Справа № 826/10676/17
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лебедєвої Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора приватного нотаріуса КМНО Швеця Руслана Олеговича, третя особа ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання протиправними дії, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Державного реєстратора приватного нотаріуса КМНО Швеця Руслана Олеговича третя особа ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

30.07.2018 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення слухання справи на інший день, яка мотивована тим, що представник позивача перебуватиме в іншому судовому засіданні, про що свідчить судова повістка від 10.07.2018 року про розгляд Корольовським районним судом м. Житомира 31.07.2018 року справи №296/5981/18.

Судова колегія поставила на обговорення питання щодо відкладення розгляду справи і не можливості проведення судового засідання за відсутності представника позивача, по причині його зайнятості у другому судовому засіданні.

Присутня у судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» поклалась у даному питанні на розсуд суду.

Надаючи оцінку наведеному клопотанню, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, мотивуючи свою позицію наступним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 309 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 313 КАС України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Так, ухвалою Київського ААС було відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено апеляційний розгляд на 31.07.2018 року. Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення 25.06.2018 року судової повістки.

Таким чином, апелянт був повідомлений про апеляційний розгляд даної справи ще до призначення розгляду Корольовським районним судом м. Житомира справи №296/5981/18, а тому колегія суддів не вбачає підстав для визнання поважними причин неявки у судове засідання представника ОСОБА_2 ОСОБА_4.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представника ОСОБА_2.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася з позовом до Державного реєстратора приватного нотаріуса КМНО Швеця Руслана Олеговича третя особа ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання протиправними дій, зобов'язати вчинити дії.

В судове засідання 19.02.2018 року та 16.04.2018 року Позивач не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи.

Враховуючи те, що позивач повторно не прибув у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений, суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, мотивуючи свою позицію наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності із ч.5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб'єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої на 19.02.2018 року о 14:45.

Вказане судове рішення отримано позивачем 04.12.2017 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотним повідомленням (а.с. 15).

19.02.2018 року у зв'язку із неприбуттям представників сторін, судове засідання було відкладено, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 27).

Цього ж дня, 19.02.2018 року, судовою повісткою про виклик сторін, секретарем судового засідання повідомлено, що розгляд справи відкладений на 16.04.2018 року о 14:45.

Як свідчать матеріали справи, судова повістка отримана позивачем 22.02.2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотним повідомленням (а.с. 31).

Таким чином, позивач був повідомлений про судове засідання призначене на 16.04.2018 року ще 22.02.2018 року, тобто майже за два місяці.

Колегією суддів встановлено, що на момент винесення оскаржуваної ухвали, у суду були відсутні будь-які клопотання від позивача або його представника, та, як наслідок, висновок суду про залишення без розгляду позову у зв'язку із повторною неявкою позивача є обґрунтованим.

В апеляційній скарзі, як на підставу для скасування судового рішення, представник позивача зазначає, що 16.04.2018 року о 13:43 год. (тобто за годину до судового засідання) останнім було відправлено на електрону адресу суду клопотання про витребування доказів, та зазначено, що в разі неявки в судове засідання розглянути вказане клопотання без участі позивача чи його представника.

Апелянт також зазначив, що прибувши 16.04.2018 року о 14:43 год. до приміщення залу судового засідання, секретар його повідомила, що судового засідання вже не буде, так як була складена довідка про повторне неприбуття позивача та його представника. Крім того, секретарем було зазначено, що жодних клопотань від позивача та його представника суду не надходило.

Згодом, о 16.04.2018 року о 16:50 год. на електрону адресу представника позивача надійшла відповідь із суду, про те, що в силу положень абз. 2 п.п.2.2.6 п.2.2 Інструкції з діловодства в адміністративних судах, затвердженої наказом ДСА України №174 від 17 грудня 2013 року, направлений на електронну адресу суду документ не підлягає обробленню та реєстрації внаслідок відсутності електронного цифрового підпису.

Представник позивача наголошує, що надіслана ним заява про витребування доказів відповідала всім вимогам абз. 2 п.п.2.2.6 п.2.2 Інструкції, та вказана норма не містить вимог щодо підписання такого клопотання електронним підписом.

Надаючи оцінку наведеному посиланню, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Наказом Державної судової адміністрації України від 07.09.2012 року № 105 затверджено Тимчасовий регламент обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу, який визначає порядок подання учасниками судового процесу до суду документів в електронному вигляді, а також надсилання таким учасникам процесуальних документів в електронному вигляді, паралельно з документами у паперовому вигляді відповідно до процесуального законодавства.

Відповідно до Регламенту, система обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (далі - Система) - програмний комплекс, що є складовою веб-порталу судової влади, який забезпечує подання до суду документів в електронному вигляді та надсилання документів в електронному вигляді судом учасникам процесу.

Документи можуть бути подані Користувачем до суду і надіслані йому судом в електронному вигляді лише після реєстрації в Системі, розміщеної на офіційному веб-порталі судової влади України.

За приписами п. 4 Регламенту в суд користувачі можуть надіслати в електронному вигляді будь-які документи і матеріали, передбачені процесуальним законодавством.

Тексти процесуальних документів, які адресовані суду, створюються користувачами за допомогою розміщеної в Системі форми шаблону або за допомогою іншого редактора текстів з подальшим перенесенням створеного документа у форму шаблона і скріплюються електронним цифровим підписом, сертифікований зразок якого міститься в базі даних Системи.

Документи, які подаються в якості доказів або інших письмових матеріалів, подані користувачем самостійно або на вимогу суду, повинні бути переведені в електронний вигляд за допомогою засобів сканування.

Кожен окремий документ повинен бути відсканований і завантажений в систему подачі документів у вигляді окремого файлу з обов'язковим скріпленням його електронним цифровим підписом. Кількість файлів повинна відповідати кількості документів, що подаються до суду, а найменування файлів повинно відображатись у переліку документів, що наводиться в супровідному листі (позовній заяві тощо).

Крім того, п. 2.2.6 п. 2.2. Інструкції з діловодства в адміністративних судах України, затверджена наказом Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 року № 174 (далі - Інструкція) передбачено, що обробленню та реєстрації не підлягають електронні документи, у яких: зокрема, зворотна адреса невідома та в тексті документа відсутній підпис, за яким можливо ідентифікувати відправника.

В п.п. 2.2.18 п. 2.2. Інструкції зазначено, що для підтвердження офіційного статусу документів, отриманих електронною поштою, не скріплених електронно-цифровим підписом, або отриманих каналами факсимільного зв'язку, повинні бути надані (надіслані) їх оригінали. До підтвердження оригіналами такі документи мають статус інформаційних.

Таким чином, для підтвердження офіційного статусу документів, отриманих електронною поштою, не скріплених електронно-цифровим підписом, повинні бути надані їх оригінали.

Судова колегія наголошує, що матеріали справи не містили на момент винесення оскаржуваної ухвали ані самого клопотання апелянта, ані відповіді, наданої на нього судом.

Відтак, суддя об'єктивно не міг знати про існування такої заяви від позивача.

Частиною 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Таким чином, суд вважає, що будучи ініціатором судового розгляду справи позивач має активно використовувати власні процесуальні права, не зловживаючи ними, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права йому надані. Натомість визначальними процесуальними обов'язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи та дотримання процесуальних строків.

Відповідно, право особи на доступ до суду перебуває у безпосередньому взаємозв'язку із виконанням тих обов'язків, які покладаються на заявника при реалізації ним своїх прав.

Отже, особи, які беруть участь у справі, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов'язані завчасно повідомити про це суд.

З наведеного вбачається, що позивач зобов'язаний був повідомити суд про неприбуття на засідання або направити іншу компетентну особу.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі «Жук проти України», яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

Колегія суддів наголошує, що позивач був повідомлений про судове засідання призначене на 16.04.2018 року ще 22.02.2018 року, та, на переконання суду, мав достатньо часу на підготовку до участі у судовому процесі та подачі клопотання про витребування певних доказів.

Однак, з незрозумілих причин звернувся до суду засобами електронного зв'язку лише за годину до початку розгляду справи.

Крім того, під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначила, що вона була присутня в суді 16.04.2018 року о 16:45 год, тобто у день та час на який було призначено розгляд даної справи, та підтвердила той факт, що представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 не приходив у судове засідання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийнято вірне рішення про залишення адміністративного позову без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана ухвала прийнята відповідно до норм процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст. 316 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2018 року - залишити без змін.

Повний текст постанови складено «01» серпня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючого судді В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма