Справа № 808/1042/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2018 рокусправа № 808/1042/18
головуючий суддя І інстанції - Прасов О.О.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя (доповідач): Іванов С.М.

судді: Панченко О.М., Чередниченко В.Є.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 808/1042/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати складений посадовою особою відповідача Шайхлісламовим В.М. 01.02.2018 року розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу до Акту серії АПВ №20293 від 01.02.2018 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року

в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким задовольнити вимоги адміністративного позову в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції було залишено поза увагою те, що довідка та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, що складені відповідачем, взагалі не містять жодних даних про те, яке саме зважувальне обладнання використовувалося під час габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача, його назви, технічні характеристики, як і відсутнє зазначення у довідці часу та місця здійснення габаритно-вагового контролю та на якому пункті воно відбувалось. Зауважено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України, а не за відстань, яку мав намір проїхати транспортний засіб. Наголошено на тому, що на запит водія відповідачем не було надано міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу до суду не направлявся.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Інші учасники судового процесу, в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України не перешкоджає розгляду справи без участі останніх.

Заслухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 01.02.2018 року співробітником Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Шайхлісламовим В.М. на а/д М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" 620 км проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки "Mercedes-Benz" моделі "AXOR 2528", державний реєстраційний номер АН5474II, який належить ТОВ "Український Рітейл".

За результатами проведеної перевірки співробітником Укртрансбезпеки та оператором вагового комплексу складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт серії АПВ № 20293 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.02.2018 року та розрахунок плати за проїзд від 01.02.2018 на суму 378,0 Євро (а.с.14-16, 39-41).

Відповідно до вказаного акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.02.2018, транспортний засіб марки "Mercedes-Benz" моделі "AXOR 2528", державний реєстраційний номер АН5474II, рухався за маршрутом м. Дніпро, Дніпропетровська область - м. Маріуполь, Донецька область (300 км).

За актом серії АПВ № 20293 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.02.2018 року виявлено перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу: осьове навантаження фактичне 13700 т при нормативно допустимому осьовому навантаженні 11000 т.

В акті серії АПВ № 20293 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 01.02.2018 року - у графі "суб'єкт, що перевіряється" зазначені відомості про ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ" та ОСОБА_2 (який є водієм транспортного засобу); у графі "найменування та вид вантажу" зазначено: подільний, продукти харчування; у графі "Маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, кілометрів" зазначено: м. Дніпро, Дніпропетровська область - м. Маріуполь, Донецька область (300 км).

На підставі вищевказаних документів відповідачем здійснено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 01.02.2018 рокута нараховано плату за проїзд у розмірі 378,00 Євро (а.с.16, 41).

Визнання протиправним та скасування вказаного розрахунку і було предметом судового розгляду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками судового розгляду справи не встановлено порушення відповідачем вимог чинного законодавства, натомість доводи позивача спростовані відповідачем.

Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Крім того, статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі по тексту - Положення).

Відповідно до п.1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно п.п. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до п.п.15, 27 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 8 Положення визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі по тексту - Порядок № 879).

Пунктом 3 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Таким чином, Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті та її посадові особи уповноважені відповідно до Положення та Порядку № 879 здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Як зазначено у пп. 3 п. 2 Порядку № 879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Як зазначено у п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого 10.12.2013 наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України № 1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за № 215/24992 (надалі - Порядок № 1007/1207), посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: 4) видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); 5) складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; 9) при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку; 10) у разі відсутності документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 01.02.2018 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті при проведенні габаритно-вагового контролю вантажного автомобіля марки "Mercedes-Benz" моделі "AXOR 2528", державний реєстраційний номер АН5474II вірно визначено перевищення навантаження на задню вісь - 13700 кг, замість 11000 кг, передбачених п .22.5 Правил дорожнього руху, що позивачем спростовано не було.

Таким чином, транспортний засіб - "Mercedes-Benz" моделі "AXOR 2528", державний реєстраційний номер АН5474II, з урахуванням навантаження є великоваговим транспортним засобом.

