Справа № 404/5662/17(2-а/404/556/17)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2018 року справа № 404/5662/17(2-а/404/556/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Малиш Н.І.,

суддів: Баранник Н.П. Дурасової Ю.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2018 р. (суддя Іванова Н.Ю.) в адміністративній справі № 404/5662/17(2-а/404/556/17) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суд у з позовом до Кропивницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

У позові просила суд визнати дії відповідача щодо припинення виплати пенсії за вислугу років в раніше призначеному розмірі відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІ; зобов'язати відповідача нарахувати позивачеві невиплачену щомісячну пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ за період з 25.06.2015 року по 26.07.2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача, які не ґрунтуються на нормах законодавства.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2018 року по даній справі замінено відповідача його правонаступником - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2018 р. позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У скарзі зазначено, що у спірний період у позивача відсутнє права на пенсію, оскільки в такий період он працював на певній посаді, що не дає право на здійсненні її виплати.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернувся за поновленням пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка була призначена 10.03.2010р., але її виплата не проводилась з 25.06.2015 по 26.07.2016р.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" № 231-VIII (правильно - Закон № 213- VIII) не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", тому з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії, призначена відповідно до Закону № 1789-ХIІ.

Колегія суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач з 10.03.2010 року перебуває на обліку в Кіровоградському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсі. за вислугою років у відповідності Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХIІ від 05.11.1991р.

З органів прокуратури позивач звільнилася 20.03.2014 року у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.

25.06.2015 року позивач була призначена на посаду помічника Міністра екології та природних ресурсів України.

Після повідомлення позивачем відповідача про працевлаштування, було прийнято рішення (розпорядження) про зупинення виплати пенсії позивачеві.

Згідно наказу заступника Міністерства екології та природних ресурсів України - керівника апарату від 26.07.2016 року, позивача звільнено 26.07.2016 року з посади заступника директора Департаменту екологічної безпеки та поводження з відходами згідно з п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 12).

Після повідомлення орган Пенсійного фонду про звільнення, відповідач прийняв рішення про поновлення у виплаті пенсій з 27.07.2016р.

21.02.2017 року позивач звернулася до Кіровоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про прийняття рішення щодо виплати їй пенсії за період з 25.06.2015 року по 26.07.2016 року, виплата якої за цей період була зупинена Управлінням незаконно (а.с. 13-15).

Листом № 11/О-11 від 10.03.2017 року Кропивницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області позивача повідомлено про відсутність підстав для поновлення її пенсії з більш раннього терміну.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України (в редакції чинній на момент звернення позивача до суду) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Аналогічна норма міститься в ст.ст. 122, 123 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що право на звернення до суду з адміністративним позовом не є абсолютним та може бути обмеженим певним строком, визначеним процесуальним законом.

Вказана правова позиція також відображена у постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 344/10641/17.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач 21.02.2017р. зверталась до Відповідача із заявою про незаконне, як вважає Позивач невиплату пенсії за період з 25.06.2015р. по 26.07.2016р., на який Відповідачем було надано відповідь листом від 10.03.2017р. №11/О-11.

Крім того, пенсійні виплати є періодичними платежами, які позивач отримує щомісяця з березня 2010р., а тому про невиплату такої Позивачу повинно було бути відомо.

09.09.2017р. Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Таким чином, враховуючи, що з позовом про захист прав та інтересів Позивач звернулася 09.09.2017 року вказуючи спірний період з 25.06.2015 року по 26.07.2017 року, колегія суддів доходить висновку про пропуск позивачем строків звернення до адміністративного суду за наступний період - з 25 червня 2015р. по 08 березня 2017р. (включно).

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні клопотання від Позивача щодо поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом. Про пропуск Позивачем строку звернення до суду зазначав Відповідач, проте такі доводи не розглянуті були судом першої інстанції.

Таким чином позов в частині заявлених позовних вимог з 25 червня 2015р. по 08 березня 2017р. (включно) підлягає залишенню без розгляду.

Щодо позовних вимог за період з 09.03.2017р. колегія суду зазначає наступне.

Так позивач просить суд зобов'язати відповідача нарахувати позивачеві невиплачену щомісячну пенсію за вислугу років згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ., з 09.03.2017р. (з урахуванням строку звернення до суду) по 26.07.2017 року (включно).

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2015 року позивач була призначена на посаду помічника Міністра екології та природних ресурсів України.

Після повідомлення позивачем відповідача про працевлаштування, було прийнято рішення (розпорядження) про зупинення виплати пенсії позивачеві.

Згідно наказу заступника Міністерства екології та природних ресурсів України - керівника апарату від 26.07.2016 року, позивача звільнено 26.07.2016 року з посади заступника директора Департаменту екологічної безпеки та поводження з відходами згідно з п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу», п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 12).

Після повідомлення орган Пенсійного фонду про звільнення, відповідач прийняв рішення про поновлення у виплаті пенсій з 27.07.2016р., що вбачається з копії пенсійної справи Позивача, наданої Відповідачем на вимогу суду апеляційної інстанції.

Дана обставина визнається і Позивачем, що вбачається із заяви від 21.02.2017р. направленої на адресу Відповідача, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки Відповідачем поновлено виплату пенсій з 27.07.2016р.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції невірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновків суду першої інстанції, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення.

Керуючись статтями 311, 315, 317, 319, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2018 р. в адміністративній справі № 404/5662/17(2-а/404/556/17) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за період з 25 червня 2015р. по 08 березня2017р. (включно) залишити без розгляду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили здати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: Н.І. Малиш

Суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Ю.В. Дурасова