Справа № 810/1736/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1736/17 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс Насташка» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс Насташка» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс Насташка» (далі - позивач, ТОВ «Агропромисловий комплекс Насташка») звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Київській області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права та неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ТОВ «Агропромисловий комплекс Насташка» зареєстроване юридичною особою, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ.

Податковим органом на підставі направлення від 29.12.2016 № 618, на виконання ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва Демидовської А.І. від 29.07.2016 по справі №760/6454/16-к про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агропромисловий комплекс Насташка» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово господарських взаємовідносин з ТОВ «АТГІ 1981», ТОВ «Кагарлик Агро Артіль», ТОВ «Слобода М», ТОВ «ТКМ і ДМ», ТОВ «Відродження ЗГП» за період з 01.01.2014 по 1З.07.2016 року, згідно з п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.12.2016 №1260, проведено позапланову документальну виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс Насташка», з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «АТП 1981»,ТОВ «Кагарлик Агро Артіль», ТОВ «Слобода М», ТОВ «ТКМ і ДМ», ТОВ «Відродження ЗГП» за період з 01.01.2014 по 13.07.2016 року.

За результатами перевірки складено Акт від 17.01.2017 року № 30/10-02-14-04/32792184/9, відповідно до висновків якого позивачем порушено вимоги п.198.1 ст.198, абз. 1, 2 п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України та п.4 Постанови КМУ від 12.01.2011 № 11 «Про затвердження Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках, та/або органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів», в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 21679 грн., в тому числі: за серпень 2015 року - 11086 грн., за листопад 2015 року - 2080 грн., за грудень 2015 року - 8513 грн. та завищено показник у рядку 21 станом на 30.06.2016 року на загальну суму 96809 грн.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Агропромисловий комплекс Насташка» мало взаємовідносини з ТОВ «АТП 1981»,ТОВ «Кагарлик Агро Артіль», ТОВ «Слобода М», ТОВ «ТКМ і ДМ», ТОВ «Відродження ЗГП» за період з 01.01.2014 по 13.07.2016 року. Договора, заключеня між ТОВ «Агропромисловий комплекс Насташка» та ТОВ «ТКМ і ДМ» для перевірки не надані. Товарно-транспортні накладні, що свідчать про підтвердження транспортних перевезень ТОВ «ТКМ і ДМ» за серпень 2015 року для перевірки не надані. В товарно-транспортних накладних за жовтень 2015 року, зокрема, № 5233 від 12.10.2015 не вказано марка причепа А10797ХК; -№ 529797,серія 12 ААД від 15.10.2015, не вказано марка причепа AI 0798 ХК. Також за грудень 2015 року в товарно-транспортних накладних, зокрема, № 5481 від 11.12,2015, не вказано марка причепа AI 0793 ХК; № 5516 від 23.12.2015, не вказано марка причепа AM 1634ХХ; № 5514 від 23.12.2015, не вказано марка причепа AI 14390ХМ; № 5505 від 21.12.2015 не вказано марка причепа AM 1634ХХ; № 5504 від 21.12.2015 не вказано марка причепа ВАЗ 3670ХТ.

Перевезення шроту соняшникового:

Товарно-транспортна накладна №22712 від 16.12.2015, не містить інформації щодо марка причепа АІ9398ХР, а також містить виправлення щодо найменування перевізника та не вказана вулиця пункту розвантаження. Товарно-транспортна накладна № 22713 від 23.12.2015, не містить інформації щодо марки автомобіль, причепа АА8205ХМ, а також містить виправлення щодо найменування перевізника та не вказана вулиця пункту розвантаження. Товарно-транспортна накладна № 22711 від 15.12.2015, не містить інформації щодо марки автомобіль та причепа, а також містить виправлення щодо найменування перевізника та не вказана вулиця пункту розвантаження; № 22714 від 24.12.2015, не містить інформації щодо марки автомобіля та причепа, а також містить виправлення щодо найменування перевізника та не вказана вулиця пункту розвантаження.

В ході проведення перевірки встановлено, що в актах виконаних, робіт не відображено конкретного переліку наданих послуг, а саме: відсутня інформація щодо пункту навантаження/розвантаження товару. При цьому, надані для перевірки товарно-транспортні накладні (ф.№1-ТН) оформлені неналежним чином, не вказано перелік обов'язкових реквізитів первинних та зведених облікових документів, які необхідні для надання цим документам юридичної сили, відповідно вимог ч,2, 3 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.95 №88, Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 22.05.06 №493, а саме: не вказана ціна та загальна вартість товару, відсутні відмітки щодо одержання вантажу вантажоодержувачем, а саме відсутнє п.і.б., посада та підпис вантажоодержувача; відсутня марка автомобілів та причепів, найменування перевізника містять виправлення відсутня інформація щодо супровідних, документів на вантаж.

Враховуючи інформацію даних податкової звітності ТОВ «ТКМ і ДМ», а саме: відсутність необхідної кількості працівників для здійснення даного виду діяльності; - відсутність на балансі підприємства основні засоби, відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, наявний автомобільний транспорт, який необхідний для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, що не дає змогу здійснювати фінансово-господарську діяльність даного виду, діяльність ТОВ „ТКМ і ДМ" спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди третім особам.

Проведеним аналізом баз даних Білоцерківської ОДПІ встановити походження послуг, які придбавалися ТОВ «Агропромисловий комплекс Насташка» у TOB «ТКМ і ДМ» неможливо, так як їх походження не підтверджується фактом (джерелом) законного введення в обіг тa реального задекларованого виробництва та надання послуг автоперевезень.

Враховуючи те, що здійснення операцій по ланцюгу ТОВ «ТКМ і ДМ» і ТОВ «Агропромисловий комплекс Насташка» не спричинили факту реального здійснення господарських операцій, то податковий кредит, задекларований платником по вказаних постачальниках, у податковій декларації з ПДВ за період з 01.01.2014 по 30.06.2016 є таким, що не відповідає дійсності та вважається відсутнім.

По взаємовідносинам укладеним між ТОВ «Агропромисловий комплекс Насташка» та ТОВ «Відродження ЗГП» встановлено, що надані для перевірки товарно-транспортні накладні (ф.№1-ТН) оформлені неналежним чином: не відображена повна адреса щодо пункту навантаження - зазначено лише м. Козятин та м. Ружин, не вказано перелік обов'язкових реквізитів первинних та зведених облікових документів, які необхідні для надання цим документам юридичної сили (в ТТН не зазначені первинні документи - видаткові накладні, згідно яких здійснюється перевезення придбаного товару наявність яких передбачена вимогами ч.2, 3 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995р. за №168/704, Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 22.05.06 №493, а саме: не вказана ціна та загальна вартість товару, відсутні відмітки щодо одержання вантажу вантажоодержувачем, а саме відсутнє п.і.б., посада та підпис вантажоодержувача; відсутня марка автомобілів та причепів, найменування перевізника містять виправлення відсутня інформація щодо супровідних документів на вантаж.

Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області зібрано податкову інформацію (від 03.08.2016 № 125/10-02-14-03/40262595) щодо ТОВ "Відродження ЗГП" (), якою встановлено не підтвердження проведення фінансово - господарських операцій з усіма контрагентами покупцями та постачальниками за періоди декларування ПДВ березень-квітень 2016 року. Зокрема, податкові розрахунки сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (Рокитнянське відділення) не подавались. Відомості щодо наявних основних засобів та працівників відсутні, що свідчить про відсутність трудових ресурсів для здійснення господарських операцій. За даними ЄРПН встановлено, що підприємство не використовувало орендованих основних засобів для виконання задекларованих господарських операцій. Таким чином, аналізом можливості виконання оформлених господарських операцій встановлено посутність фактичної можливості їх здійснення.

Встановлено, що діяльність ТОВ «Відродження ЗГП» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів, в зв'язку з чим діяльність ТОВ «Відродження ЗГП».

Враховуючи вищевикладене, неможливо підтвердити факт поставки товару ТОВ «Відродження ЗГП», ТОВ «ТКМ і ДМ» на адресу ТОВ «Агропромисловий комплекс Насташка».

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 23 лютого 2017 року № яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 27099 грн., яких за основним платежем - 21679 грн. та штрафні санкції - 5420 грн. та № яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на суму 96809 грн..

Позивачем було оскаржено податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. Рішенням Державної фіскальної служби України від 26.04.2017 року № 8918/6/99-99-11-01-02-35 ППР залишено без змін, а скарга без задоволення.

Позивач, вважаючи, що факти, викладені в акті перевірки, не відповідають дійсності, а податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням вимог податкового законодавства, є незаконним, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що здійснені ним господарські операції носять реальний характер.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодекс України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуги) та зменшення суми оподаткованого доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «ТКМ і ДМ» в 2015 році були господарські взаємовідносини. На підтвердження їх реалізації позивачем до суду надано рахунки на оплату №22 від 03.08.2015, №87 від 29.10.2015, №106 від 31.12.2015, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №5 від 03.08.2015, №38 від 29.10.2015, №51 від 31.12.2015, товарно-транспортні накладні №529797 від 15.10.2015, №5233 від 12.10.2015, №22711 від 15.12.2015, №22712 від 16.12.2015, №22713 від 23.12.2015, №22714 від 24.12.2015, №5481 від 11.12.2015, №5504 від 21.12.2015, №5505 від 21.12.2015, №5514 від 23.12.2015, №5516 від 23.12.2015, податкові накладні №42 від 03.08.2015, №87 від 29.10.2015, №104 від 31.12.2015.

Оплата за отримані послуги здійснена позивачем у безготівковій формі, що підтверджується виписками по рахунку.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Відродження ЗГП» в 2016 році були господарські взаємовідносини. На підтвердження їх реалізації позивачем до суду надано рахунок на оплату №12 від 31.03.2016, №9 від 29.03.2016, №13 від 01.04.2016, товарно-транспортні накладні №050987 від 29.03.2016, №050986 від 29.03.2016, №050988 від 31.03.2016, №050989 від 01.04.2016, податкові накладні №2 від 01.04.2016, №11 від 31.03.2016, №8 від 29.03.2016, видаткові накладні №8 від 28.03.2016, №12 від 01.04.2016, №11 від 31.03.2016.

При дослідженні рахунків на оплату №22 від 03.08.2015, №87 від 29.10.2015, та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №5 від 03.08.2015, №38 від 29.10.2015, №51 від 31.12.2015 Київським окружним адміністративним судом встановлено, що вони виписані на підставі договору №20/07/15 від 20.07.2015, проте позивачем, як до суду першої так і апеляційної інстанції, даного договору надано не було.

Дослідженням рахунок на оплату №106 від 31.12.2015 та Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №51 від 31.12.2015 встановлено, що вони виписані на підставі договору про надання послуг, проте позивачем даного договору, як до суду першої так і апеляційної інстанції, надано не було. Крім того, даний договір зазначений без дати та номеру.

Також як вбачається з актів здачі-приймання робіт, в жодному акті не зазначено інформації щодо пункту навантаження/розвантаження товару. Товарно-транспортні накладні, що свідчать про підтвердження транспортних перевезень ТОВ «ТКМ і ДМ» за серпень 2015 року надані не були.

В Товарно-транспортних накладних № 5233 від 12.10.2015, №529797 від 15.10.2015, №5481 від 11.12.2015, №5516 від 23.12.2015, №5514 від 23.12.2015, №5504 від 21.12.2015, №5505 від 21.12.2015 не зазначено марку причепа; №22712 від 16.12.2015, №22713 від 23.12.2015, №22711 від 15.12.2015, №22714 від 24.12.2015 не містять марку автомобіля та марку причепа, не вказано вулицю пункту розвантаження, а також містять виправлення щодо найменування перевізника. В товарно-транспортних накладних вказано прізвища водіїв, проте жодного документу на підтвердження того, що дані водії мають право отримувати та перевозити товар позивачем надано не було. Також в товарно-транспортних накладних не вказана ціна та загальна вартість товару, відсутні відмітки щодо одержання вантажу вантажоодержувачем, а саме відсутнє П.І.Б., посада та підпис вантажоодержувача; інформація щодо супровідних документів на вантаж.

Також судом першої інстанції з досліджених документів складених на підтвердження господарських операцій укладених між позивачем та ТОВ «Відродження ЗГП», зокрема, рахунки на оплату №12 від 31.03.2016, №9 від 29.03.2016, №13 від 01.04.2016 та видаткові накладні №8 від 28.03.2016, №12 від 01.04.2016, №11 від 31.03.2016 встановлено, що вони виписані на підставі договору поставки від 28.03.2016 №28/03/16, проте позивачем даного договору, як до суду першої так і апеляційної інстанції, надано не було.

Також, дослідженням товарно-транспортних накладних №050987 від 29.03.2016, №050986 від 29.03.2016, №050988 від 31.03.2016, №050989 від 01.04.2016 судом першої інстанції встановлено, що не відображена повна адреса щодо пункту навантаження - зазначено лише м. Козятин та м. Ружин, не вказано перелік обов'язкових реквізитів первинних та зведених облікових документів, не вказана ціна та загальна вартість товару, відсутні відмітки щодо одержання вантажу вантажоодержувачем, а саме відсутнє П.І.Б., посада та підпис вантажоодержувача; відсутня марка автомобілів та причепів, найменування перевізника містять виправлення та відсутня інформація щодо супровідних документів на вантаж. В товарно-транспортних накладних вказано прізвища водіїв, проте жодного документу на підтвердження того, що дані водії мають право отримувати та перевозити товар до суду надано не було.

В той же час, позивачем до суду не було надано належним чином оформлені видаткові накладні, акти здачі-приймання робіт, відомості щодо перевірки його кількості та якості, довіреності на осіб, які отримували продукцію, довіреності на осіб, які здійснювали перевезення товару, подорожні листи, договори на перевезення з автоперевізниками, рахунки, відомості щодо складських приміщень позивача з даними щодо розвантаження та завантаження придбаного товару, документів, що засвідчують транспортування та зберігання товару, наявність відповідного місця зберігання товару, реєстрації заїзду та виїзду автомобілів до позивача, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, сертифікати якості на товар тощо.

Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що оглядом примірників одних і тих же первинних документів (товарно-транспортних накладних), які спочатку надавалися позивачем податковому органу, а потім - до суду, встановлено відмінності і дописування певного тексту. При цьому представник позивача не зміг пояснити суду причини цих відмінностей.

Також, позивачем не в повному обсязі надано документи, які підтверджують транспортування товару та у достатній мірі відображали б процедуру виконання та суть цієї господарської операції.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком Київського окружного адміністративного суду, що позивачем ні податковому органу, ні суду не надано інші первинні документи, які б підтверджували реальне здійснення господарських операцій з ТОВ «Відродження ЗГП» та ТОВ «ТКМ і ДМ», а надані не в повному обсязі акти здачі здачі-приймання робі, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки фактури, виписка по банку, є недостатніми для підтвердження цього факту.

Отже, надані позивачем документи є неповними і не підтверджують обставин здійснення господарських операцій і, таким чином, не відтворюють реального стану речей, фіксують обставини, які у дійсності не відбувались.

В той же час, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність прийняття спірного податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин слід погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс Насташка» не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 20 березня 2018 року та не можуть бути підставами для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс Насташка» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 03.07.2018 року.