Справа № 804/603/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"20" липня 2018 р.

справа № 804/603/18

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 р. у справі № 804/603/18

за позовом Концерна "СоюзЕнерго"

до Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 року позов Концерна "СоюзЕнерго" задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 р. апеляційну скаргу повернуто скаржнику відповідно до вимог ст. 298 КАС України, оскільки додана до апеляційної скарги копія довіреності не є документом, що посвідчує повноваження представника на здійснення від імені скаржника його процесуальних прав та обов'язків.

Копію ухвали від 29 травня 2018 р. скаржник отримав 23.06.2018 року.

06.07.2018 року скаржник повторно оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. З апеляційною скаргою скаржник також подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження скаржник посилається на те, що під час повернення апеляційної скарги суд виходив з того, що копія довіреності представника, що підтверджує представництво інтересів ДФС України особи, яка подала апеляційну скаргу, завірена неналежним чином. Однак, з таким твердженням не можна погодитися, виходячи з наступного.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплені права на судовий захист. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права свободи людини і громадянина захищаються судом. Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звертатися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містяться гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Розглянувши зазначене клопотання, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржене рішення прийнято в порядку письмового провадження без участі сторін 26.03.2018 року. Копію рішення отримано скаржником 23.04.2018 року. Апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 06.07.2018 року, тобто після спливу строку, встановленого ч. 1 та ч. 2 ст. 295 КАС України.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Наведені скаржником доводи не свідчать про наявність обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику у встановлений ст. 295 КАС України строк надіслати до суду апеляційну скаргу з належним чином оформленою довіреністю на ім'я представника або копією такої довіреності, засвідченої у визначеному законом порядку.

У клопотанні скаржник фактично не погоджується з ухвалою суду від 29 травня 2018 р. та не наводить обґрунтованих підстав для поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, зокрема не пояснює, чому з часу отримання копії ухвали суду від 29 травня 2018 р. - з 23.06.2018 року по 05.07.2018 року не оскаржував рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Отже, поважних підстав пропуску строку апеляційного оскарження скаржник не навів.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Підпунктом 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник не сплатив судовий збір в сумі 2643 грн. (1762грн.*1,5) за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції та не зазначив підстав для звільнення від його сплати, якщо такі є.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 р. слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення зазначених недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтею 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 р. у справі №804/603/18 залишити без руху.

Надати Державній фіскальній службі України строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надати:

- вказати інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2018 р.;

- докази сплати судового збору в сумі 2643 грн. (реквізити для сплати судового збору- одержувач: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101; рахунок отримувача: 1005; код класифікації доходів бюджету: 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; призначення платежу: "*;101; __________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за апеляційною скаргою ___________ (ПІБ чи назва установи, організації скаржника), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд").

Роз'яснити Державній фіскальній службі України , що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко