Справа № 815/2475/18
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2475/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

позивача ОСОБА_1, за паспортом

представника відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (66307, АДРЕСА_1) до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65104, м. Одеса, площа ОСОБА_2,1) про визнання дій протиправними та зобовязання відкрити виконавче провадження,-

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в якій просив:

1. Визнати дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області протиправними та такими, що порушують ОСОБА_1 Конституційні права та інтереси.

2. Зобовязати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у повній відповідності з Законом «Про виконавче провадження» відкрити та здійснити його у повному обсязі у встановлений даним законом термін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

02.032017 р. позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області про визнання його бездіяльності протиправною та такою, що порушує його Конституційне право на звернення.

06.10.2017 р. рішенням Одеського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

08.02.2018 р. постановою Одеського апеляційного адміністративного суду по справі №815/1425/18 рішення Одеського окружного адміністративного суду скасовано. Бездіяльність відповідача у особі керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області визнано протиправною та зобовязано керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області здійснити особистий прийом ОСОБА_1 до 01.04.2018 р.

22.03.2018 р. позивач отримав виконавчий лист по справі №815/1425/17 та надав його до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

28.03.2018 р. позивач поштовим листом отримав повідомлення про повернення йому виконавчого документу без прийняття до виконання начебто на підставі відсутності підтвердження про сплату авансового внеску, яка при примусовому виконанні є обовязковою без посилання на статтю Закону.

Позивач вважає дії відповідача щодо не відкриття виконавчого провадження протиправними та такими, що порушують норми Закону України «Про виконавче провадження».

10.07.2018 р. ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових адміністративних справ за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 18.07.2018 року.

18.07.2018 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд задовольнив клопотання позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції та призначив судове засідання на 07.08.2018 р.

Статтею 287 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно. Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

20.07.2018 року через канцелярію суду від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Приписами Кодексу адміністративного судочинства визначено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду (ч.3 ст162). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162). Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи (ч.3 ст. 79). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч.8 ст.79).

Належних та достатніх доказів поважності причин несвоєчасного подання відзиву на позовну заяву з письмовими доказами відповідачем до суду не надано та відповідно до ч.2 ст. 167 КАС України, ухвалою суду від 08.08.2018 року, яка прийнята на місці та занесена до протоколу судового засідання, повернуто відповідачу відзив на позовну заяву з письмовими доказами та справу вирішено за наявними матеріалами.

Заслухавши вступне слово позивача, зясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.

ВСТАНОВИВ:

06.10.2017 р. рішенням Одеського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до керівника Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про визнання незаконною бездіяльності, зобовязання регулярно здійснювати особистий прийом.

08.02.2018 р. постановою Одеського апеляційного адміністративного суду по справі №815/1425/18 рішення Одеського окружного адміністративного суду скасовано визнано бездіяльність відповідача у особі керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області протиправною та зобовязано керівника Котовської місцевої прокуратури Одеської області здійснити особистий прийом ОСОБА_1 до 01.04.2018 р.

26.02.2018 р. Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по справі №815/1425/17, яким зобовязано керівника Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 здійснити особистий прийом ОСОБА_1І до 01 квітня 2018 р.

22.03.2018 р. позивач надав виконавчий лист по справі №815/1425/17 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

28.03.2018 р. позивач поштовим листом отримав повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22.032018 р. за №091-2394.

Суд встановив, що підставою повернення виконавчого листа стало не надання підтвердження про сплату авансового внеску, яка при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого документу є обовязковою у відповідності до п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції від 07.03.2018 р.) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби. У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Таким чином, частиною другою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений обов'язок особи, яка звертається із заявою про примусове виконання рішення немайнового характеру до боржника юридичної особи, сплатити авансовий внесок, за винятком випадків, передбачених абзацами другим-дев'ятим частини другої цієї статті.

Згідно з п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох днів з дня його предявлення якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Таким чином, суд встановив, що звертаючись до відповідача із заявою про примусове виконання рішення, позивач мав надати докази сплати авансового внеску статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що позивач не надав суду доказів звільнення його від сплати авансового внеску у відповідності до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, посилання на незадовільне матеріальне становище заявника не може бути розцінено судом як обґрунтоване, оскільки норми чинного законодавства не передбачають можливості звільнення особи від сплати авансового внеску з огляду на її майновий стан.

Зокрема, звертаючись до відповідача із заявою про примусове виконання рішення, позивач не ставив питання звільнення його від сплати такого внеску та не надавав будь-яких доказів свого незадовільного майнового стану.

Враховуючи вищевикладене суд робить висновок, що відповідач при поверненні виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання діяв у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене суд робить висновок, що позовні вимоги не належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України судові рішення за наслідками розглядами судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої , статтями 286-288 цього Кодексу , набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення»КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

3. ОСОБА_5 адреса: 66307, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області адреса: 65104, м. Одеса, площа ОСОБА_6,1.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 07.08.2018 року.

Суддя О.Я. Бойко

.