Справа № 826/12872/16
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 липня 2018 року № 826/12872/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю.

за участі представників сторін:

від позивача - Попов В.В.

від відповідача - Кравченко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київська будівельна компанія "Київбудком"
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Київська будівельна компанія «Київбудком» звернулося до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 22.03.2016 № .

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Податковий кодекс України та зазначає, що податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 22.03.2016 № є протиправним, оскільки контролюючим органом порушено порядок проведення перевірки та з тих підстав, що станом на 05.04.2016 Приватне акціонерне товариство «Київська будівельна компанія «Київбудком» податкового боргу не мала.

Представник відповідача заперечив по суті заявлених позовних вимог з огляду на положення Податкового кодексу України, Порядку ведення органами доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765, та зазначив про правомірність податкового повідомлення-рішення від 22.03.2016 № , оскільки Приватним акціонерним товариством «Київська будівельна компанія «Київбудком» порушено строки сплати узгодженої суми грошового зобов'язання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, статті 76 Податкового кодексу України проведена камеральна перевірка своєчасності сплати податків до бюджету Приватним акціонерним товариством «Київська будівельна компанія «Київбудком».

За результатами проведеної перевірки Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві складено акт від 22.03.2016 №118/2655-11-07, яким встановлено порушення Приватним акціонерним товариством «Київська будівельна компанія «Київбудком» термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість протягом строків, визначених пунктом 50.1 статті 50 та пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України.

На підставі складеного акту перевірки Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 22.03.2016 № , яким за затримку сплати грошового зобов'язання в розмірі 1 299 788, 15 грн. зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Київська будівельна компанія «Київбудком» сплатити штраф у розмірі 20%, що складає 259 957,63 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 08.06.2016 № 12847/10/26-15-10-01-35 про результати розгляду первинної скарги та рішенням Державної фіскальної служби України від 12.07.2016 № 15090/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 22.03.2016 № .

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відносно доводів позивача, що контролюючим органом проведено перевірку своєчасності сплати ПрАТ «КБК «Київбудком» податку на додану вартість, в зв'язку з чим дана перевірка є документальною, проте контролюючим органом результати перевірки оформлено актом про результати камеральної перевірки своєчасності сплати податків до бюджету, суд зазначає наступне.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно із статтею 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Порядок проведення документальних планових перевірок встановлений статтею 77 ПК України, за умовами якого документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлений статтею 78 ПК України.

Так, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених підпунктами 78.1.1 - 78.1.18 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та з огляду на те, що контролюючим органом проведена перевірка з питань своєчасності сплати податків до бюджету на підставі інтегрованої картки платника податку з податку на додану вартість, суд приходить до висновку, що відповідачем проведено камеральну перевірку в межах своїх повноважень.

При цьому, суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо ненадіслання на адресу позивача акту від 22.03.2016 № 118/1107, про який зазначено в податковому повідомлені-рішенні від 22.03.2016 № з тих підстав, що матеріали справи підтверджують ті обставини, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акту перевірки від 22.03.2016 № 118/2655-11-07, а у податковому повідомленні-рішенні допущено описку у зазначенні номеру акта.

Як встановлено під час розгляду справи, до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов'язань, визначених у податкових деклараціях з податку на додану вартість від 16.09.2013 № , від 19.09.2013 №, від 18.10.2013 № , від 20.01.2015 № , від 20.01.2014 №, від 21.07.2014 № , від 20.11.2013 № , від 19.06.2014 №, від 20.08.2014 № , від 20.02.2014 № , від 18.04.2014 №, від 24.12.2013 № , від 19.05.2015 № , уточнюючих розрахунках до декларації з ПДВ від 04.02.2015 № , від 04.02.2015 №, від 30.08.2013 № , від 26.11.2015 № та в податкових повідомленнях-рішеннях від 18.03.2014 № 0, від 30.05.2013 № , від 30.05.2013 №.

Відповідно до пп. 36.1 - 36.3 статті 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пп. 38.1.-38.2 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податкове зобов'язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень п. 54.1 статті 54 ПК України не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до п. 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 30.08.2013 № за серпень 2013 року, яким виправлено помилку за серпень 2012 року, позивачем самостійно збільшено суму грошового зобов'язання в розмірі 51 600 грн.

Сума грошового зобов'язання сплачена, згідно з платіжними дорученнями від 26.09.2013 № 15059 на суму 8403,47 грн., № 15058 на суму 9 852 грн., від 09.10.2013 № 15234 на суму 170 грн., від 16.10.2013 № 15297 на суму 16 495 грн., від 30.10.2013 № 15522 на суму 16 679,53 грн. Відповідачем під час проведення перевірки зроблений висновок про порушення термінів сплати узгодженого грошового зобов'язання, сплаченого згідно з платіжними дорученнями від 16.10.2013 № 15297 на суму 16 495 грн., від 30.10.2013 №15522 на суму 16 679,53 грн.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2013 року від 16.09.2013 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 70 170 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжними дорученнями від 30.10.2013 № 15522 на суму 10 335,10 грн., від 19.11.2013 № 15824 на суму 20 919 грн., від 30.01.2014 № 226 на суму 38 924,90 грн.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за серпень 2013 року від 19.09.2013 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 9 852 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжним дорученням від 30.01.2014 № 226 на суму 9852 грн.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за вересень 2013 року від 18.10.2013 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 31 261 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжним дорученням № 226 від 30.01.2014.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2013 року від 20.11.2013 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 2 877 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжним дорученням №226 від 30.01.2014.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за листопад 2013 року від 20.12.2013 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 8 092 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжним дорученням №226 від 30.01.2014.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2013 року від 20.01.2014 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 302 753 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжними дорученнями № 226 від 30.01.2014, 28.02.2014 № 491, № 498, від 27.03.2014 № 937, від 24.04.2014 № 1219.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за січень 2014 року від 20.02.2014 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 1 518 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжним дорученням № 1219 від 24.04.2014.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2014 року від 18.04.2014 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 367 739 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжними дорученнями № 1219 від 30.04.2014, 23.05.2014 № 1561, від 11.06.2014.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за травень 2014 року від 19.06.2014 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 378 832 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжними дорученнями № 103 від 28.07.2014, 29.07.2014 № 108, від 28.08.2014 № 68.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2014 року від 21.07.2014 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 476 018 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжними дорученнями від 28.08.2014 № 68, від 29.08.2014 № 69, від 30.09.2014 № 127.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за липень 2014 року від 20.08.2014 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 331 467 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжними дорученнями від 30.09.2014 № 127, від 24.10.2014 та ухвали суду у справі № 826/9652/14 від 23.07.2014.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за грудень 2014 року від 20.01.2015 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 229 490 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжними дорученнями від 30.01.2015 № 7691, згідно з уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ № від 04.02.2015, уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ № від 11.02.2015, платіжним дорученням № 7931 від 20.02.2015, № 231 від 26.03.2015, № 488 від 30.04.2015, № 660280 від 30.04.2015.

Відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 03.02.2015 № за лютий 2015 року, позивачем самостійно збільшено суму грошового зобов'язання за жовтень 2014 року в розмірі 459 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжним дорученням № 660280 від 30.04.2015.

Відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 03.02.2015 № за лютий 2015 року, позивачем самостійно збільшено суму грошового зобов'язання за жовтень 2014 року в розмірі 56 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжним дорученням № 660280 від 30.04.2015.

Відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 26.11.2015 № за листопад 2015 року, позивачем самостійно збільшено суму грошового зобов'язання за квітень 2013 року в розмірі 24 000 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена згідно з платіжним дорученням № 2546 від 28.12.2015.

Згідно з податковою декларацією з податку на додану вартість за квітень 2015 року від 19.05.2015 № позивачем самостійно визначено податкове зобов'язання в розмірі 266 993 грн. Сума грошового зобов'язання сплачена, згідно з платіжними дорученнями від 30.05.2015 № 922905, № 924360, від 02.06.2015 № 937773, від 30.06.2015 №1362154, №1362155, згідно з уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ № від 30.06.2015, згідно з уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ № від 30.06.2015, згідно з уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ № від 30.06.2015, згідно з уточнюючим розрахунком до декларації з ПДВ № від 30.06.2015.

