Справа № 761/45391/17
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 серпня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Безименної Н.В., суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю. перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, не погоджуючись із вказаним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст.296 КАС України, а саме: апеляційну скаргу подано із пропуском строку, встановленого ст.295 КАС України, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, апелянтом не зазначено адресу електронної пошти.

Згідно з наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, копію ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2018 року апелянт отримав 02 липня 2018 року.

Строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплинув 13 липня 2018 року.

На виконання вимог вказаної ухвали, 20 липня 2018 року (з пропуском встановленого судом строку) апелянтом направлено засобами поштового зв'язку та 23 липня 2018 року до Київського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, мотивоване неможливістю сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів.

Відповідно до ч.1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, вирішення питання про звільнення від сплати судових витрат є правом суду, а не обов'язком, оскільки належить до дискреційних повноважень суду та вирішення даного питання залежить від майнового стану сторони.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регламентовано ст.8 Закону України «Про судовий збір», приписи якої не містять підстав та умов для звільнення суб'єктів владних повноважень від сплати судового збору, зменшення його розміру, відстрочення або розстрочення.

Наведені скаржником у клопотанні обставини щодо відсутності можливості сплатити судовий збір не підтверджені жодними доказами та не свідчать про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених ст.133 КАС України та ст.8 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд доходить висновку, що наведені апелянтом обставини не можуть бути підставою для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору в силу положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Недоліки апеляційної скарги, в частині не зазначення адреси електронної пошти, також не були усунуті скаржником у встановлений судом строк.

До апеляційної скарги було додано клопотання скаржника про поновлення строків на подання апеляційної скарги, обґрунтоване тим, що оскаржувану постанову відповідачем було отримано 16 квітня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Згідно ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд, надаючи оцінку наведеним доводам апелянта, зазначає, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об'єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Апелянт, як суб'єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Згідно з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.39) повний текст рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року отримано скаржником 13 квітня 2018 року, а тому зазначені апелянтом в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження обставини не відповідають дійсності та відхиляються судом.

Згідно ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Повний текст рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року отримано скаржником 13 квітня 2018 року, відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.39), тобто граничним строком подачі апеляційної скарги є 13 травня 2018 року, в той час, як апеляційну скаргу подано відповідачем до суду першої інстанції лише 17 травня 2018 року (зареєстровано судом першої інстанції 15 червня 2018 року), тобто з після закінчення строків, установлених ст.295 КАС України.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження поважних причин пропуску відповідачем строку на апеляційне оскарження апелянтом не зазначено, а судом не встановлено, у зв'язку з чим наявні підстави, визначені п.4 ч.1 ст.299 КАС України для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст.ст.248, 299 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження та звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма