Справа № 2а-431/10/1770
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2018 року

Київ

справа №2а-431/10/1770

адміністративне провадження №К/9901/4217/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року у складі судді Дудар О.М. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у складі колегії суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В. у справі № 2а-431/10/1770 за позовом Державного підприємства «Зірненський спиртовий завод» до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області про скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В :

У лютому 2010 року Державне підприємство «Зірненський спиртовий завод» (далі - Підприємство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про скасування податкових повідомлень-рішень від 15 липня 2009 року №/0 про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість у загальній сумі 541600,00 грн., у тому числі 416615,00 грн. за основним платежем та 124985 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та №/0 про визначення податкового зобов'язання з акцизного збору у загальній сумі 2 967 385,00 грн., у тому числі 1 648 547,00 грн. за основним платежем, 1 318 838, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями, з мотивів безпідставності їх прийняття.

18 січня 2011 року постановою Рівненського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року, позов Підприємства задоволено повністю, скасовані податкові повідомлення-рішення податкового органу від 15 липня 2009 року №/0 та №/0, з мотивів безпідставності їх прийняття податковим органом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вважають відсутнім податкові правопорушення для визначення податку на додану вартість, акцизного збору та застосування штрафних (фінансових) санкцій покладених податковим органом в основу прийняття спірних податкових повідомлень - рішень.

Суди попередніх інстанцій висновувалися на тому, що відповідач у ході проведення перевірки позивача визначив об'єкт та базу оподаткування податком на додану вартість та акцизним збором з джерел інших, ніж звітність або первинні документи, що доводить застосування податковим органом непрямого методу визначення податку без використання відповідної методики.

22 липня 2014 року відповідачем подано касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення згідно якого відмовити в задоволені позову.

Відповідач посилається на правомірність визначення ним податкових зобов'язань на підставі матеріалів кримінального провадження.

Заперечення або відзив на касаційну скаргу податкового органу Підприємством не надані, що не перешкоджає розгляду касаційної скарги по суті.

24 липня 2014 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу та витребувано справу №2а-431/10/1770 з Рівненського окружного адміністративного суду.

15 квітня 2015 року справа № 2а-431/10/1770 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

15 січня 2018 року справу № 2а-431/10/1770 передано до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили, що Підприємство зареєстроване, як юридична особа, перебуває на обліку податкового органу, як платник податків, є платником податку на додану вартість та акцизного збору.

У червні 2009 року податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку Підприємства зокрема з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2009 року по 30 квітня 2009 року, результати якої викладені в акті перевірки від 26 червня 2009 року №39/23/00375036, з посиланням на положення статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року № 509-12 (далі - акт перевірки).

Згідно з підпунктом «б» підпункту 4.2.2 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року №2181 (далі - Закон 2181) керівником податкового органу 15 липня 2009 року прийняті податкові повідомлення - рішення.

Податковим повідомленням - рішенням №/0 визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 416 615 грн. за порушення підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 124985 грн. на підставі підпункту 17.1.3 статті 17 Закону 2181.

Податковим повідомленням-рішенням № /0 визначено суму податкового зобов'язання з акцизного збору за основним платежем 1 648 547 грн. за порушення частини 3 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір» від 26 грудня 1992 року №18-92, та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1 318 838 грн. на підставі підпунктів 17.1.3 та 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону 2181.

Податкові правопорушення за позицією податкового органу доводиться матеріалами наданими слідчим відділом УСБУ в Рівненській області та постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2009 року у справі №4-1148/09, якими встановлено вивіз із спиртобази Підприємства у с. Яринівка, вул. Лісова, 1, 32700 л та 43976,6 л спирту етилового ректифікованого вищої очистки, виходячи із ціни цього спирту на Підприємстві у квітні 2009 року 68,00 грн. за 1 дал.б.с.

Податковим органом зроблено висновок про відвантаження позивачем у квітні 2009 року спирту етилового ректифікованого вищої очистки в кількості 7667,66 дал.б.с. на суму 2083073,00 грн. (56,67 грн. (вартість 1 дал.б.с. без ПДВ та АЗ)*7666,66дал.б.с.+1648547,00грн. акцизного збору) та не відображення цієї господарської операції у бухгалтерському та податковому обліку підприємства, наслідком чого стало заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість та акцизного збору в обумовлених сумах.

Оцінюючи спірні правовідносини суди попередніх інстанцій висновувалися на тому, що обов'язок суб'єкта господарювання зі сплати податку на додану вартість та акцизного збору виникає за господарськими операціями, наслідком яких є передача контрагенту права власності на продукцію (роботи, послуги), які у межах спірних відносинах відсутні, натомість на Підприємстві встановлена нестача.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що вироком Рівненського міського суду від 25 лютого 2010 року у кримінальній справі №1-143/10 службову особу Підприємства ОСОБА_1 визнано винною та засуджено за вчинення злочинів за частиною четвертою статті 191, частиною другою статті 358, частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України.

Виходячи з наявності підстав для звільнення від доказування в розумінні частини четвертої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент вирішення справи), а саме встановлення вироком, який набрав законної сили діянь (розтрати) та вчинення їх певною особою, податковий орган безпідставно ототожнив розтрату шляхом зловживання службовим становищем державного майна з операціями реалізації спирту.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про недоведеність складу податкових правопорушень, покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, як з огляду на недоведеність податковим органом операцій реалізації Підприємством спирту в розумінні податкового законодавства, що унеможливлює визначення об'єктів та моменту виникнення податкових зобов'язань, так і з точки зору відсутності даних документальної перевірки результатів діяльності платника податків, які б свідчили про заниження або завищення суми податкових зобов'язань заявлених у податкових деклараціях.

Безпідставність визначення податкових зобов'язань, обумовлює безпідставність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями - рішеннями.

Суд вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга податкового органу залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області залишити без задоволення.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 січня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року у справі № 2а-431/10/1770 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф.Ханова Судді: І.А.Гончарова І.Я.Олендер