Справа № 808/1893/18
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року (о 17 год. 35 хв.)Справа № 808/1893/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Токмацького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Токмацького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - Токмацьке обєднане УПФУ в Запорізькій області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах;

зобовязати відповідача при призначенні пенсії позивачу врахувати стаж роботи, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи на ПП «Агрофірма «Світоч» (раніше колгосп «Красне знамя», КСП «Червоний прапор») з 23.07.1980 по 20.10.1980 на посаді зварника та з 05.02.1985 по 26.08.1989 на посаді електрозварника, з 27.05.1991 по 10.07.1995 на посаді електрозварника в ПАТ «Токмацьке АТП-12365» (раніше Автопідприємство 12365), з 08.09.1989 по 14.05.1991 на посаді електрозварника ТОВ «Токмацький гранітний карєр».

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначає, що має право на отримання пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, як особі, що працювала на роботах по Списку №2, у звязку з чим 02.08.2017 звернувся з відповідною заявою до відповідача. Вказує, що листом від 21.11.2017 йому відмовлено на підставі недостатності документів, що визначають право на пенсію на пільгових умовах та недостатністю пільгового стажу роботи. Вважає, що відмова Токмацького обєднаного УПФУ в Запорізькій області включити до пільгового стажу періоди роботи, записані в трудовій книжці, у звязку з не наданням уточнюючої довідки є порушенням конституційного права на соціальний захист.

Ухвалою суду від 25.05.2018 відкрите провадження в адміністративній справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначене перше судове засідання на 22 червня 2018 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позов не визнав, 22 червня 2018 року надіслав суду відзив на адміністративний позов (№ 19491), у якому, зокрема, пояснює, що до пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано лише періоди роботи у ВАТ «Південдизельмаш», у ВАТ «Запоріжрудбуд», в ТОВ «Токмацький гранітний карєр», оскільки довідок, що уточнюють період роботи та пільговий характер роботи на ПП «Агрофірма «Світоч» (раніше колгосп «Красне знамя», КСП «Червоний прапор») та в ПАТ «Токмацьке АТП-12365», позивачем не було надано. Крім того, зауважує, що жодних підтверджуючих документів атестації робочого місця за період роботи з 27.05.1991 по 10.07.1995 на посаді електрозварника в ПАТ «Токмацьке АТП-12365» від позивача не надходило, у наданій ОСОБА_1 копії трудової книжки записи про проведення атестації робочого місця за вказаний вище період відсутні. Враховуючи викладене, вважає, що відповідно до поданих документів, пільговий стаж позивача на роботах зі шкідливими умовами праці за Списком №2 є недостатнім для призначення пенсії згідно з п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до записів в трудових книжках ОСОБА_1М, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії БТ-І № 5589397 та №0763717 встановлено наступне:

з 23.07.1980 по 20.10.1980 працював у колгоспі «Красне знамя» на посаді зварника;

з 05.02.1985 по 26.08.1989 призначений на посаду електрозварника у колгоспі «Красне знамя»;

з 08.09.1989 по 14.05.1991 на посаді електрозварника 4 розраду на ТОВ «Токмацький гранітний карєр»;

з 27.05.1991 по 10.07.1995 на посаді електрогазозварника в Автопідприємство 12365.

Позивач звернувся до Токмацького обєднаного УПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, позивачем отримано повідомлення від 21.11.2017 №5732/02 про відмову у призначенні пенсії за Списком №2, у звязку з відсутністю пільгового стажу для призначення пенсії, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, вищевказані періоди роботи позивача в ПП «Агрофірма «Світоч» (раніше колгосп «Красне знамя», КСП «Червоний прапор») з 23.07.1980 по 20.10.1980 на посаді зварника та з 05.02.1985 по 26.08.1989 на посаді електрозварника, з 27.05.1991 по 10.07.1995 на посаді електрозварника в ПАТ «Токмацьке АТП-12365» (раніше Автопідприємство 12365), з 08.09.1989 по 14.05.1991 на посаді електрозварника ТОВ «Токмацький гранітний карєр» відповідач не зарахував до пільгового стажу за Списком №2, так як вони не підтверджені уточнюючими довідками вищевказаних підприємств, чи їх правонаступниками.

Вважаючи дії відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту «б» частини першої ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, (далі - Закон № 1788-ХІІ) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 (розділ ХХХІІ «Загальні професії»), передбачені електрогазозварники та їх підручні, (розділ ХХІХ «Будівництво будівель та споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту та зв'язку, жилих та культурно-побутових, а також надземних будівель та споруд шахт, рудників та комунікацій».

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, розділом ХХХІІІ «Загальні професії» передбачені: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні та ручному зварюванні, на півавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, розділом XXXІІІ «Загальні професії» передбачені: газозварники; електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах; електрозварники ручного зварювання.

У відповідності до пункту 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).

Суд досліджуючи матеріали справи, зазначає, що з копії трудових книжок ОСОБА_1 вбачається, що він з 23.07.1980 по 20.10.1980 працював в ПП «Агрофірма «Світоч» (раніше колгосп «Красне знамя», КСП «Червоний прапор») на посаді зварника та з 05.02.1985 по 26.08.1989 на посаді електрозварника, з 08.09.1989 по 14.05.1991 на посаді електрозварника ТОВ «Токмацький гранітний карєр», з 27.05.1991 по 10.07.1995 працював на посаді електрозварника в ПАТ «Токмацьке АТП-12365» (раніше Автопідприємство 12365).

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що довідки мають надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про роботу особи у спірний період, що визначає її право на пільгову пенсію.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач має відповідні записи в трудовій книжці, які підтверджують факт роботи його на посадах електрозварника, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення як такі, що зазначені у Списках № 2, чинних у відповідні періоди часу.

Положеннями пункту 4 Порядку № 383 передбачено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до підпунктів 4.1-4.5 Порядку № 383 зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Так, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), та розробленими на його виконання Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Із аналізу зазначених нормативних актів видно, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичні рекомендації передбачають: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

При цьому, положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Суд звертає увагу на той факт, що пенсійний орган не скористався наданими йому повноваженнями та не витребував у підприємства необхідні, додаткові документи, або шляхом виходу на вказане підприємство і проведення відповідної перевірки наявних архівних документів, не спростував того факту, що позивач повний робочий день працював на посадах, віднесених до Списку 2, що свідчить про необґрунтованість рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах.

Загальний стаж позивача на дату звернення за призначенням пенсії не є спірним та складає 28 років 09 місяці, при цьому пільговий стаж позивача становить 14 років 11 місяців 15 днів за Списком №2.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, що свідчить про необхідність призначення пенсії позивачу з 02.08.2017.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, заперечуючи проти позову, Відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували відсутність пільгового стажу у позивача за невраховані ним місяці.

Відповідачем не представлено також доказів правомірності відмови у призначенні пенсії та доказів повного і обґрунтованого розгляду звернення позивача за призначенням пенсії.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій та рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 490,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Токмацького об'єднаного УПФУ в Запорізькій області.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: 71702, Запорізька область, Токмацький район, с. Остриківка, вул. Жовтнева, буд. 42, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Токмацького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, 42/10, ) про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Токмацького обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Зобовязати Токмацьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при призначенні пенсії ОСОБА_1 врахувати стаж роботи, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», періоди роботи на ПП «Агрофірма «Світоч» (раніше колгосп «Красне знамя», КСП «Червоний прапор») з 23.07.1980 по 20.10.1980 на посаді зварника та з 05.02.1985 по 26.08.1989 на посаді електрозварника, з 08.09.1989 по 14.05.1991 на посаді електрозварника ТОВ «Токмацький гранітний карєр», з 27.05.1991 по 10.07.1995 на посаді електрозварника в ПАТ «Токмацьке АТП-12365» (раніше Автопідприємство 12365).

Присудити на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1 409,60 грн. (одна тисяча чотириста девять гривень 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І.В. Батрак