Справа № 806/2341/18
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Житомир справа № 806/2341/18

категорія 11.5

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області із позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області щодо виконання виконавчого листа №2а/0614/870/11, який виданий Малинським районним судом Житомирської області від 24.12.2012 про зобов'язання УПФ в Малинському районі Житомирської області зробити перерахунок державної пенсії та сплатити в повному обсязі ОСОБА_1 1957 року народження, недоплачене щомісячне підвищення в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком щомісячно згідно ч.4 ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії та виплатити ОСОБА_1 1957 року народження 75% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 22.08.2010 по 21.02.2011, з урахуванням проведених виплат в сумі 21 644,80 грн;

- зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області здійснити дії, щодо фактичного виконання: виконавчого листа №2а/0614/870/11, який виданий Малинським районним судом Житомирської області від 24.12.2012 про зобов'язання УПФ в Малинському районі Житомирської області зробити перерахунок державної пенсії та сплатити в повному обсязі ОСОБА_1 1957 року народження, недоплачене щомісячне підвищення в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком щомісячно згідно ч.4 ст.54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії та виплатити ОСОБА_1 1957 року народження 75% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 22.08.2010 по 21.02.2011, з урахуванням проведених виплат в сумі 21 644,80 грн;

- зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" нарахувати ОСОБА_1 компенсацію у розмірі 3% річних від несплаченої суми починаючи з 02.05.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області протиправно не виконується виконавчий лист №2а/0614/870/11, виданий Малинським районним судом Житомирської області 24.12.2012, чим порушуються його права та законні інтереси як стягувача за вказаним виконавчим листом.

Також наголошує, що внаслідок тривалої невиплати коштів за постановою Малинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011 у справі №2а/0614/870/2011 у позивача виникло право на отримання компенсації у розмірі 3% річних від несплаченої суми, починаючи з 02.05.2016.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд справи призначено на 21.06.2018 о 10:00.

06 червня 2018 року позивачем до відділу документального забезпечення суду надіслано заяву від 04.06.2018 про розгляд справи без його участі. (а.с. 23)

Відповідачем у строк та в порядку, визначеному ч.5 ст.162, ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України подано до відділу документального забезпечення суду відзив на позовну заяву вих. №13-12/590/4012 від 19.06.2018, відповідно до змісту якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. (а.с. 31)

В судове засідання, призначене на 21.06.2018 о 10:00 прибула представник відповідача, перед початком судового засідання подала до відділу документального забезпечення суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження. (а.с. 34).

Керуючись приписами ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вважає за можливе провести розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, постановою Малинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011 по справі №2а/0614/870/2011 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області зробити перерахунок державної пенсії та сплатити в повному обсязі ОСОБА_1, 1957 року народження, недоплачене щомісячне підвищення в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком щомісячно згідно ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести перерахунок щомісячної додаткової пенсії та виплатити ОСОБА_1, 1957 року народження, 75% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", які розраховуються залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період 22 серпня 2010 року по 21 лютого 2011 року, з урахуванням проведених виплат. (а.с.11 та зворот)

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2012 апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Малинському районі Житомирської області залишено без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011 - без змін. (а.с.12-13)

На виконання постанови суду від 12.05.2011 Малинським районним судом Житомирської області 24 грудня 2012 року видано ОСОБА_1 виконавчий лист №2а/0614/870/11. (а.с. 14 та зворот)

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області листом вих. №356/37/3.2-27/19 від 02.02.2016 повідомило ОСОБА_1 та Управлінню Пенсійного фонду України, що вказане рішення (а.с. 16) прийнято для обліку та включено до Першої черги задоволення вимог. (а.с.15)

Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву, виконавчий лист Малинського районного суду Житомирської області по справі №2а/0614/870/2011, боржником по якому являється Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі, виданий на користь ОСОБА_1, у відповідності до п.15 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 (далі - Порядок 440), був прийнятий по акту приймання-передавання за І квартал 2017 року від управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (відповідно до довідки від 17.02.2016 №999/03 ОСОБА_1 нараховано кошти).

19 квітня 2018 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області відповідно до змісту якої зазначає, що в період примусового виконання рішення суду органами державної виконавчої служби рішення Малинського районного суду Житомирської області було виконано частково, зокрема, в частині визначення суми та перерахунку, у зв'язку з чим сума боргу становить 21 664,80 грн. Враховуючи вищевикладене, просив повідомити про стан виконання або виконання рішення Малинського районного суду Житомирської області та виплатити ОСОБА_1 кошти в сумі 21 644,80 грн. (а.с. 18)

Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області листом вих. №12-08/409/2947 від07.05.2018 повідомило позивачу, що виконавчий лист Малинського районного суду Житомирської області по справі, боржником по якому являється Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі, виданий на користь ОСОБА_1, у відповідності до п.15 Порядку №440 був прийнятий по акту приймання-передавання від управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 19.10.2015 №295 "Про затвердження Порядку здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною-програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів" (із змінами), Головним управлінням буде здійснюватись облік і зберігання вищезазначеного виконавчого документу до настання його черги для виконання за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою". В подальшому, вищезгаданий виконавчий лист з відповідним пакетом документів буде направлений до Державної казначейської служби України.

При цьому, безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів відповідно до пп. 38, 47 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (зі змінами, далі - Порядок №845), здійснюється Державною казначейською службою України за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету, у порядку черговості надходженні таких документів.

Окрім того повідомляємо, що відповідно до абзацу другого підпункту пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку №845, безспірне списання коштів державного бюджету, здійснюється Державною казначейською службою України. На сьогоднішній день на виконанні у Казначействі України знаходяться рішення судів на суму понад 327 млн. грн, що надійшли та зареєстровані раніше вказаного виконавчого листа Малинського районного суду Житомирської області.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 2018 рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" передбачено 500,00 млн. грн.

Враховуючи викладене, після виконання рішень судів, що надійшли раніше вказаного виконавчого листа, Казначейство здійснить заходи щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1 (а.с. 19 та зворот).

Наголошуючи, що відповідачем протиправно не виконується виконавчий лист №2а/0614/870/11, виданий Малинським районним судом Житомирської області 24.12.2012, та вважаючи, що внаслідок тривалої невиплати коштів за постановою Малинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011 у нього виникло право на отримання компенсації у розмірі 3% річних від несплаченої суми, починаючи з 02.05.2016, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Положеннями статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною четвертою статті 372 КАС України визначено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (в редакції, чинній на момент передачі виконавчого листа №2а/0614/870/11 від 24.12.2012 до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, далі - Закон №606-XIV) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.2 ст.3 Закону №606-XIV рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження" та особливості їх виконання визначені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон №4901-VI).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Положеннями частини першої статті 7 Закону №4901-VI визначено, що виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Згідно з абз.2 пп.1 п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Пунктом третім Порядку №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Положеннями пункту 4 Порядку №845 передбачено, що органи Казначейства, зокрема: забезпечують у випадках, передбачених цим Порядком, зберігання виконавчих документів та ведення їх обліку. Після виконання у повному обсязі виконавчого документа суду або іншого органу (посадової особи) такий документ повертається до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав з відміткою про його виконання; розглядають письмові звернення (вимоги) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів щодо звернення державного виконавця органу державної виконавчої служби із відповідною заявою чи винесення Малинським районним судом Житомирської області ухвали про зміну способу і порядку виконання постанови Малинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011 по справі №2а/0614/870/2011.

Таким чином, примусове виконання виконавчого листа зобов'язального характеру №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012 органами Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання коштів, яке просить здійснити позивач, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №4901-VI, інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначено Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №440 (далі - Порядок №440).

Пунктом п'ятим Порядку №440 встановлено, що зареєстроване в установленому порядку рішення невідкладно розглядається керівником органу державної виконавчої служби та передається відповідальній особі не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до органу державної виконавчої служби.

Згідно з п.7 Порядку №440 відповідальна особа не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов'язана перевірити виконання такого рішення за даними автоматизованої системи виконавчого провадження, враховуючи дані виконавчих проваджень, відкритих на виконання рішень Європейського суду з прав людини стосовно невиконання рішення національного суду, щодо якого звертається заявник. У разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі відповідальна особа вносить дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою (далі - Реєстр).

Якщо за результатами перевірки встановлено, що рішення виконано в повному обсязі, в тому числі в межах виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення Європейського суду з прав людини стосовно невиконання рішення національного суду, щодо якого звернувся заявник, відповідальна особа повертає рішення заявнику із супровідним листом та відповідною довідкою з автоматизованої системи виконавчого провадження.

У разі коли до заяви про виконання рішення заявником додано довідку боржника про наявну невиплачену за ним заборгованість, відповідальна особа вносить дані про таке рішення до Реєстру.

Відповідно до п.8 Порядку №440 рішення розподіляються в порядку такої черговості погашення заборгованості: перша черга - рішення щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, а також у зв'язку з втратою годувальника; друга черга - рішення, пов'язані з трудовими правовідносинами; третя черга - інші рішення.

Положеннями пункту 13 Порядку №440 визначено, що передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом. Передача органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, рішень зобов'язального характеру здійснюється після отримання від боржника, його правонаступника або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, документів про здійснення нарахування виплат за таким рішенням.

Пунктом 14 Порядку №440 передбачено, що до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, передаються рішення, які надійшли до 1 числа місяця, що настав за звітним періодом.

Відповідальна особа додає до рішень, які передаються до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, реквізити для перерахування коштів заявнику. У разі часткового виконання рішення до нього додаються підтверджувальні документи.

До рішень зобов'язального характеру додаються оригінали документів про здійснення нарахування виплат за цим рішенням, підписані уповноваженою особою боржника, його правонаступника або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, і завірені гербовою печаткою.

Як встановлено зі змісту відзиву на позовну заяву, виконавчий лист суду зобов'язального характеру по справі №2а/0614/870/2011 надійшов на виконання до органу Казначейства від органів державної виконавчої служби разом з оригіналами документів (довідками) управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про здійснення нарахування виплат.

Суд зазначає, що відповідачем у відповідності до норм Порядку №875 та Порядку №440 прийнято виконавчий лист суду зобов'язального характеру №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012, внесено до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою із присвоєнням відповідного номеру та віднесено до першої черги. Відповідачем здійснюється облік та зберігання вказаного виконавчого документу. (а.с. 17).

Вчинення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання судового рішення зобов'язального характеру органами Державної казначейської служби України не відповідає як нормам Закону №606-XIV, так і чинним нормам Закону України "Про виконавче провадження" 02.06.2016 №1404-VIII (в редакції, що регулює спірні правовідносини на момент звернення із позовом до суду, далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до положень Законів №606-XIV, №1404-VIII вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду здійснюється виключно державним виконавцем у межах виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача в частині зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області здійснити дії, щодо виконання виконавчого листа №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012 не відповідають нормам чинного процесуального законодавства.

Суд також наголошує, що вимоги позивача в частині протиправних дій відповідача щодо не виконання виконавчого листа №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012 та необхідності зобов'язання Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області здійснити примусове виконання вказаного виконавчого листа є безпідставними, оскільки обов'язок щодо виконання рішення суду, на виконання якого видано вказаний виконавчий документ, покладається на боржника - управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області чи його правонаступників.

Нормами чинного законодавства зобов'язують відповідача прийняти виконавчий документ (рішення); внести його до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою із присвоєнням відповідного номеру; віднесення до відповідної черги; здійснення обліку та зберігання вказаного виконавчого документу до настання його настання його черги для виконання, що і було здійснено Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області.

Крім того, відсутність у боржника коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням рішення суду без поважних причин.

Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України у справах №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, а також підтримана Верховним Судом у постанові від 13.06.2018 по справі № 757/29541/14-а, висновки якого, відповідно до відповідно до статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Матеріали справи належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів ухиляння Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області від виконання або невиконання обов'язків, визначених Законами №606-XIV, №1404-VIII, №4901-VI, Порядком №845 та Порядком №440, не містять.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області щодо невиконання виконавчого листа №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання нарахування та виплати компенсації, суд зазначає наступне.

Положеннями частини першої, другої статті 5 Закону№4901-VI визначено, що у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в частині четвертій статті 4 цього Закону, стягувану виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Компенсація за порушення строку перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу нараховується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Пунктом 50 Порядку №845 встановлено, що за порушення встановленого законом строку перерахування коштів компенсація нараховується Казначейством, якщо боржником є державний орган. Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

Порядок №440 також не передбачає не механізм виконання судових рішень про стягнення коштів, оскільки визначає саме порядок погашення заборгованості за рішеннями суду саме зобов'язального характеру.

Суд звертає увагу позивача, що вказана норма встановлює право на отримання компенсації виключно у разі несвоєчасного перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів, в той час як виконавчий лист №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012 містить вимоги зобов'язального характеру.

Крім того, Головне управління є лише органом (територіальним підрозділом) Казначейства і не володіє повноваженнями щодо нарахування компенсації за порушення строку перерахування коштів.

Суд також наголошує, що підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів в загальному порядку також відсутні, оскільки визначення, обрахування та призначення вказаної компенсації можливо виключно після здійснення повного розрахунку із позивачем, а тому на момент судового розгляду вказані вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем на виконання ч.2 ст.77 КАС України спростовано, а позивачем не доведено неправомірність дій Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області щодо не виконання виконавчого листа №2а/0614/870/2011 від 24.12.2012, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 258-262 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 11601. РНОКПП НОМЕР_1) до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області (вул. 1-го Травня, 24, Житомир, 10008. Код ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене: 01 серпня 2018 року.

Суддя О.Г. Попова