Справа № 822/1873/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1873/18
РІШЕННЯ

іменем України

31 липня 2018 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І.

за участю:секретаря судового засідання Яворської І.Ю., позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом від 29.05.2018, в якому просить: 1) скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №1032 від 11.04.2018 у вигляді протоколу; 2) зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком з 31.01.2018, зарахувавши до стажу роботи для призначення пенсії період роботи у Рожищенському відгодівельному радгоспі з 06.06.1980 по 05.03.1982 та з 20.08.1982 по 15.02.1983.

В обґрунтування позовних вимог вказує про те, що досягнув шістдесятирічного віку і цього ж дня звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком. Разом із заявою ним були надані всі необхідні документи, і в тому числі Трудова книжка. У Трудовій книжці зроблені всі записи для підтвердження періодів трудового стажу, і не має неправильності чи неточності записів про періоди роботи. Однак, 20.04.2018 його викликали до пенсійного органу, в якому йому було вручено лист №10785/03 від 20.04.2018, де стверджено, що відповідач відмовив йому у призначенні пенсії з підстави відсутності двадцятип'ятирічного страхового стажу. Вважає рішення відповідача протиправним, адже це рішення порушує Закони України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", так як період його роботи у Рожищенському відгодівельному радгоспі з 06.06.1980 по 05.03.1982 та з 20.08.1982 по 15.02.1983 є підтвердженим, і Трудова книжка заповнена без порушень.

Ухвалою від 30.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 21.06.2018.

Згідно ухвали від 20.06.2018 було відкладено підготовче судове засідання на 19.07.2018, а відповідно до протокольної ухвали було закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті на 31.07.2018.

18.06.2018 відповідачем подано Відзив на позовну заяву від 15.06.2018, в якому вказано, зокрема, що у трудовій книжці, в стовпці 4 (на підставі чого внесено запис (документ, його номер і дата) містяться виправлення. Також стверджено, що вимога закону щодо підтвердження трудового стажу позивача за період роботи з 06.06.1980 року по 05.03.1982 року, з 20.02.1982 року по 15.02.1983 року основним документом, що підтверджує стаж роботи - трудовою книжкою, не виконана, оскільки в ній містяться дописи іншим чорнилом та виправлення. Крім цього, вказано, що довідку по стаж роботи за період з 1980 року по 1983 рік позивач для призначення пенсії надати не зміг, оскільки інформація в архіві, яка б підтверджувала наявний трудовий стаж ОСОБА_1 за вказаний період відсутня, що підтверджується наявною в матеріалах пенсійної справи заявою позивача від 10.04.2018 р. №24293 (арк. спр.42-43).

Також, 30.07.2018 відповідачем подано письмову інформацію за №24005/08 від 30.07.2018, згідно якої до страхового стажу позивача не враховано період роботи у Рожищенському відгодівельному радгоспі: 1) з 06.06.1980 року по 05.03.1982 року, оскільки в наказі про звільнення з роботи рік дописано іншим чорнилом; 2) з 20.02.1982 року по 15.02.1983 року, оскільки в наказі про прийняття про роботу дата містить виправлення. Порушення у заповненні трудової книжки позивача, а саме дописування про звільнення з роботи року видання наказу іншим чорнилом та виправлення дати видання наказу про прийняття на роботу, встановлені візуально без використання будь-яких технічних засобів. Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 оформлено протоколом №1032 від 11.04.2018 (арк. спр.65).

Позивач та його представник позовні вимоги підтримали з тих же підстав, що вказані в позовній заяві. Додатково позивач пояснив, що про те, що пенсійний орган вимагає від нього додаткові документи, він дізнався у квітні місяці від працівника, який і сказав йому писати заяву про те, що довідки про стаж роботи з 1980 по 1983 роки надати не може. Йому видали Довідку №4181 від 30.01.2018 про те, шо він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому і отримує пенсію, яку надано суду, але він ще не отримував пенсії.

Представник відповідача в задоволенні позову просив відмовити, покликаючись на ті ж докази, що вказані у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що доказів звернень пенсійного органу з приводу періодів роботи позивача, які вважає спірними, у пенсійній справі не має. Також, не зміг пояснити, чому у Розписці - повідомленні не має підпису ОСОБА_1 про його ознайомлення з переліком документів, яких недостатньо для призначення пенсії.

Заслухавши учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини, на які вони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, перевіривши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Позивач народився 30.01.1958 та досяг 60-річного віку 30.01.2018, що підтверджується копією його паспорту (арк. спр.9), і 30.01.2018 він звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком (арк.спр.26).

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, оформленим протоколом від 11.04.2018 рок № 1032, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв'язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років. Згідно поданих позивачем документів встановлено, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 23 роки 10 місяців 19 днів (арк.спр.25).

Листом від 20.04.2018 за №10785/03 позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії та зазначено, що до страхового стажу не враховано періоди роботи з 06.06.1980 по 05.03.1982, та з 20.08.1982 р. по 15.02.1983 р. у Рожищенському відгодівельному радгоспі, оскільки в наказах про прийняття та звільнення з роботи містяться виправлення (арк.спр.16).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - №1058-IV), починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу - з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Згідно ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 2.4 розділу II Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерством соціального захисту України № 58 від 29.07.1993 (далі - Інструкція) визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження)

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.9 Інструкції виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та ін. мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Аналогічні положення містила й Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. № 162 (котра була чинною на час внесення записів у 1980-1983).

Стосовно внесення записів різними чорнилами, суд звертає увагу на те, що Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. № 162, не була передбачена заборона внесення одного запису різними чорнилами. Не передбачено такого обмеження і чинною Інструкцією.

Суд оглянув у суді оригінал Трудової книжки ОСОБА_1, і рахує, що у відповідача не було жодних підстав стверджувати про виправлення і дописки, що видно із змісту спірних записів. Тобто, суд вважає, що Трудова книжка не містить виправлень, закреслень чи інших неточностей, адже записи у графі 4 (зокрема, дати наказів) відповідають датам, що вказані у графі 2 (дата), а візуальному встановленню цього відповідачем суд дає критичну оцінку.

При цьому, також слід враховувати, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії (аналогічна позиція зазначена у п.29 постанови Верховного Суду від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а).

Отже, відповідачем не встановлено порушень у Трудовій книжці позивача, а тому не було підстав для не зарахування спірних періодів роботи до стажу позивача.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1, оформлене протоколом №1032 від 11.04.2018, слід визнати протиправним та скасувати.

Як наслідок протиправності згаданого рішення відповідача, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи у Рожищенському відгодівельному радгоспі з 06.06.1980 по 05.03.1982 та з 20.08.1982 по 15.02.1983, які зазначені у його Трудовій книжці.

Щодо іншої позовної вимоги - здійснити нарахування та виплату пенсії, суд зазначає наступне.

Загальний страховий стаж ОСОБА_1, що визнаний відповідачем без врахуванням спірних періодів, становить 23 роки 10 місяців 19 днів. З врахуванням спірних періодів, такий стаж становить більше 25 років, що дає право ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком з 31.01.2018. Тобто, позивач має законні підстави для призначення йому пенсії за віком, оскільки він досяг віку для призначення йому пенсії (60 років), а його страховий стаж роботи складає більше 25 років.

Наслідком зарахування до стажу роботи позивача спірного періоду є нарахування та виплата позивачу пенсії за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 31.01.2018, так як позивач звернувся з відповідною заявою від 30.01.2018.

Цей висновок суду, фактично підтверджує Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, яке видало ОСОБА_1 Довідку №4181 від 30.01.2018 про те, що він перебуває на обліку в Управлінні і отримує пенсію за віком з 30.01.2018 (арк. спр.67). При цьому відповідач реально пенсію позивачу не призначив і не виплачує, а вирішував його заяву про призначення пенсії з 30.01.2018 по 11.04.2018, не дотримуючись також Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійний фонду України від 25.11.2005, № 22-1 (далі - Порядок №22-1), враховуючи наступне.

Згідно з п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам'ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Відповідач прийняв заяву позивача про призначення пенсії 30.01.2018, і не встановив порушень і потреби в додаткових документах, адже в Розписці - повідомленні у графі підпис заявника, відсутній підпис заявника ОСОБА_1, і суду не надано будь-яких об'єктивних доказів повідомлення позивача про потребу в додаткових документах. Цей висновок суду підтверджує і заява від 10.04.2018, яку було написано позивачем на вимогу (пораду) працівника пенсійного фонду, про те, що довідки про стаж роботи з 1980 року по 1983 рік надати не може ( арк. спр.39). Також, суд звертає увагу на те, що відповідач, якщо ставив під сумнів подані позивачем документи, не вчинив жодних дій для їх отримання самостійно, шляхом вимагання документів від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, шляхом направлення запитів, перевірок, інше, як позивачу, так і підприємству, щодо періоду роботи, який викликав у пенсійного органу сумнів. При цьому, такий сумнів повинен бути, на думку суду, обґрунтований, а не надуманий, що встановлено у цій справі.

Відповідно до п. 4.3 Порядку №22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Отже, відповідач не виконав свого обов'язку про прийняття рішення щодо позивача про призначення пенсії, і грубо порушив і порушує з 31.01.2018 до цього часу ( близько 7-и місяців), його право на пенсію, адже: 1) не призначив пенсію позивачу у 10-ти денний строк за відсутності законних підстав для цього; 2) не мав підстав вирішувати заяву з 30.01.2018 до 11.04.2014, і прийняти незаконне рішення, що встановлено судом у цій справі. Крім цього, суд вважає, що встановлене у цій адміністративній справі має ознаки порушень, вчинених посадовими особами відповідача, які вирішували заяву ОСОБА_1, що потребує додаткової перевірки, тому цю перевірку може самостійно ініціювати позивач та відповідач з метою недопущення подібного, так як суд розглядає справу у межах позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач довів позовні вимоги, а суб'єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що не порушив закон і прав позивача, тому суд, з урахуванням висновку Верховного Суду, зробленого у постанові від 24 травня 2018 року по справі № 490/12392/16-а, що також підтверджено доказами, які перевірено судом, позов задовольняє.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено 704,80 грн. судового збору за подання позовної заяви, тому такі витрати слід присудити на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1, яке оформлене протоколом №1032 від 11.04.2018.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу роботи ОСОБА_1 стаж за період роботи з 06.06.1980 по 05.03.1982 та з 20.08.1982 по 15.02.1983 у Рожищенському відгодівельному радгоспі, і нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 31.01.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судові витрати у сумі 704,80 (сімсот чотири грн. вісімдесят коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 серпня 2018 року

Почивач:ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,29001 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м.Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя ОСОБА_4