Справа № 0440/5193/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2018 року справа № 0440/5193/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретарі судового засіданняОСОБА_2
представника позивача представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5
10 липня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" (далі - ТОВ "Трейд Коммодіті", позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - ОВПП ДФС, відповідач) в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 1186 від 22.06.2018 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.06.2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено оскаржуваний наказ № 1186 "Про проведення документальної позапланової невиїздної перевірки ТОВ «Трйд Коммодіті»", який він вважає винесений відповідачем без урахування положень чинного законодавства, з порушенням положень Податкового кодексу України, у звязку з чим підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки підстава для призначення позапланової перевірки, зазначена в наказі, не відповідає підставі, зазначеній у підпункті 78.1.18 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, та не відповідає жодній іншій підставі проведення перевірки, зазначеній у пункті 78.1 статті 78 Податкового кодексу України. Таким чином, позивач вважає, що перевірка призначена за відсутності підстав для такої перевірки, у звязку з чим наказ про проведення перевірки є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву, а саме, протягом 15 днів, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
16 липня 2018 року представником відповідача подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що наказ Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 22.06.2018 року № 1186 «Про проведення документальної позапланової невиїздної перевірки ТОВ «Трейд Коммодіті» з питання відємного значення ліміту обсягу пального» є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки в ході аналізу бази даних СЕАРП, з урахуванням висновків акту фактичної перевірки від 15.09.2016 року № 0026/28/01/14/30536344, встановлено, що у ТОВ «Трейд Коммодіті» відсутні обсяги пального для подальшої реалізації без поновлення залишків ліміту обсягу пального та сплати акцизного податку. Тобто, встановлено перевищення обсягів реалізованого пального над обсягами, обчисленими відповідно до пункту 232.3 статті 232 Податкового кодексу України, без реєстрації відповідних заявок на поновлення обсягу залишку пального в СЕАРП. Враховуючи зазначене, представник відповідача у задоволенні позовних вимог ТОВ «Трейд Коммодіті» просить суд відмовити.
Представник позивача у судовому засіданні 18.07.2018 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з урахуванням підстав, викладених у позовній заяві.
Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
22.06.2018 року Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.18 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України та згідно доповідної записки начальника відділу податкового супроводження підприємств житлово-комунального господарства та інших галузей Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДВС ОСОБА_6, наказ № 1186 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Трейд-Коммодіті», яким наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Трейд Коммодіті» з питань відємного значення ліміту обсягу пального в системі електронного адміністрування реалізації пального у звязку з внесенням даних акту перевірки даних акту інвентаризації обсягів залишку пального, тривалістю 15 робочих днів з 02.07.2018 року.
На підставі вказаного наказу відповідачем складено повідомлення від 23.06.2018 року № 29/28-10-46-14.
Наказ від 22.06.2018 року №1 186 та повідомлення від 23.06.2018 року направлені на адресу позивача рекомендованим листом, отримані останнім 27.06.2018 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до положень підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Порядок проведення контролюючими органами документальних позапланових перевірок врегульовано статтею 78 Податкового кодексу України, відповідно до якої документальна виїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення, у формі наказу та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених підпунктами 78.1.1-78.1.18 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
Так, підпунктами 78.1.1-78.1.18 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначено підстави, за наявності хоча б однієї з яких здійснюється документальна позапланова перевірка.
Зокрема, згідно з підпунктом 78.1.18 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, підставою для проведення позапланової перевірки є виявлено розбіжності даних, що містяться у зареєстрованих акцизних накладних/розрахунках коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та деклараціях з акцизного податку, поданих платником акцизного податку, що реалізує пальне.
За наявності хоча б однієї з підстав, викладених у вищезазначених положеннях Податкового кодексу України, керівник контролюючого органу відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України уповноважений прийняти рішення про проведення документальної позапланової перевірки, яке оформлюється наказом.
Під час розгляду справи судом встановлено, що на виконання пункту 9 Підрозділу 5 розділу ХХ ПК України, у відповідності з яким протягом 20 календарних днів, починаючи з 1 березня 2016 року, платник податку зобов'язаний подати контролюючому органу акт проведення інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року, 19.03.2016 року позивачем було подано до СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС акт інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 1 березня 2016 року.
З 31.08.2016 року по 14.09.2016 року проведена фактична перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті», в ході якої перевірено акт інвентаризації обсягів залишку пального, поданого відповідно до абзацу третього пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України.
За результатами зазначеної перевірки складено акт перевірки від 15.09.2016 року №0026/28/01/14/30536344 «Про результати фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» даних акту інвентаризації обсягів залишку пального, поданого відповідно до пункту 9 підрозділу 5 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо відповідності обсягів пального, зазначених в акті інвентаризації, фактичним даним та/або даних бухгалтерського обліку».
Перевіркою не підтверджено відображені ТОВ «Трейд Коммодіті» інвентаризаційні залишки пального станом на 01.03.2016 року та залишки пального у акті інвентаризації підлягають коригуванню шляхом зменшення в системі електронного адміністрування реалізації пального (СЕАРП).
Вважаючи висновки відповідача, викладені в акті перевірки протиправними позивач звернувся до суду позовом про визнання недійсними та скасування висновків акту.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року у справі № 804/6094/16, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Таким чином, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року є такою, що набрала законної сили.
Слід зазначити, що відповідно до частини 75.1. статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Пунктом 75.2. статті 75 Податкового кодексу України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Судом встановлено, що в наказі Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби зазначено, що перевірку призначено на підставі підпункту 78.1.18 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, якою передбачено, що позапланова документальна перевірка платника податків може бути призначена, якщо виявлено розбіжності даних, що містяться у зареєстрованих акцизних накладних/розрахунках коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних та деклараціях з акцизного податку, поданих платником акцизного податку, що реалізує пальне.
Проте, у пункті 1 оскаржуваного наказу зазначено, що він призначений у звязку із внесенням даних акту перевірки даних акту інвентаризації обсягів залишку пального.
Таким чином, суд вважає, що підстава для призначення позапланової перевірки позивача, зазначена в оскаржуваному наказі не може бути підставою для призначення позапланової перевірки позивача, враховуючи, що така підстава не відповідає підпункту 78.1.18 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України, та не відповідає жодній іншій підставі проведення перевірки, зазначеній в пункті 78.1. статті 78 цього Кодексу.
Отже, суд зазначає, що оскаржуваний наказ від 22.06.2018 року № 1186 "Про проведення документальної позапланової невиїздної перевірки ТОВ «Трйд Коммодіті», прийнятий Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби винесено передчасно, без дотримання положень статті 78 Податкового кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не мав передбачених пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстав для прийняття оскаржуваного наказу про проведення перевірки, тому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає оскаржений наказ протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
За викладених обставин, суд приходить до висновку щодо задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Коммодіті» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, повязані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 1762,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 773 від 10 липня 2018 року, наявним в матеріалах справи.
Отже, судовий збір у сумі 1762,00 грн. підлягає поверненню позивачу.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 241 - 247, 249, 255, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18.07.2018 року.

Суддя ОСОБА_1