Справа № 357/2321/18
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/2321/18
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

07 серпня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Шелест С.Б., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.18р. у справі №357/2321/18 за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу ГУ НП в Київській області, Головного управління Національної поліції в Київській області, Прокурора Київської області про визнання незаконними дії

в с т а н о в и в:

ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.18р. справу передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Позивач подав апеляційну скаргу.

Втім, апеляційна скарга подана російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з ч. 1 ст. 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Згідно ч. 1, 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики" судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про засади державної мовної політики" до кожної мови, визначеної у частині другій цієї статті (зокрема і російської мови), застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, за умови, якщо кількість осіб - носіїв регіональної мови, що проживають на території, на якій поширена ця мова, становить 10 відсотків і більше чисельності її населення.

За рішенням місцевої ради в окремих випадках, з урахуванням конкретної ситуації, такі заходи можуть застосовуватися до мови, регіональна мовна група якої становить менше 10 відсотків населення відповідної території.

Тобто, обов'язковою умовою для здійснення судочинства в Україні регіональною мовою (мовами) є її поширення як такої на відповідній території України згідно з рішенням місцевої ради.

Поряд з цим, на території м. Києва, Київської області російська мова як регіональна мова відповідним рішенням місцевої ради поширена не була.

Отже, відповідно до вказаних вимог закону, апеляційна скарга має бути викладена державною (українською) мовою.

Така позиція суду з питання мови адміністративного судочинства відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 06.07.16р. у справі №21-1092а16), Верховного Суду викладеному у постанові від 06.02.18р. у справі №826/24325/15 (К/9901/8018/18) та ухвалах від 18.01.18р. у справі №577/4156/17 (К9901/2272/18), від 21.02.18р. у справі №826/1833/16 (К/9901/20397/18).

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини п'ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Частиною 2 статті 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За змістом частин 1 та 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання встановлених вимог постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк на їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, недоліки апеляційної скарги мають бути усунуті апелянтом у вказаний строк шляхом подання до суду апеляційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, яка викладена державною мовою.

Керуючись ст. ст.169, 298, 325, 328 КАС України, суддя

у х в а л и в:

залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.03.18р. у справі №357/2321/18 - без руху.

Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення даної ухвали, протягом якого мають бути усунуті недоліки апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Шелест С.Б.