Справа № 826/340/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

02 серпня 2018 року м. Київ № 826/340/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву про відвід судді колегії суддів у справі №826/340/17, а саме - судді Аблова Є. В., в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Національного банку України

про зобов'язати вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національного банку України про зобов'язати вчинити дії.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С. від 16.01.2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2017 року закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи до колегіального розгляду.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 06.06.2017 року визначено колегію суддів у складі головуючого судді Мазур А.С., суддів Вєкуа Н.Г. та Літвінової А.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.10.2017 року змінено склад колегії суддів, а саме, замінено суддю Вєкуа Н.Г. на Аблова Є.В.

Через відділ документального обігу та контролю (канцелярію) суду 17.07.2018 року позивачем подано заяву про відвід судді колегії у справі №826/340/17, а саме Аблова Є.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2018 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Аблова Є.В. визнано необґрунтованою. Зупинено провадження у справі №826/340/17 до вирішення питання про відвід судді. Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передано заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вирішення питання про відвід судді Аблова Є.В. здійснюється суддею Григоровичем П.О., який не входить до складу суду, що розглядає справу №826/340/17, і визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із приписами частини восьмої та частини одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Суд, ознайомившись із заявою позивача про відвід судді Аблова Є.В., встановив, що заяву обґрунтовано тим, що справа у зв'язку із зміною складу суду у справі №826/340/17 та за участі у справі судді Аблова Є.В., всупереч ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не проводилося попереднє судове засідання, а представники відповідача усно не викладали в присутності судді Аблова Є.В. зміст своїх заперечень щодо предмета позову, пояснення щодо них. Крім того, позивач зазначив, що відповідач 27.04.2016 опублікував на своєму офіційному веб-сайті інформацію про звернення до Вищої кваліфікаційної комісії України про притягнення судді Аблова Є.В. до відповідальності, що в свою чергу, на думку позивача, створює тиск на суддю Аблова Є.В. та ставить позивача в нерівне становище із відповідачем.

Статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов'язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

З аналізу практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вбачається, що останнім визначено концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Так, у справі «П'єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової цього поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Отже, враховуючи європейську судову практику та обставини, викладені у заяві про відвід судді Аблова Є.В., суд дійшов висновку, що твердження позивача щодо наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді Аблова Є.В. є власним судженням позивача, яке не ґрунтується на будь-яких об`єктивних та належних доказах, що не може свідчити про наявність підстав для відводу судді, передбачених статтею 36 КАС України.

Отже, судом встановлено, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у заяві про відвід судді Аблова Є.В.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Аблова Є.В. у справі №826/340/17.

Керуючись положеннями статей 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Аблова Є.В. від розгляду адміністративної справи №826/340/17 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Григорович