Представником позивача на підтвердження своєчасності сплати грошових зобов'язань надано копії платіжних доручень № 68 від 28.08.2014 про сплату ПДВ за липень 2014 в розмірі 180 000 грн., № 69 від 29.08.2014 про сплату ПДВ за липень 2014 в розмірі 151 467 грн., № 1117 від 09.07.2015 про сплату заборгованості по ПДВ в розмірі 111 116,80 грн., № 771 від 29.05.2015 про сплату ПДВ за квітень 2015 року в розмірі 37 000 грн., № 776 від 29.05.2015 про сплату ПДВ за квітень 2015 року в розмірі 150 000 грн., № 777 від 29.05.2015 про сплату ПДВ за квітень 2015 року в розмірі 77 500 грн., № 1066 від 30.06.2015 про сплату ПДВ за травень 2015 в розмірі 118 269 грн., № 1492 від 28.08.2015 про сплату ПДВ за липень 2015 в розмірі 109 000,60 грн., № 784 від 02.06.2015 про сплату ПДВ за квітень 2015 року в розмірі 2 493 грн., № 1283 від 30.07.2015 про сплату ПДВ за червень 2015 року в розмірі 9 337,20 грн., № 1233 від 24.07.2015 про сплату ПДВ за червень 2015 року в розмірі 125 000 грн., № 1748 від 30.09.2015 про сплату ПДВ за серпень 2015 року в розмірі 373 195 грн., № 1719 від 30.09.2015 про сплату ПДВ за серпень 2015 року в розмірі 23 000 грн., № 2373 від 20.02.2015 про сплату штрафних санкцій по ПДВ в розмірі 4 461,16 грн., № 989 від 26.03.2015 про сплату штрафних санкцій по ПДВ в розмірі 11 798 грн., №1306 від 30.04.2015 про сплату штрафних санкцій по ПДВ в розмірі 11 798 грн., № 2039 від 09.07.2015 про сплату ПДВ в розмірі 29 342,07 грн., № 2372 від 09.07.2015 про сплату авансу по ПДВ за червень 2015 року в розмірі 7 657,64 грн., № 2100 від 15.07.2015 про сплату ПДВ в розмірі 70 000 грн., № 2105 від 16.07.2015 про сплату ПДВ в розмірі 400 грн., № 2256 від 24.11.2015 про сплату ПДВ в розмірі 720 грн., № 2370 від 11.12.2015 про сплату ПДВ в розмірі 765,72 грн., № 2479 від 22.12.2015 про сплату ПДВ в розмірі 320 грн., № 2546 від 29.12.2015 про сплату ПДВ в розмірі 24151,41 грн., № 2565 від 30.12.2015 про сплату ПДВ в розмірі 843,26 грн., № 127 від 30.09.2014 про сплату ПДВ за серпень 2014 року в розмірі 472 000 грн., № 493 від 29.10.2014 про сплату ПДВ за вересень 2014 року в розмірі 123 350 грн., № 896 від 27.11.2014 про сплату ПДВ за жовтень 2014 року в розмірі 185 871 грн., № 937 від 28.11.2014 про сплату ПДВ за листопад 2014 року в розмірі 1 826 грн., №7691 від 29.01.2015 про сплату ПДВ за грудень 2014 року в розмірі 229 490 грн., № 2266 від 24.11.2015 про сплату штрафних санкцій в розмірі 720 грн., № 845 від 25.11.2014 про сплату штрафних санкцій по ПДВ у листопаді 2014 року у розмірі 62 грн., № 1293 від 26.12.2014 про сплату ПДВ за листопад 2014 року у розмірі 498 417 грн., № 1159 від 15.07.2015 про сплату ПДВ в розмірі 70 000 грн., № 1172 від 16.07.2015 про сплату ПДВ в розмірі 400 грн., № 2370 від 11.12.2015 про сплату штрафних санкцій по ПДВ в розмірі 765,72 грн., № 2371 від 11.12.2015 про сплату штрафних санкцій по ПДВ в розмірі 11,13 грн., № 2479 від 22.12.2015 про сплату штрафних санкцій по ПДВ в розмірі 320 грн., № 2546 від 28.12.2015 про сплату штрафних санкцій та пені в розмірі 24 151,41 грн., № 2565 від 30.12.2015 про сплату штрафних санкцій та пені в розмірі 843,26 грн.

Суд приймає до уваги надані представником позивача копії платіжних доручень.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду справи, зарахування сплачених коштів відбувалося в рахунок погашення податкового боргу минулих платежів.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов'язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з пунктом 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 N 765 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин), З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Пунктом 7 розділу ІІ Порядку № 765 встановлено, що операції в інтегрованій картці платника здійснюються в хронологічному порядку.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Порядку № 765 нарахування податків, зборів та сум єдиного внеску в інтегрованій картці платника здійснюються відповідно до звітності, що подається платником до територіального органу Міндоходів, а також митних та інших платежів - на підставі оформленої митної декларації.

Нарахування узгоджених сум грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами та сум єдиного внеску, нарахованих до сплати, в інтегрованій картці платника здійснюється датою граничного строку сплати таких нарахувань.

При поданні уточнюючого розрахунку, що збільшує або зменшує грошові зобов'язання минулих податкових періодів платника та ліквідаційної звітності, нарахування в інтегрованій картці платника проводиться датою його подання.

У відповідності до пунктів 1, 3, 4 розділу V Порядку № 765, у разі наявності у платника податкового боргу за податками, зборами територіальні органи Міндоходів зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник, в рахунок погашення боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником. У такому самому порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника відповідно до статті 95 Податкового кодексу України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Погашення податкового боргу є зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідними документами.

При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов'язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), територіальний орган Міндоходів самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Як встановлено під час розгляду справи, податковий борг позивача виник в зв'язку із несвоєчасною сплатою суми грошового зобов'язання, визначеного в податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року (податкова декларація з податку на додану вартість № від 20.05.2013).

Разом з тим, вказані обставини мали наслідком виникнення боргу у позивача по сплаті поточних платежів в період з 30.05.2013 по 30.05.2015, сплата якого відбувалася в порядку черговості надходження коштів.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що дані інтегрованої картки платника податків підтверджують правомірність дій контролюючого органу щодо направлення сплачених позивачем сум в рахунок погашення заборгованості минулих періодів, суд приходить до висновку про правомірність застосування до позивача штрафу за порушення правил сплати (перерахування) податків.

При цьому, суд приймає до уваги лист Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 27.07.2015 №12592/10/26-55-23-01, який підтверджує відсутність податкового боргу ПрАТ «КБК «Київбудком» за станом на 24.07.2015, проте вказані обставини не спростовують факту направлення коштів на погашення штрафу/пені тощо.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем доведено правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення від 22.03.2016 №.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Київська будівельна компанія "Київбудком" (місцезнаходження: 03039, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, 119, ідентифікаційний код 24934463) до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (місцезнаходження: 01011, м.Київ, вул. Лєскова, 2, ідентифікаційний код 39669867) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст рішення складений 02.08.2018.