Справа № 817/1309/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 серпня 2018 року м. Рівне №817/1309/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Ілюк Ю.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Ягічев С.О.,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши в підготовчому засіданні клопотання Публічного акціонерного товариства "Клеванський лісозавод "Промінь" про призначення судової експертизи у адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Клеванський лісозавод "Промінь" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває на розгляді адміністративна справа №817/1309/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Клеванський лісозавод "Промінь" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій.

21 червня 2018 року позивач подав до суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи. Вказане клопотання обґрунтував тим, що спірними питаннями в даній адміністративній справі, серед іншого, є правомірність формування позивачем доходів через не включення останнім до складу інших доходів суми в розмірі 9550854грн. внаслідок ведення спільної діяльності, нереальність господарських операцій з постачання ТМЦ ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 в наслідок чого занижено дохід від будь-якої діяльності за 2016 рік на загальну суму 1993500грн., а також заниження доходів, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, на суму 4623767грн. за рахунок не відображення у декларації з податку на прибуток доходів від реалізації основних засобів за 9 місяців 2017 року, заниження податкових зобов'язань по операціях з продажу об'єктів нерухомого майна та земельної ділянки в розмірі 971539грн. за серпень 2017 року. За позицією відповідача усі суми по операціям з відчуження нерухомого майна повинні бути відображені позивачем у серпні 2017 року, в той же час за позицією позивача суми доходу по операціям з відчуження нерухомого майна, а також податкові зобов'язання позивача з податку на додану вартість повинні бути відображенні у жовтні 2017 року. Тобто, в межах даної справи підлягають дослідженню питання порядку формування платником податків доходу, що враховується при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податкових зобов'язань з податку на додану вартість. Таким чином, на думку позивача, для з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. З огляду на вказане, просить призначити у даній справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: 1) чи підтверджуються первинними бухгалтерськими документами та відповідають вимогам бухгалтерського та податкового обліку висновки акта відповідача від 13.02.2018 №462/17-00-14-01/13979681 в частині встановлено порушення позивачем: п.п.14.1.191, п.п.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.2.1 п.139.2 ст.139, п.п.140.5.3 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України, в результаті якого позивачем завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3955511грн., в т.ч. за 9 місяців 2017 року на суму 3955511грн.; п.п.14.1.191, п.п.14.1.202 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, які полягають в занижені позивачем податкових зобов'язань по операціях з продажу об'єктів нерухомого майна та земельної ділянки в розмірі 971539грн., в т.ч. встановлено заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість за серпень 2017 року - 971539грн., в результаті чого донараховано податку на додану вартість за серпень 2017 року - 258119грн., завищено суму відшкодування з бюджету на розрахунковий рахунок за серпень 2017 року на 30000грн., завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за вересень 2017 року в розмірі 683420грн.?; 2) чи вірно вівся позивачем бухгалтерський та податковий облік за період з 2015 року по вересень 2017 року в частині відображення операцій по Договору спільної інвестиційної діяльності №88/17-СД від 10.10.2007?; 3) чи вірно вівся позивачем бухгалтерський та податковий облік за період серпень 2017 року в частині відображення операцій по Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.2017 та Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.08.2017?.

11 липня 2018 суд постановив ухвалу про розгляд вказаного клопотання в підготовчому засіданні, призначеному по справі на 06.08.2018.

В підготовчому засіданні представник позивача надав пояснення тотожні, викладеним в клопотанні про призначення у справі судово-економічної експертизи, та просив його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення клопотання про призначення експертизи заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених позивачем в основу клопотання про призначення судово-економічної експертизи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Так, на вирішення судово-економічної експертизи позивач просить поставити питання, зокрема щодо визначення чи вірно ним вівся бухгалтерський та податковий облік в частині відображення господарських операцій по договору спільної діяльності, договору купівлі-продажу нерухомого майна та договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Суд погоджується з доводами позивача, що вирішення вказаного питання потребує спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Однак, в даному випадку, суд звертає увагу на наступне.

За приписами п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Тобто, податковий облік здійснюється платником податків на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996).

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону №996, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №996, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону №996, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Разом з тим, будь-яких доказів відображення господарських операцій по договору спільної діяльності, договору купівлі-продажу нерухомого майна та договору купівлі-продажу земельної ділянки на рахунках бухгалтерського обліку та в податковому обліку позивача останнім до позову та клопотання про призначення судово-економічної експертизи додано не було та відповідно вони відсутні в матеріалах справи.

При цьому, суд звертає увагу, що за визначенням абз.11 ст.1 Закону №996 первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відтак, наявні в матеріалах справи копії Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.08.2017, Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.2017, Договору про спільну інвестиційну діяльність №88/07-СД від 10.10.207 (з додатком №1 та додатковою угодою №19 від 21.08.2017) можуть лише підтверджувати факт вчинення відповідних господарських операцій та жодним чином не вказують на вірне їх відображення останнім в бухгалтерському та податковому обліку.

Суд наголошує, що за приписами ч.1 ст.103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Також, ч.3 ст.103 КАС України встановлено, що об'єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту чи експертній установі).

Аналогічний положення закріпленні в ч.1 ст.105 КАС України, відповідно до якої матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом.

Таким чином, відсутність в суду матеріалів дослідження - документів, що підтверджують відображення відповідних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку позивача, на переконання суду, виключає можливість призначення судом експертизи з метою визначення чи вірно останнім здійснювався такий облік.

Крім того, згідно з ч.2 ст.101 КАС України, предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Так, у пункті першому клопотання про призначення судово-економічної експертизи позивач просить поставити на вирішення експерта питання чи підтверджуються первинними бухгалтерськими документами та відповідають вимогам бухгалтерського та податкового обліку висновки акта відповідача від 13.02.2018 №462/17-00-14-01/13979681 в частині встановлених порушень позивачем вимог податкового законодавства, яке по своїй суті межує із з'ясуванням питання права.

Тобто, вказане питання сформульоване позивачем без урахуванням вимог ч.2 ст.101 КАС України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про призначення судово-економічної експертизи у даній справі.

Одночасно суд зауважує, що позивач не позбавлений права повторно заявити клопотання про призначення експертизи після подання до суду належним чином завірених копій документів, що підтверджують належне відображення господарських операцій по договору спільної діяльності, договору купівлі-продажу нерухомого майна та договору купівлі-продажу земельної ділянки на рахунках бухгалтерського обліку та в податковому обліку останнього.

Керуючись статтями 102, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Клеванський лісозавод "Промінь" про призначення судової експертизи у адміністративній справі №817/1309/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Клеванський лісозавод "Промінь" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 07 серпня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.