Справа № 805/5132/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 р. Справа№805/5132/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у склади головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області (місцезнаходження: 84406 Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 15, код ЄДРПОУ - 23188360) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2018 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, до управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії. На думку позивача, відповідач безпідставно припинив виплату їй пенсії за віком. З посиланням на статті 4, 19, 22, 24, 64 Конституції України, частину 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», статті 1, 7, 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування і невиплати пенсії з 04 серпня 2014 року;

- зобов'язати відповідача поновити виплату пенсії з моменту припинення її виплати, тобто з 04 серпня 2014 року.

Відповідач відзиву на адміністративний позо не надав, тому справа відповідно до приписів частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України вирішена за наявними матеріалами.

02 липня 2018 року було вирішено питання про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області та отримує пенсію за віком.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №5732/02-1 від 03.05.2018 виплата пенсії ОСОБА_1 припинена з 04 серпня 2014 року.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з 04 серпня 2014 року.

Згідно статті 1 Конституції Україна є соціальною та правовою державою.

За приписами частини 2 статті 3 Основного Закону України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 47 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-VI) пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені статтею 49 Закону №1058-VI, зокрема, згідно частини 1 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що виплата пенсії позивачу припинена з 04 серпня 2014 року. Рішення про припинення виплати пенсії відповідно до статті 49 Закону №1058-VI не приймалося.

Відповідачем не надано доказів того, що стосовно позивача у справі було прийнято відповідне рішення.

Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку про порушення відповідачем вимог частини 1 статті 49 Закону №1058-VI, оскільки ним протиправно припинена виплата пенсії позивачу з 04 серпня 2014 року за відсутності законодавчо встановлених підстав.

Як протиправну бездіяльність суб'єкта владних повноважень розуміється зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов'язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції цього суб'єкта, були об'єктивно необхідні і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Право на отримання пенсії є конституційною гарантією. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалися утримання (страхові внески) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні особою пенсійного віку та набуття страхового трудового стажу.

Суд враховані положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Париж, 20.III.1952) яка передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення Статті 14 Конвенції якою визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд застосовує положення Конституції України, згідно яких в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (частина друга статті 46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов'язків і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Суд при вирішенні спору застосовує практику Європейського Суду з прав людини як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 7 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення ЄСПЛ зазначив, що наведених вище міркувань ЄСПЛ достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 46 Закону №1058-VI регулює правовідносини, що виникають під час виплати пенсії за минулий час:

нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії;

нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Суд враховує, що суми невиплаченої пенсії є власністю позивача, на які не розповсюджуються строки звернення до суду. Виплата пенсії припинена в зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів України прийнято низку законів та нормативно-правових актів, які спрямовані на відновлення виплат пенсій громадянам з моменту їх припинення без обмеження строком, виплата яких була зупинена в зв'язку з неможливістю проведення виплат на тимчасово неконтрольованій території.

Вимога позивача про зобов'язання відповідача негайно виконати рішення суду у межах суми виплати за один місяць не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати пенсії. Позивач оскаржував протиправність дій відповідача, а свої порушені права просив захистити шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а тому відсутні підстави для негайного виконання рішення у даній справі.

Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, судові витрати компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 5 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25,72-76, 90, 132, 133, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 257-263, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) до управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області (місцезнаходження: 84406 Донецька область, м. Лиман, вул. Незалежності, 15, код ЄДРПОУ - 23188360) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області щодо не нарахування і невиплати пенсії ОСОБА_1 з 04 серпня 2014 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 04 серпня 2014 року.

Рішення в повному обсязі складено 02 серпня 2018 року.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Циганенко А.І.