Справа № 817/1284/18
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
15 червня 2018 року м. РівнеСправа №817/1284/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправними дії та рішення щодо відмови у перерахунку розміру пенсії за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно з довідкою ВАТ «Рівнешляхбуд» №15 від 05.03.2018, виданої на підставі заочного рішення Рівненського міського суду від 05.08.2014; зобов`язання перерахувати розмір пенсії за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно з довідкою ВАТ «Рівнешляхбуд» №15 від 05.03.2018, виданої на підставі заочного рішення Рівненського міського суду від 05.08.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, у з травня по червень 1987 позивач брав участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, однак пенсія по інвалідності (2 група) позивачу була призначена в мінімальному розмірі через відсутність довідки про заробітну плату в зоні відчуження з урахуванням фактично відпрацьованого часу, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого часу. Зазначено, що рішенням Рівненського районного суду від 05.08.2014 філіал «Транспортно-експедиційна колона ВАТ Рівнешляхбуд» було зобов`язано видати довідку про заробітну плату в зоні відчуження і в ході виконавчого провадження ВАТ «Рівнешляхбуд» видало таку довідку №15 від 05.03.2018, яку в той же день позивач надав відповідачу для перерахунку розміру пенсії. Вважає дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Ухвалою суду від 14.05.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), та встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем подано до суду відзив, в якому він заперечив проти позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що врахування документів можливе тільки за умови їх підтвердження первинним документами, а тому, на думку відповідача, оскільки довідка про заробітну плату №15 від 05.03.2018, видана ВАТ «Рівнешляхбуд» не на підставі первинних документів, то підстави для її врахування при обчисленні розміру пенсії позивачу відсутні. За таких обставин, просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Рівненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію по інвалідності другої групи на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

05.08.2014 Рівненським міським судом було прийнято заочне рішення у справі №569/7825/14-ц про зобов`язання Філіалу «Транспортно-експедиційна колона ВАТ «Рівнешляхбуд» надати довідку про заробітну плату ОСОБА_1 в зоні відчуження (м.Чорнобиль) на підставі збережених первинних документів за травень 1987 в сумі 1032,09 крб., за червень 1987 в сумі 58,23 крб. з врахуванням оплати робочого дня, надурочних робіт на добу, доплат за роботу у вихідні і святкові дні, збереженого середньомісячного заробітку за період з 11 травня по 01 червня 1987 року (а.с.12).

21.05.2014 на підставі виконавчого листа №569/7825/14-ц (а.с.14) ВАТ «Рівнешляхбуд» видало позивачу розрахунок заробітної плати за вказаний період (а.с.13), у зв`язку з чим постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 25.12.2014 виконавче провадження №45132939 було закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, ухвалою від 20.01.2015 у справі №569/95/15-ц було встановлено, що видана ВАТ «Рівнешляхбуд» довідка за своїм змістом не відповідає виконавчому листу №569/7825/14-ц, тобто фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом не відбулося, внаслідок чого скасовано постанову державного виконавця від 25.12.2014 (а.с.15).

05.03.2018 ВАТ «Рівнешляхбуд» видало нову довідку про заробітку плату ОСОБА_1 в зоні відчуження за період 11.05.1987 01.06.1987 (а.с.16) та 22.03.2018 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №45132939 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом (а.с.17).

Цього ж дня, 05.03.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок його пенсії на підставі довідки ВАТ «Рівнешляхбуд» №15 від 05.03.2018.

Листом №194/10 від 18.04.2018 управління Пенсійного фонду повідомило позивача, зокрема, що брати до уваги для проведення перерахунку пенсії позивача довідку про заробітну плату від 05.03.2018 за №15, видану ВАТ «Рівнешляхбуд» немає підстав, оскільки вона видана не на підставі первинних документів (а.с.19).

Вважаючи дії пенсійного органу щодо відмови у перерахунку розміру пенсії з урахуванням довідки від 05.03.2018 за №15 протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку).

Заробітна плата для обчислення пенсій враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи (п.2 Порядку № 1210).

Згідно з пп.4 п.3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

В усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7 (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку (п.6 Порядку №1210).

Відповідно до статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонд України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, на який посилається відповідач, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Судом встановлено, що на виконання заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/7825/14-ц від 05.08.2014 ВАТ «Рівнешляхбуд» видало довідку №15 від 05.03.2018 про заробітну плату ОСОБА_1 , як такому, що працював у пунктах зони відчуження у м.Чорнобиль в період з 11.05.1987 по 01.06.1987. Вказана довідка містить всю необхідну інформацію, має відбиток товариства та підписана керівником ВАТ «Рівнешляхбуд», чинна та не визнана недійсною.

Суд вважає, що, в даному випадку, позивач не може бути позбавлений свого права на збільшення розміру пенсії згідно з вказаною довідкою через неможливість перевірки її достовірності органами Пенсійного фонду, яка виникла у зв`язку з її формуванням на підставі ксерокопій відповідних документів, а не на підставі первинних документів підприємства (як про це зазначено відповідачем), тобто у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг вплинути. Окрім того, у позивача відсутня будь-яка можливість в інший спосіб отримати відомості, зазначені у цій довідці. Зі свого боку, позивач вчинив всі необхідні для перерахунку розміру пенсії дії, а відтак, не може нести тягар відповідальності за формування роботодавцем (ВАТ «Рівнешляхбуд») належним чином довідки про його заробітну плату.

Крім того, суд зазначає, що дії управління при відмові у перерахунку пенсії позивачу є непропорційними заявленій легітимній меті (підтвердження обґрунтованості довідки про заробітну плату, наданої позивачем, шляхом проведення перевірок), тому їх не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо, адже відповідач у даному випадку не врахував те, що позивач з метою реалізації права на збільшення розміру пенсії ще в 2014 році звертався до суду, яким і було ВАТ «Рівнешляхбуд» зобов`язано видати необхідну належним чином оформлену довідку про заробітну плату, а також той факт, що він позбавлений можливості надати іншу таку довідку.

З огляду на встановлене, суд відхиляє доводи відповідача, що довідка про заробітну плату №15 від 05.03.2018, видана ВАТ «Рівнешляхбуд», не може бути врахована при обчисленні розміру пенсії позивачу.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України").

Згідно з п.п.4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)" № 137-V 14.09.2006, усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполучного Королівства ("Stretch - United Kingdom" № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("Von Maltzan and Others v. Germany" № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Крім того, практикою Європейського суду з прав людини сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у пункті 61 Рішення "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права ("Brumarescu v. Romania" № 28342/95). Крім цього, у пункті 109 справи "Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови" Суд зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку ("Judgment in the Case of Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. Moldova" № 45701/99).

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку, що охоронювані законом права, свободи та інтереси позивача порушені протиправними діями Рівненського ОУ ПФУ Рівненської області, які полягають у не здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням довідки від 05.03.2018 №15, виданої ВАТ «Рівнешляхбуд».

Визначаючи дату, з якої слід відновити порушені права, свободи та інтереси позивача, суд враховує, відповідно до статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 4 статті 45 цього Закону зазначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою щодо врахування при обчисленні розміру пенсії довідки від 05.03.2018 №15, виданої ВАТ «Рівнешляхбуд», - 05.03.2018.

Відтак, відновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів позивача слід здійснити шляхом зобов`язання Рівненського ОУ ПФУ Рівненської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням довідки від 05.03.2018 за №15, виданої Відкритим акціонерним товариством «Рівнешляхбуд» з 01.03.2018.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення повністю.

Правові підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 05.03.2018 за №15, виданої Відкритим акціонерним товариством «Рівнешляхбуд».

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Яворницького, 34, м.Рівне, 33001; ідентифікаційний код 40373305) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з врахуванням довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 05.03.2018 за №15, виданої Відкритим акціонерним товариством «Рівнешляхбуд» з 01.03.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд (пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України).
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 6 серпня 2018 року.

Суддя Щербаков В.В.