У відповідності до приписів ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 32 Порядку № 879 перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов'язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу після отримання погодження маршруту видається уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг. У заяві про видачу погодження маршруту повинні міститися відомості про характер і категорію вантажу, загальну масу навантаження на вісь (осі), габарити, технічну характеристику великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, строк перевезення і маршрут. У разі коли під час здійснення габаритно-вагового контролю встановлено, що транспортний засіб є великоваговим та/або великогабаритним, до заяви додаються довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та документи, на підставі яких встановлюється маршрут проїзду такого транспортного засобу з часу завантаження до часу здійснення габаритно-вагового контролю.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, позивачем не надано до суду Дозволу на рух великовагового транспортного засобу, виданого відповідним уповноваженим підрозділом Національної поліції через центри надання адміністративних послуг на транспортний засіб - вантажного рефрижиратора "Mercedes-Benz" моделі "AXOR 2528", державний реєстраційний номер АН5474II.

Відповідно до пп. 5 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з п. 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Про намір проїхати 300 км свідчать пункти навантаження та розвантаження вантажу у товарно-транспортній накладній № 0102/11 від 01.02.2018 року (а.с.10, 42), подорожньому листі вантажного автомобіля № 509678 від 01.02.2018 року (а.с.11-12), який перевозився водієм ОСОБА_2, а тому доводи позивача відносно нарахування суми заборгованості не за фактично пройдену частину маршруту, а згідно маршруту, вказаного у товарно-транспортній накладній є безпідставними, з урахуванням приписів п. 31-1 Порядку № 879.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки перевантаження на одиночну вісь склало більше 20%, то позивачу була визначена плата у потрійному розмірі. Після проведення габаритно-вагового контролю автомобіль затриманий не був та продовжив рух після зважування та складання необхідних документів. Враховуючи, що був складений відповідний розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно його затримання було не обов'язковим, у зв'язку з цим розрахунок плати за проїзд вираховувався виходячи з протяжності маршруту слідування даного транспортного засобу.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

За приписами пп. 5-1 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого 27.06.2007 року постановою Кабінету Міністрів України № 879 (надалі - Порядок № 879), документальний габаритно-ваговий контроль - це визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно з пп. 12 п. 2 Порядку № 879 повторне вимірювання і зважування - це будь-яке наступне вимірювання транспортного засобу, що перебуває в межах одного стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю, з часу в'їзду такого транспортного засобу на територію пункту до виїзду з неї. Не є повторним вимірювання, яке проводиться через технічні перебої в роботі вимірювального і зважувального обладнання, що не суперечить вимогам затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики.

Так, ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції позивачем, в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України не було надано доказів намагання провести повторне вимірювання і зважування, а також вимірювання і зважування на інших пунктах габаритно-вагового контролю по шляху проїзду транспортного засобу, як і не надано жодного доказу запиту водієм ОСОБА_2 у співробітників Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті надання міжнародного сертифіката зважування вантажного транспортного засобу, що спростовує доводи заявника апеляційної скарги.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що матеріали адміністративної справи містять фотознімок процесу габаритно-вагового контролю, на якому зображено транспортний засіб марки "Mercedes-Benz" моделі "AXOR 2528", державний реєстраційний номер АН5474II, який має технічну можливість використання здвоєної осі, однак, одна задня вісь приведена у неробочий стан (підведена), що призводить до опору вантажу лише на одну задню вісь (а.с.43).

Крім того, відповідачем надано до суду: Сертифікат відповідності, зареєстрований в реєстрі з оцінки відповідності 27.11.2017 за № UA.TR.002.СВ.0300-17, з Додатком (а.с.51-52); Декларацію про відповідність № 2 від 27.11.2017 (а.с.53); Сертифікат перевірки типу, зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за № UA.TR.002.СТ.0115-17 Rev.0 (а.с.54), що спростовує доводи позивача відносно невідповідності пункту габаритно-вагового контролю міжнародним стандартам.

Інші доводи позивача, з огляду на встановлені обставини, до уваги колегією суддів не приймаються, тому як не мають правового значення для правильного вирішення справи.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл"- залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 808/1042/18 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення, за наявності підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 31 липня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко