Справа № 826/3101/17
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3101/17 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Мєзєнцева Є.І., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Офісу великих платників ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2018 року адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» до Офісу великих платників ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Темп-3000» (надалі за текстом - «ТОВ «Темп-3000») звернулось до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.11.2016 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на додану вартість на 7 650 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія» суперечать дійсним обставинам та спростовуються первинними документами.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Офіс великих платників ДФС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 205, 209, 212 КК України встановлено, що учасниками організованої групи у період 2014-2016 років зареєстровано або перереєстровано ряд підприємств, у тому числі і ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія», з метою прикриття незаконної діяльності.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Київський апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 28.09.2016 р. по 19.10.2016 р. посадовцями Офісу великих платників ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Темп-3000» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія» за період з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р.

Результати перевірки оформлено актом № 1786/28-10-41-01/31778043 від 26.10.2016р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 198, 200 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») внаслідок чого занижено суму податку податкового зобов'язання з податку на додану вартість на 5 100 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

За умовами договору поставки № 20/04 від 20.07.2015 р. ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія» зобов'язалось передати у власність ТОВ «Темп-3000» тканину технічну особливо міцну, а останнє - прийняти та оплатити її.

На підставі цього договору були складені видаткова та податкова накладні на поставку товару на суму 300 000 грн., у тому числі 50 000 грн. ПДВ.

Розрахунки позивач здійснив шляхом безготівкового перерахунку коштів, а сплачений у складі вартості товару податок на додану вартість у розмірі 5 100 грн. включив у квітні 2015 р. до податкового кредиту.

Разом з тим, слідчою групою здійснюється досудове розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000630 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 205, 209, 212 КК України. У ході розслідування встановлено, що учасниками організованої групи під керівництвом ОСОБА_2 у період 2014-2016 років зареєстровано або перереєстровано на підставних осіб ряд підприємств, у тому числі і ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія», з метою прикриття незаконної діяльності. Також, у процесі обшуку, проведеного у кв. № 51, по вул.. Антоновича, 155, в м. Києві, вилучено печатки значної кількості підприємств, серед яких і печатку контрагента позивача.

Крім того, аналіз інформаційних баз ДФС України свідчить, що ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія» за податковою адресою не перебуває, Свідоцтво платника ПДВ анульовано 05.08.2015 р.

На думку відповідача наведене свідчить про відсутність законного (легального) джерела походження придбаного позивачем товару, а відтак і про завищення податкового кредиту.

За наслідками перевірки Офісом великих платників прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.11.2016 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання із сплати податку на додану вартість на 7 650 грн., у тому числі 5 100 грн. за основним платежем та 2 550 грн. за штрафними санкціями.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України (тут та надалі норми ПК України у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На підтвердження товарності укладеної угоди позивачем до суду першої інстанції було надано копії: договору № 20/04 від 20.04.2015 р., специфікації на постачання товару; рахунку-фактури № 11/2 від 20.04.2015 р., видаткової накладної № 114/5 від 20.04.2015 р; податкової накладної № 30 від 20.04.2015 р., зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних; банківської виписки про сплату 300 000 грн., які свідчать, що зобов'язання за договором між позивачем та його контрагентом виконувались сторонами у повному обсязі.

Таким чином, у ТОВ «Темп-3000» наявні всі необхідні документи, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту по операціям з ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія».

Посилання Офісу великих платників на кримінальне провадження № 0000630, відкрите за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 205, 209, 212 КК України, обґрунтовано не взято судом до уваги, оскільки ані ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 р. у справі № 760/6919/16-к, ані протокол обшуку від 22.03.2016 р. не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентом своїх договірних зобов'язань саме по господарських відносинах з позивачем або встановлення обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб'єктами господарської діяльності.

Доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 809/1139/17 та від 26 червня 2018 р. у справі № 808/2360/17.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а посилання скаржника на те, що Свідоцтво платника ПДВ ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія» анульовано 05.08.2015 р., є помилковим.

Подальше анулювання Свідоцтва платника ПДВ саме по собі не призводить до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації особи платником податку на додану вартість до моменту анулювання Свідоцтва, та не позбавляє правового значення видані за цими господарськими операціями податкові накладні.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Офісу великих платників ДФС залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 03 серпня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя Є.І.Мєзєнцев