Справа № 804/3881/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2018 року Справа № 804/3881/18
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просив: визнати противоправними дії відповідача, оформлені розпорядженням №248 від 27.01.2018 року та листом №Н 6978-18 від 08.05.2018 року, щодо призначення йому пенсії за віком із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, та зобов'язати відповідача перерахувати йому пенсію за віком з 23.01.2018 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після звільнення він отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 06.01.2018 року він досяг пенсійного віку та набув право на пенсію за віком. Пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» раніше він не отримував. 23.01.2018 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та розпорядженням №248 від 27.01.2018 р. йому було призначено пенсію за віком. 01.04.2018 року було проведено перерахунок в зв'язку з допущеними помилками та наданою довідкою про заробітну плату. Однак, при визначені заробітної плати (доходу) для обчислення його пенсії відповідачем, всупереч вимогам пенсійного законодавства, було застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки. В результаті таких дій розмір його пенсії став значно нижчим того, який передбачений законодавством.
Позивач також зазначив, що він 03.05.2018 року подав заяву про усунення зазначених порушень та проведення перерахунку його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки. Листом від 08.05.2018 року №Н-6978-18 йому було відмовлено в проведенні перерахунку та повідомлено, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Позивач вважає рішення відповідача оформлені протоколом №248 від 27.01.2018 року та листом від 08.05.2018 року № Н-6978-18 такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 31 травня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні за статтею 263 КАС України. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
До суду 20 червня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що право призначення пенсії за віком позивач набув після досягнення 60 років (07.01.2018 р.). Оскільки, переведення з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, а пенсійне законодавство не містить застереження щодо переведення з одного на інший вид пенсії лише в межах одного закону (в межах Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»), відповідно до поданої заяви розмір пенсії позивача був перерахований відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
За результатами розгляду заяви позивача від 23.01.2018 р. здійснено розрахунок пенсії з врахуванням середнього заробітку за 2014, 2015 та 2016 роки, оскільки до цього часу позивач вже отримував пенсію. Отже, враховуючи той факт, що позивач, починаючи отримував пенсію за вислугу років, яка є різновидом пенсії за віком в розумінні Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підстав для здійснення позивачу первинного призначення пенсії у 2018 році за нормами п.4-4 ч.4 розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не було. На підставі вищенаведеного, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Як видно з матеріалів пенсійної справи, позивач до 22.01.2018 року - до моменту звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про переведення на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».
Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне рахування» право призначення пенсії за віком позивач набув після досягнення 60 років (07.01.2018 р.) та реалізував його шляхом подання відповідної заяви від 23.01.2018 року.
Розпорядженням відповідача №248 від 27.01.2018 р. позивачу було призначено пенсію за віком, але при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення його пенсії пенсійним фондом було застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки.
Судом встановлено, що позивач 03.05.2018 року подав заяву до відповідача стосовно проведення перерахунку його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Листом від 08.05.2018 року №Н-6978-18 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку та повідомлено, що відповідно до ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Оцінюючи спірні правовідносини, суд виходить із наступного.
Законодавство України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та прийнятих відповідно до них законів, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - це основний закон, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і оплати пенсій і є пріоритетним по відношенню до інших законів, що регулюють відносини у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування. В свою чергу, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим законом. Тобто, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» дає змогу реалізувати певному колу осіб право на призначення пенсії за віком при наявності підстав, встановлених даним законом.
Як було зазначено вище, позивач з 01 грудня 2006 року перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за вислугою років.
На підставі поданої заяви до відповідача, з 27.01.2018 року позивачу призначено пенсію за віком на підставі іншого Закону, а саме відповідно до Закону №1058-ІV.
Згідно з ч.1 ст.26 Закону №1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 30 років.
Станом на день звернення із заявою про призначення пенсії за віком позивач повністю відповідав вимогам, встановленим ст.26 Закону №1058-ІV.
Разом з тим, в спірній ситуації щодо позивача на підставі його заяви від 23 січня 2018 року мало місце призначення іншої пенсії за іншим Законом, адже у грудні 2006 року йому було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону №2262-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-IV позивач звернувся вперше.
Так, статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.
Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону № 1058-ІV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Право пенсійного забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту (пункт «б» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ).
Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.
Частиною третьою статті 45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону № 1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Однак позивачу призначено іншу пенсію за іншим законом.
Так, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся у березні 2017 року вперше, а тому при обчисленні пенсії за віком вперше відповідно до Закону № 1058 слід застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Аналогічний підхід застосування зазначених норм права висловлений Верховним Судом України у постанові від 2 грудня 2015 року у справі №193/1029/14-а.
Водночас, відповідач стверджує, що при зверненні із заявою до пенсійного фонду позивач набув право на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону № 1058-IV, а не нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону № 1058-IV.
Вказані доводи суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV він звернувся вперше у січні 2018 року.
Вказаний висновок не суперечить правовим висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14 та від 29 листопада 2016 року у справі № 21-6331а15, які полягають в тому, що особі, якій до досягнення загального пенсійного віку була призначена та виплачувалась пенсія іншого виду і на підставі іншого Закону, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV у зв'язку із досягненням такого віку вона (пенсія) має обраховуватися на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV як вперше.
Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
В силу ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе адміністративний позов задовольнити з викладених вище підстав.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 263 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлені розпорядженням №248 від 27.01.2018 року та листом №Н 6978-18 від 08.05.2018 року.
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 23.01.2018 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої зарплати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 р. та 2017 р.
Присудити з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.