Справа № 2-а-373/10
Суддя: Савицька Л. Й.
Дата ухвалення: 2010-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-373/10
провадження у справі -
П О С Т А Н О В А
іменем України
25 листопада 2010 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Савицькій Л. Й.
при секретарі Змієвській І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
до інспектора ДПС ВДАІ м. Новоград-Волинський сержанта міліції ОСОБА_2
про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом та просить скасувати постанову АМ №151653 від 03.04.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., винесену щодо нього відповідачем.
В обґрунтування позову зазначає, що він 03.04.2010 року о 20 год. 35 хв., керував автомобілем НОМЕР_1 та здійснив вимушену зупинку по вул. Шевченка навпроти будинку №37 в м. Новоград-Волинський, оскільки його автомобіль заглох. Відразу до нього підійшов відповідач та почав складати протокол, та виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 грн.. З даною постановою він не згоден та вважає її надуманою і такою, що не відповідає дійсності.
В судове засідання позивач не зявився, в письмовій заяві до суду просив справу розглядати за його відсутності, свої вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
03.04.2010 року відповідачем відносно позивача було складено протокол про вчинення ним адміністративно правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 цього дня, о 20 год. 25 хв., в м. Новоград-Волинський по вул. Шевченка керував автомобілем ВАЗ-2115, реєстраційний номер НОМЕР_2, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п.3.34, дод. 1 ПДР України (а.с.7).
Постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АМ №151653 від 03.04.2010 року позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.8)
У відповідності до п.3.34 дод.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року (далі Правила), - «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Пунктом 1.10, 9.9-9.11, 15.14 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 101.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №934 від 03.09.2009 року), - вимушеною зупинкою руху являється припинення руху транспортного засобу через його технічний стан, у разі якої в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити ввімкнути аварійну світлову сигналізацію чи встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний сигнал.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення дорожніх знаків.
Під час розгляду справи щодо оскарження позивачем вищезазначеної постанови, судом було перевірено, чи прийнята вона: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, із якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач здійснив зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 у звязку із його технічною несправністю. Відповідно до ПДР України дія знаку «Зупинку заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що здійснюють вимушену зупинку руху транспортного засобу через його технічний стан.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП).
Судом встановлено, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, неповністю були зясовані всі обставини адміністративного правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний позивач у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності і чи є помякшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини, які повинні були враховуватися при накладенні адміністративного стягнення.
Відтак, суд ставить під сумнів правдивість обставин, викладених в протоколі та постанові про адміністративне правопорушення, оскільки особою, яка складала вищезазначені документи, не були дотримані вимоги чинного законодавства.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Так як відповідач не надав суду заперечень проти позову, не навів переконливих доказів про відповідність постанови про адміністративне правопорушення та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи, суд вважає, що є підстави для скасування вказаної постанови, так як пояснення позивача ніким не спростовані, і тому суд вважає їх за правдиві.
Таким чином докази, що підтверджують наявність події і склад правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є необґрунтованою та задовольняє позов.
Керуючись ст.ст. 158, 160, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1 ст. 247, ст. 287, 288, 293 КУпАП суд ,
Позов задовольнити повністю.
Постанову серії АМ №151653 по справі про адміністративне правопорушення від 03.04.2010 року, винесену інспектором ДПС ВДАІ м. Новоград-Волинський сержантом міліції ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуюча: