зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що вказане рішення безпосередньо стосується майнових прав та законних інтересів Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора м.Гірник», оскільки вказані об'єкти нерухомості включаються до складу ліквідаційної маси Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора м.Гірник», який станом на час прийняття оскаржуваного судового рішення вже перебував у процедурі банкрутства. Також вважає, що рішення прийняте неповноважним судом з порушенням предметної підсудності, оскільки даний спір підсудний господарським судам.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Селидівської міської ради від 22.12.2010 року № 246/1 «Про оформлення права власності на нежитлові приміщення і будівлі» вирішено оформити право власності і видати свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення і будівлі в м. Гірник на ім'я територіальної громади м. Селидове в особі Селидівської міської ради на праві повного господарського відання комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора м. Гірник» згідно з додатком: нежитлова будівля, котельна № 70 за адресою: м. Гірник, вул. Лермонтова, 10; нежитлова будівля, котельня ДКРВ-4 за адресою: м. Гірник, квартал «Восточний»; нежилі приміщення площею 131,6 кв. м, 100,1 кв. м, 61,1 кв. м., 18,5 кв. м. за адресою: м. Гірник, вул. Советська, 23; нежилі приміщення площею 59,8 кв. м., 52,3 кв. м., 131,8 кв. м. за адресою: м. Гірник, пров. Красноармійський, 41; нежиле приміщення площею 55,0 кв. м. за адресою: м. Гірник, вул. Центральна, 80; нежилі приміщення площею 88,1 кв. м., 41,6 кв. м. за адресою: м. Гірник, вул. Шевченко, 33; нежиле приміщення площею 40,0 кв. м. за адресою: м. Гірник, вул. Шевченко, 51; нежиле приміщення площею 55,2 кв. м. за адресою: м. Гірник, вул. Советська, 70; нежилі приміщення площею 54,3 кв. м. та 22,4 кв. м. за адресою: м. Гірник, вул. Советська, 31; нежитлова будівля (сарай) за адресою: м. Гірник, вул. Шевченко, 81; нежитлова будівля площею 2931,5 кв. м. за адресою: м. Гірник, вул. Советська, 23; нежитлова будівля (котельня № КЕ-10) за адресою: м. Гірник, квартал «Центральний».

На підставі наведеного рішення виконавчим комітетом Селидівської міської ради було видано відповідні свідоцтва про права власності Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційна контора м. Гірник».

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом)завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

За приписами п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Тобто, Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду публічно-правових спорів, які виникають у результаті здійснення суб'єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових чи особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір суди мають вирішувати за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Аналогічну правову позицію щодо застосування зазначених норм процесуального права викладено Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 14 червня 2016 року у справі №826/4858/15.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час прийняття судового рішення) передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначене, що привело до невірного вирішення справи.

Крім того, частиною 2 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

В порушення наведених вимог судом першої інстанції не було залучено до участі у справі Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора м. Гірник».

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції.

Пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» указав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У рішенні цього Суду у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року висловлено думку, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції зроблений невірний висновок про те, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апелянта про те, що спір підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України, апеляційним судом не прийнято до уваги виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, ч.1 ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно приписів ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України. Тобто, даний спір не підлягає вирішенню за правилами Господарського судочиснтва.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції зроблений невірний висновок про те, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 239 КАС України суд апеляційної інстанції роз'яснює право позивача на звернення до суду з цим позовом за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3, 4, 19, 46, 238, 305, 310, 315, 319, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора м.Гірник» в на постанову Селидівського міського суду Донецької області від 01 липня 2014 року по справі №242/1364/14-а - задовольнити частково.

Постанову Селидівського міського суду Донецької області від 01 липня 2014 року по справі №242/1364/14-а - скасувати.

Закрити провадження у справі № 242/1364/14-а за позовом Селидівської міжрайонної прокуратури до Селидівської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Роз'яснити позивачу право звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 01 серпня 2018 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 02 серпня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 01 серпня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок