Справа № 211/1426/17(2-а/211/102/17)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2018 рокусправа № 211/1426/17(2-а/211/102/17)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

секретар судового засідання: Лащенко Р.В.

за участі представника відповідача Титаренко І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.03.2018 р. (суддя Ніколенко Д.М.) в справі № 211/1426/17 за позовом ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій, відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради (далі - УПСЗН), треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання неправомірними дій щодо несвоєчасної видачі посвідчення члена сім'ї загиблого військовослужбовця встановленого зразку, своєчасного не встановлення дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_4 статусу члена сім'ї загиблого військовослужбовця відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; стягнення матеріальної шкоди в розмірі 27010,65 грн. та моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.03.2018 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати судове рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянтом зазначено про доведеність протиправності дій відповідача з несвоєчасності встановлення її дітям статусу члена сім'ї загиблого військовослужбовця, у зв'язку з чим діти не мали можливості користуватися пільгами з оплати комунальних послуг.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

До судового засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності позивача.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5 до судового засідання не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності третіх осіб.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, проте судове рішення підлягає зміні з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 01.05.2007 р. ОСОБА_3 видано посвідчення № НОМЕР_1 як дружині померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою. Позивач має статус вдови померлого ветерана органів внутрішніх справ згідно зі ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів військової служби» та статус члена сім'ї померлого інваліда війни згідно зі ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Разом з ОСОБА_3 зареєстровані її діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Довідкою № 95 від 06.03.2007 р. підтверджено, що позивач та члени її сім'ї, які перебувають на її утриманні згідно зі ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» має право на 50% знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, палива та користування квартирним телефоном.

24.01.2011 р. позивач звернулася до УПСЗ щодо встановлення її дітям статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та просила видати відповідне посвідчення.

Протягом тривалого часу їй надавалися відповіді на її заяву, роз'яснення щодо встановлення відповідного статусу її дітям, зі змісту яких слідувало, що її діти мають право на встановлення відповідного статусу, однак районне управління наполягає, щоб діти заявниці надали копію ВЛК про встановлення причинного зв'язку смерті батька з захворюванням, одержаним під час виконання обов'язків військової служби.

05.11.2014 р. Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України було видано експертний висновок, відповідно до якого встановлено, що захворювання ОСОБА_7, що призвело до смерті, пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

09.08.2016 р. ВЛК ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» прийнято постанову, відповідно до якої захворювання колишнього старшого лейтенанта міліції ОСОБА_7 пов'язане з виконанням службових обов'язків по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Довідкою № 70 від 20.10.2016 р. позивачу змінено з пункту 2 на пункт 1 статті 10 статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях відповідача ознак неправомірності чи бездіяльності, оскільки при встановленні статусу необхідні були документи, які не відносилися до компетенції відповідача, про що неодноразово наголошувалось позивачу.

Крім того, суд зазначив, що позивач з квітня 2007 року користувалась пільгами, передбаченими статтею 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» як член сім'ї загиблого військовослужбовця, у зв'язку з чим вказав на відсутність підстав для відшкодування матеріальної шкоди в частині сплати комунальних послуг.

Суд погоджується з постановою суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, проте вважає за необхідне змінити її в частині обґрунтування висновків суду для прийняття такого рішення.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми процесуального права.

Предметом оскарження за цим позовом є дії відповідача щодо несвоєчасної видачі позивачу посвідчення члена сім'ї загиблого військовослужбовця встановленого зразку, а також своєчасного не встановлення дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_4 статусу члена сім'ї загиблого військовослужбовця відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та, як наслідок, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача ОСОБА_7 внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

01.05.2007 р. позивачу ОСОБА_3 видано посвідчення № НОМЕР_1 дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, дія цього закону поширюється на дружин (чоловіків) померлих інвалідів Великої Вітчизняної війни, а також дружин (чоловіків) померлих учасників війни і бойових дій, партизанів і підпільників, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге. На дружин (чоловіків) померлих інвалідів війни, учасників бойових дій, партизанів, підпільників і учасників війни, нагороджених орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу, визнаних за життя інвалідами, чинність цієї статті поширюється незалежно від часу смерті інваліда.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 р. № 51, відповідно до абз. 2 п. 9 якого в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, дружині (чоловіку) померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, а також опікуну дітей померлого видається посвідчення.

Зразок такого посвідчення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 р. N 1105 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51». При цьому затвердженим зразком посвідчення визначено, що таке посвідчення має найменування посвідчення саме дружини (чоловіка), опікуна дітей померлого громадянина із числа (ліквідаторів, потерпілих) певної категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Посвідчення, видане позивачу, відповідає за формою зразку посвідчення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 р. № 1105.

Відтак, позивачу після смерті чоловіка встановлено статус дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів першої категорії, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, та видано посвідчення встановленого зразку, що обумовлює висновок про необґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними дій щодо несвоєчасності видачі саме позивачу посвідчення встановленого зразку

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій щодо своєчасного не встановлення її дітям статусу члена сім'ї загиблого військовослужбовця відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» суд вказує на наступне.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2

Зазначені особи є повнолітніми, недієздатними не визнавались, тобто мають адміністративну процесуальну правосуб'єктність (як адміністративну процесуальну правоздатність, так й адміністративну процесуальну дієздатність).

Разом з тим, зазначені особи не звертались до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Позивач не відноситься до осіб, яким законом надано право на звернення до суду в інтересах інших осіб, оскільки не є законним представником цих осіб в контексті ч. 1 ст. 56 КАС України в силу того, що вказані особи є повнолітніми та дієздатними.

Обґрунтовуючи наявність порушеного права, позивач вказує, що внаслідок таких протиправних дій вона не могла користуватися пільгами зі сплати комунальних послуг, проте такі доводи спростовані доказами про користування позивачем з квітня 2007 р. пільгами, передбаченими статтею 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У зв'язку із зазначеним суд приходить до висновку, що відсутні порушені права ОСОБА_3 в контексті несвоєчасності встановлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 статусу члена сім'ї загиблого військовослужбовця відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій відповідача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.03.2018 р. в справі № 211/1426/17 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.03.2018 р. в справі № 211/1426/17 за позовом ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної у м. Кривому Розі ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій, відшкодування шкоди змінити в частині обґрунтування висновків суду.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 06.08.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.08.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко