Справа № 802/1221/18-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 липня 2018 р. Справа № 802/1221/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Товбух Б.М, Попроцький В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації

про: визнання рішення протиправним та його скасування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся в суд з позовом до Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації (далі - Департамент, відповідач) про визнання рішення протиправним та його скасування.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 27.10.2017 клініко-експертною комісією Департаменту охорони здоров'я Вінницької ОДА проведено засідання ДОЗ ОДА на предмет оцінки якості та обсягу наданої позивачеві медичної допомоги на стаціонарі Вінницького обласного клінічного ендокринологічного диспансеру (ВОКЕД) у вересні 2008 року. Згідно наданого Висновку клініко-експертної комісії ДОЗ ОДА якість і обсяг наданої позивачеві медичної допомоги на стаціонарі Вінницького обласного клінічного ендокринологічного диспансеру в період з 22 вересня по 25 вересня 2008 року відповідає вимогам уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної, третинної медичної допомоги хворим з цукровим діабетом 1 типу (наказ МОЗ України від 29.12.2014 №1021). Вважаючи, що вказаний Висновок від 27.09.2017 суперечить вимогам медичного законодавства України є необґрунтованим та помилковим, позивач звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Ухвалою суду від 02.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

21.05.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№20315), в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи наступним.

У зв'язку з зверненням позивача від 28.08.2017, Департаментом видано наказ від 26.09.2017 №1139" "Про склад клініко-експертної комісії та опрацювання медичної документації до засідання КЕК" (додаток №2) та було проведено засідання КЕК, за наслідком якого було складено Протокол засідання КЕК (додаток №3). За результатами проведеної клініко-експертної оцінки КЕК Департаменту складено Висновок від 27.10.2017 (додаток №11). Так, комісія прийшла до висновків, що якість і обсяг медичної допомоги ОСОБА_1 в умовах ВОКЕД згідно з медичними картами амбулаторного хворого №28840 та стаціонарного хворого №2127 ОСОБА_1 відповідали вимогам щодо надання медичної допомоги при цукровому діабеті 1 типу, як вимогам "Стандартів лікування хворих з ендокринною патологією у відділенні АРІТ", затверджених у ВОКЕД в 2006, так і вимогам уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої, третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги хворим з цукровим діабетом 1 типу (наказ МОЗ України від 29.12.2014 №1021).

Щодо доводів позивача про конфлікт інтересів, відповідач вказує, що реальний конфлікт інтересів - суперечність приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Однак, секретар КЕК, яким була ОСОБА_5 на період лікування позивача з 22 вересня по 25 вересня не обіймала зазначені позивачем посади та не здійснювала його лікування, оскільки з 31.08.2006 звільнена з посади в.о. завідувача поліклінічним відділенням та була прийнята 01.09.2008 на посаду завідувача поліклінічним відділенням, а позивач лікувався у відділенні анестезіології реанімації та інтенсивної терапії. Зазначили, що ОСОБА_5 була саме секретарем комісії, тому право голосу у неї відсутнє. Відтак, спірний висновок є правомірним та не підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 22.05.2018 постановлено викликати в якості свідка ОСОБА_5

01.06.2018 до суду надійшла відповідь на відзив в якій вказано, що твердження відповідача про відсутність реального конфлікту є надуманими та необґрунтованими, оскільки комісійній перевірці піддавався медичний заклад ВОКВЕЦ, в якому ОСОБА_5 на час засідання комісії, займала посаду заступника головного лікаря, а отже мала особистий та посадовий інтерес в результатах роботи КЕК ДОЗ, її участь в роботі комісії в якості секретаря КЕК ДОЗ безумовно мала ознаки реального конфлікту інтересів.

У відзиві на позовну заяву відповідач стверджує. що рішення Апеляційного суду Вінницької області від 28.09.2016 не має відношення до засідання КЕК ДОЗ від 27.10.2017 та до Висновку комісії від 27.10.2017. Разом з тим, позивач наголошує, що і у рішенні Апеляційного суду Вінницької області від 28.09.2016 і у Висновку клініко-експертної комісії ДОЗ ОДА від 27.10.2017 йдеться про один і той же юридичний факт про перебування позивача на стаціонарі ВОКЕД в період з 22-25 вересня 2008 року. Отже, на переконання позивача, вищевказане рішення суду щодо дотримання обласним ендокринологічним диспансером прав і свобод позивача у медичній сфері відверто зневажено. Відтак, названий Висновок КЕК ДОЗ надуманий та упереджений, не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 17.07.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач надав пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, позовні вимоги просив задовольнити.

Представники відповідача заперечили щодо задоволення заявленого позову з підстав викладених у відзиві. Вказали, що рішення Апеляційного суду Вінницької області від 28.09.2016 не було взято до уваги відповідачем при прийнятті оскаржуваного Висновку, оскільки про його існування та зміст комісії було невідомо.

В судовому засіданні допитано в якості свідка ОСОБА_5 - заступника головного лікаря з медичної частини Вінницького обласного клінічного високоспеціалізованого ендокринологічного центру. Перебуваючи під присягою, свідок повідомила суду, що жодного конфлікту інтересів не існує, оскільки на засіданні комісії виконувала роль секретаря, відповідно права голосу не мала, тому жодного впливу на постановлені висновки не справляла.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини, та відповідні їм правовідносини.

28.08.2017 ОСОБА_1 звернувся з завою до Директора Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної держадміністрації Людмили Грабович, зі змісту якої просив призначити та провести засідання клініко-експертної комісії ДОЗ ОДА на предмет оцінки якості та обсягу наданої йому медичної допомоги у період з 22 по 25 вересня 2008 року на стаціонарі ВОКЕД. Про дату час та місце засідання комісії просив повідомити письмово з метою забезпечення його участі у ньому.

У зв'язку із даним зверненням, 26.09.2017 Департаментом охорони здоров'я Вінницької облдержадміністрації видано Наказ №1139 "Про склад клініко-експертної комісії та опрацювання медичної документації КЕК", проведено засідання КЕК та складено Протокол засідання КЕК.

Комісія розглянула та опрацювала наступні матеріали:

1. Копія медичної карти стаціонарного хворого №2127 ОСОБА_1;

2. Медична карта амбулаторного хворого №288840 ОСОБА_1

3. Звернення ОСОБА_1 від 23.09.2017.

4. Скарга ОСОБА_1 від 10.10.2017.

5. Заява ОСОБА_1 від 24.10.2017.

6."Стандарти лікування хворих з ендокринною патологією у відділенні АРІТ", затверджені головним лікарем ВОКВЕЦ ОСОБА_10 16.01.2006.

7. Рецензія на медичну карту стаціонарного хворого №2127 та медичну карту амбулаторного хворого №28840 ОСОБА_1

9. Пояснювальна записка лікаря анестезіолога ВОКВЕЦ ОСОБА_8

В даному Протоколі КЕК ДОЗ Вінницької облдержадміністрації зафіксовано, що якість і обсяг медичної допомоги ОСОБА_1 в умовах ВОКЕД згідно з медичними картами амбулаторного хворого №28840 та стаціонарного хворого №2127 ОСОБА_1 відповідали вимогам щодо надання медичної допомоги при цукровому діабеті 1 типу, як вимогам "Стандартів лікування хворих з ендокринною патологією у відділенні АРІТ", затверджених у ВОКЕД у 2006 р, так і вимогам уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої, третинної (високоспецілізованої) медичної допомоги хворим з цукровим діабетом І типу (наказ МОЗ України від 29.12.2014 №1021).

За наслідком проведеної клініко-експертної оцінки складено Висновок «за результатами клініко-експертної оцінки», у висновку якого зазначено:

" Клініко - експертною комісією опрацьовано усі матеріали справи.

За результатами вивчення та обговорення, опираючись на дані медичної документації, комісія прийшла до наступних висновків:

якість і обсяг медичної допомоги ОСОБА_1 в умовах ВОКЕД згідно з медичними картами амбулаторного хворого №28840 та стаціонарного хворого №2127 ОСОБА_1 відповідали вимогам щодо надання медичної допомоги при цукровому діабеті 1 типу, як вимогам "Стандартів лікування хворих з ендокринною патологією у відділенні АРІТ", затверджених у ВОКЕД у 2006р, так і вимогам уніфікованого клінічного протоколу екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої, третинної (високоспецілізованої) медичної допомоги хворим з цукровим діабетом І типу (наказ МОЗ України від 29.12.2014 №1021).

Виявленими недоліками зазначено: в медичній карті стаціонарного хворого ОСОБА_1 №2127 відсутня заява ОСОБА_1 щодо наполягання на виписці зі стаціонарного відділення ВОКЕД з особистим підписом пацієнта.

Необхідні заходи з усунення недоліків: Головному лікарю ВОКВЕЦ ОСОБА_10 - вказати лікарю ОСОБА_8 на недопущенні в подальшому виписки хворих лише за їх усним наполяганням без відповідної заяви, яка засвідчена особистим підписом хворого; провести з лікарями ВОКВЕЦ повторні навчання щодо правил оформлення медичної документації, в т.ч. в частині надання інформативної згоди пацієнта на лікування або оформлення заяв про відмову від госпіталізації чи подальшого стаціонарного лікування, засвідчених особистим підписом хворого.

Не погоджуючись із даним Висновком, вважаючи його необґрунтованим та помилковим, вказуючи, що у ньому відсутня клініко-мотивувальна частина, зроблено хибне посилання на клінічний протокол затверджений наказом МОЗ України від 29.12.2014 №1021, наголошуючи на наявності конфлікту інтересів та неврахування комісією при постановлені висновку рішення Апеляційного суду Вінницької області від 28.09.2016 позивач звернувся із цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

З метою впровадження та організації роботи щодо управління якістю медичної допомоги розроблено Порядок контролю якості медичної допомоги , затверджений наказом Міністерства охорони здоров'я України 28.09.2012 № 752 (далі - Наказ №752).

В розумінні пунктів 3, 4 Наказу №752, якість медичної допомоги - це надання медичної допомоги та проведення інших заходів щодо організації надання закладами охорони здоров'я медичної допомоги відповідно до стандартів у сфері охорони здоров'я. Оцінка якості медичної допомоги - визначення відповідності наданої медичної допомоги встановленим стандартам у сфері охорони здоров'я.

Із положень пунктів 7, 8 Наказу №752 випливає, що контроль якості надання медичної допомоги здійснюється шляхом застосування методів зовнішнього та внутрішнього контролю якості медичної допомоги, самооцінки медичних працівників, експертної оцінки, клінічного аудиту, моніторингу системи індикаторів якості, атестації/сертифікації відповідно до вимог чинного законодавства України та законодавства Європейського Союзу.

Контроль якості наданої медичної допомоги проводиться у випадках смерті пацієнтів, первинного виходу на інвалідність осіб працездатного віку, розбіжності встановлених діагнозів, недотримання закладами охорони здоров'я стандартів медичної допомоги (медичних стандартів), клінічних протоколів, табелів матеріально-технічного оснащення, а також у випадках, що супроводжувалися скаргами пацієнтів та/або близьких осіб, які доглядають за пацієнтами, шляхом клініко-експертної оцінки якості та обсягів медичної допомоги.

Клініко-експертна оцінка якості та обсягів медичної допомоги здійснюється шляхом експертизи клінічних питань діагностики, лікування та реабілітації медичними радами закладів охорони здоров'я, клініко-експертними комісіями Міністерства охорони здоров'я України та/або управлінь охорони здоров'я протягом 30 днів з дня надходження відповідного звернення або з ініціативи Міністерства охорони здоров'я України, про що складається висновок за результатами клініко-експертної оцінки за формою, наведеною в додатку до цього Порядку.

Отже, як видно із вище процитованого, оцінка якості медичної допомоги - це визначення відповідності саме наданої медичної допомоги встановленим стандартам у сфері охорони здоров'я.

Відповідно до статті 22 Основ законодавства України про охорону здоров'я, абзацу чотирнадцятого підпункту 8 пункту 4, пункту 6 Положення про Міністерство охорони здоров'я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 та з метою реалізації положень абзацу другого пункту 8 Порядку контролю якості медичної допомоги, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 28 вересня 2012 року № 752, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2012 року за № 1996/22308, наказом Міністерства охорони здоров'я України 05.02.2016 р. № 69 затверджено Положення про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров'я України Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2016 р. за № 286/28416 (далі - Положення №69).

Із положень Розділів 2, 4 Положення №69 випливає, що основним завданням КЕК є проведення експертної оцінки запитуваної КЕК документації, яка передбачає клініко-експертну оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування шляхом експертизи первинної облікової документації, клінічних питань профілактики, діагностики, лікування та реабілітації, наявності відповідної кваліфікації спеціалістів за напрямом надання медичної допомоги та медичного обслуговування відповідно до вимог клінічних протоколів надання медичної допомоги, нормативно-правових актів у сфері охорони здоров'я.

За результатами проведеної клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги наведеною у додатку до цього Положення, який затверджується висновком за результатами клініко-експертної оцінки КЕК за формою, наведеною у додатку до Порядку контролю якості медичної допомоги, затвердженого наказом МОЗ України від 28 вересня 2012 року № 752, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2012 року за № 1996/22308 (далі - висновок КЕО) та медичного обслуговування складається Експертний висновок згідно затвердженої форми.

До складу КЕК входять працівники відповідного органу охорони здоров'я, спеціалісти, які мають відповідну кваліфікацію за спеціальністю, а також можуть входити інші фахівці та представники громадських організацій, асоціацій у сфері охорони здоров'я, представники професійних спілок, їх об'єднань у сфері охорони здоров'я, організацій роботодавців, їх об'єднань у галузі охорони здоров'я (за їх згодою).

КЕК проводить клініко-експертну оцінку якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування, а саме оцінює: структуру, процеси та результати медичної допомоги та медичного обслуговування; якість надання медичної допомоги та медичного обслуговування; дотримання Основ законодавства України про охорону здоров'я; відповідність кваліфікаційним вимогам медичних працівників, у тому числі керівників ЗОЗ; вивчення думки пацієнтів щодо наданої медичної допомоги та медичного обслуговування; забезпечення прав та безпеки пацієнтів під час надання їм медичної допомоги та медичного обслуговування.

Отже, як видно КЕК надає експертну оцінку надання медичної допомоги та медичного обслуговування та оцінює якість такої (допомоги, обслуговування), дотримання Основ законодавства України. При цьому, якщо така оцінка надається за наслідком розгляду скарги особи, то вона проводиться в межах вимог звернення.

Суд відхиляє твердження позивача, що в оскаржуваному висновку відсутня клініко-мотивувальна частина, оскільки висновок за результатами клініко-експертної оцінки КЕК складається за формою, наведеною у додатку до Порядку контролю якості медичної допомоги, затвердженого наказом МОЗ України від 28 вересня 2012 року № 752.

В судовому засіданні досліджено форму оскаржуваного висновку та встановлено його відповідність формі, наведеній у додатку до Порядку № 752.

Оцінюючи доводи позивача щодо наявності конфлікту інтересів, оскільки до складу комісії включено ОСОБА_5- заступника головного лікаря з медичної роботи ВОКВЕЦ, яка займала керівні посади в медичному закладі, що надавав медичну допомогу позивачу у 2008 році, суд зазначає про наступне.

Відповідно до пункту 7 Розділу 4 Положення №69, до складу КЕК входять: голова, заступники голови (не більше двох), секретар та члени комісії.

При цьому, пунктом 10 Розділу 4 Положення №69 встановлено, що секретар КЕК забезпечує ведення протоколів засідань КЕК, а також: відповідає за підготовку документів до засідання КЕК; надає матеріали членам КЕК не пізніше ніж за один день до засідання; готує проект порядку денного та протоколу засідання КЕК; веде протокол засідання КЕК; відповідає за підготовку та подання матеріалів на засідання КЕК; опрацьовує із членами КЕК заяву про відсутність реального чи потенційного конфлікту інтересів, складену в довільній формі; за результатами засідання готує висновок КЕО; бере участь у засіданнях КЕК без права голосу.

При цьому, слід зазначити, що під реальним конфліктом інтересів розуміють суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Аналізуючи наведені норми, суд зазначає, що законодавець розмежовує права та обов'язки членів комісії та секретаря. Останній, за змістом Положення № 69, не є членом комісії (а лише входить до її складу) та не має права голосу, відтак, не впливає на прийняття рішення.

Суд наголошує, що за змістом пункту 6 Розділу 4 Положення № 69, обов'язок повідомлення про наявність конфлікту інтересів, за наявності ситуації, яка має або може бути сприйнята як така, що має ознаки реального чи потенційного конфлікту інтересів, покладено саме на члена комісії.

А відтак, враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 була саме секретарем комісії, відсутні підстави вважати, що у неї має місце обов'язок повідомляти про наявність конфлікту інтересів та, як наслідок, застосовувати наслідки наявності такого.

Отже, доводи позивача в досліджуваній частині не знайшли свого підтвердження.

Разом з тим, встановлено, що здійснюючи перевірку, КЕК було проведено значний обсяг роботи щодо дослідження медичних документів хворого, однак такий обсяг роботи на думку суду був неповним.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів з урахуванням пояснень сторін вбачається, що позивачем ставилось неодноразово питання до КЕК щодо врахування при постановлені висновків рішення Апеляційного суду Вінницької області від 28.09.2016 у справі №212/2-4174/11, в якому зокрема постановлено визнати дії Вінницького обласного клінічного ендокринологічного диспансеру щодо передчасного виписання ОСОБА_1 25.09.2008 року з медзакладу протиправними та такими, що порушили його права і свободи в сфері охорони здоров'я.

Так, твердження представників відповідача, що при прийнятті оскаржуваного висновку членам комісії не було відомо про вищевказане судове рішення, а цивільна справа не стосується засідання КЕК та Департаменту, на переконання суду спростовано в ході розгляду даної адміністративної справи.

Так, в матеріалах справи міститься лист Департаменту охорони здоров'я Вінницької ОДА №06-Г-570-877-0707-2017 (а.с.184), зі змісту якого встановлено, що відповідачеві було достеменно відомо про звернення ОСОБА_1 у 2011 році до суду з позовом про визнання дій протиправними, захист та відновлення порушених прав і свобод на охорону здоров'я та медичну допомогу.

В мотивувальній частині рішення Вінницького міського суду від 20.05.2016 у справі №212/2-4174/11, вказано: "Тобто, факт порушення в частині ненадання необхідної належної медичної допомоги, судово-медичною експертизою був виявлений та встановлений експертами. Даний висновок є обґрунтованим та ґрунтується на матеріалах справи".

Суд зважає на положення частини 4 статті 78 КАС України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом".

Частиною 2 ст.2 КАС України визначено перелік критеріїв, за якими суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень з урахуванням цих критеріїв.

Вирішуючи даний спір, суд, з урахуванням наведеного вище прийшов до висновку, що спірне рішення, не відповідає одному із вказаних критеріїв визначеному у п.3 ч.2 ст.2 КАС України, а саме вказане рішення прийнято не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Вирішуючи даний спір, суд прийшов до висновку, що Висновок клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації від 27.10.2017 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз'ясненням поняття "виходу за межі позовних вимог", наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 "Про судове рішення".

Так, відповідно до пункту 3 цієї, Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Зважаючи на положення КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати департамент охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації повторно призначити та провести засідання клініко-експертної комісії департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації на предмет оцінки якості та обсягу наданої ОСОБА_1 медичної допомоги в період з 22 вересня по 25 вересня 2008 року в умовах ВОКЕД враховуючи обставини встановлені у рішенні апеляційного суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року у справі №212/2-4174/11 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного клінічного ендокринологічного диспансеру, ОСОБА_10, ОСОБА_9 про визнання дій протиправними, захист та відновлення порушених прав і свобод на охорону здоров'я та медичну допомогу, відшкодування шкоди.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої, частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною другою статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду даної адміністративної справи відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення, не спростовано заявленої позиції позивача щодо протиправності висновку клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров'я Вінницької ОДА від 27.10.2017, відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Відтак позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачувався, а отже не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги ОСОБА_1 в умовах ВОКЕД клініко-експертної комісії департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації від 27.10.2017 року.

Вийти за межі позовних вимог.

Зобов'язати департамент охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації повторно призначити та провести засідання клініко-експертної комісії департаменту охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації на предмет оцінки якості та обсягу наданої ОСОБА_1 медичної допомоги в період з 22 вересня по 25 вересня 2008 року в умовах ВОКЕД враховуючи обставини встановлені у рішенні апеляційного суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року у справі №212/2-4174/11 за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного клінічного ендокринологічного диспансеру, ОСОБА_10, ОСОБА_9 про визнання дій протиправними, захист та відновлення порушених прав і свобод на охорону здоров'я та медичну допомогу, відшкодування шкоди.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (1-ий Київський провулок, буд.60.кв.17, м.Вінниця, 21032, РНОКПП НОМЕР_1)

Департамент охорони здоров'я Вінницької обласної державної адміністрації (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21036, )

Повний текст рішення суду складено 07.08.2018

Суддя Томчук Андрій Валерійович