Справа № 802/1086/16-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

02 серпня 2018 р. Справа № 802/1086/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка Ігоря Валерійовича

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: Дмитрук Ю.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду, клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви за позовом ОСОБА_3 до Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_3 до Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення.

27 липня 2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного Вінницького окружного адміністративного суду від 22.09.2016, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016, позов задоволено частково, а саме:

Визнано протиправним та скасовано рішення (висновок) оформлене протоколом Атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОП №15.00006026.0035571 від 08.06.2016 року. В решті позовних вимог відмовлено.

19.04.2018 постановою Верховного Суду постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22.09.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 скасовано, справу №802/1086/16-а направлено на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

Направляючи справу на новий розгляд суд касаційної інстанції звернув увагу, що при ухваленні рішень судами першої та апеляційної інстанції були допущені порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, а саме: чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, поважність причин пропущення строку для звернення до адміністративного суду.

13.06.2018 матеріали справи №802/1086/16-а надійшли до Вінницького окружного адміністративного суду.

Автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено головуючого суддю по справі - Жданкіну Н.В.

Ухвалою суду від 19.06.2018 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.07.2018.

Ухвалою від 04.07.2018 розгляд справи було відкладено з підстав визначених ч. 2 ст. 205 КАС України, а саме, з огляду на необхідність витребування нових доказів.

04.07.2018 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання за вх. №27504 про залишення позовної заяви без розгляду. Мотивуючи подане клопотання відповідач посилається на пропущення позивачем визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України строку звернення до суду з даним позовом, зокрема вказує, що позивач дізнався про порушення своїх прав 13.06.2016 під час ознайомлення з атестаційним листом, однак до суду звернувся лише 27.07.2016.

В свою чергу, представником позивача через канцелярію суду 04.07.2018 подано клопотання за вх. №27619 про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду пояснила, що в періоди з 26.05.2016 по 01.06.2016 та з 08.06.2016 по 10.08.2016 позивач перебував на лікарняному, а тому не мав об'єктивної можливості звернутись в строки встановлені ч. 5 ст. 122 КАС України до суду.

Так, надаючи оцінку заявленим представниками сторін клопотанням, які стосуються строку звернення позивача до суду та враховуючи висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 19.04.2018 за наслідками попереднього розгляду даної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, судом встановлено, що позивач з 1995 року по листопада 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. Відповідно до наказу від 07 листопада 2015 року №2 о/с «По особовому складу» Головного управління Національної поліції у Вінницькій області позивача призначено, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції.

Атестаційною комісією №6 Головного управління національної поліції у Вінницькій області 08 червня 2016 року було прийняте рішення, що оформлене протоколом ОП№15.00006026.0035571 від 08.06.2016р, в якому зазначено, що ОСОБА_3 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Саме незгода з прийнятим відповідачем рішенням, зумовила звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

При цьому, як вказує в поданому до суду клопотання представник відповідача позивач дізнався про порушення своїх прав 13.06.2016 під час ознайомлення з атестаційним листом, однак до суду звернувся лише 27.07.2016.

Визначаючись щодо наявності поважних причин пропуску строку, суд враховує наступне.

Згідно довідок про тимчасову непрацездатність №№ 5, 25, 27, 36, 38, 39, 40, 42, доданих позивачем до заяви про поновлення строків звернення до суду, слідує, що в періоди з 26.05.2016 по 01.06.2016 та з 08.06.2016 по 10.08.2016 позивач перебував на лікарняному.

Оцінюючи дані доводи сторони позивача суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні в справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (Рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року).

Також, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Тобто, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, що позивач перебував на лікуванні, що підтверджується відповідними доказами, а також з метою забезпечення права громадян на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску позивачем строку звернення до суду поважними. Відтак, слід поновити пропущений строк звернення до суду. Відповідно, відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 122, 256 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду - задовольнити.

Визнати причини пропуску строку звернення позивачем до адміністративного суду - поважними.

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду.

В задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Повнтий текст ухвали виготовлено та підписано: 06.08.2018

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна