Справа № 2-2365/10/0408
Суддя: Міхеєва В. Ю.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-2365/10/0408
Провадження № б/н
П О С Т А Н О В А

іменем України

"04" листопада 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі Головуючого судці Міхеєвої В.Ю.,

При секретарі Федчишиній В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконними дій щодо не донарахування щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 17.08.2010 року звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив 25.10.2010 року та просив визнати дії відповідача щодо не донарахування на його користь щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.08.2009 року по 31.10.2010 року неправомірними; зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплатити підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з показника, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прожиткового мінімуму, який діяв у спірний період з 01.08.2009 року по 31.10.2010 року з урахуванням виплачених сум. Також просив зобовязати відповідача здійснити йому з 01.11.2010 року перерахунок пенсії та встановити з 01.11.2010 року щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з показника, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті державного мита в сумі 3 грн. 40 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він як дитина війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішень Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року та № 10-рп/2008 від

22.05.2008року має право отримувати державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте відповідач не виконує вимог Закону, чим порушує його права та законні інтереси.

Протягом 2009 та 2010 років йому вказана надбавка виплачувалась частково, але не в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. З цього приводу він звертався до управління Пенсійного Фонду у Дзержинському районі м. Кривого Рогу, але отримав відповідь, що за 2007 рік йому така надбавка не нараховувалась в звязку з призупиненням дії ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» Законом України «Про державний бюджет України». А з 01.01.2008 року відповідно до змін, внесених до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» підвищення дітям війни встановлюється у розмірі 10% прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, що й стало причиною звернення до суду.

В судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, свої позовні вимоги підтримує.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову та просив розглядати справу з відсутності його представника.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на те, що дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена п.12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», при цьому ст. 111 вказаного Закону передбачалося, що у 2007 році підвищення до пенсії виплачується лише особам, які є інвалідами. Рішенням Конституційного Суду України від 07 липня 2007 року положення п.12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційним, однак Верховною Радою України не внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відносно визначення величини мінімальної пенсії за віком для здійснення розрахунку відповідного підвищення особам, які мають статус «діти війни», у звязку з чим порядок обчислення підвищення до пенсії «дітям війни» є неврегульованим.

Статтею 41 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», текст якої викладено в такій редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, розмір якої відповідно до ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" складає 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У відповідності до вказаних норм закону відповідач, починаючи з 01.01.2008 року виплачує таку надбавку позивачу, у звязку з чим вважає дії Управління ПФУ у Дзержинському районі м. Кривого Рогу законними.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 народився 09.06.1929 року (а.с.5), і відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», який набрав чинності з 01.01.2006 року, набув статус «дитини війни», що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених Законом України «Про соціальний захист дітей війни», у тому числі і ст. 6 вказаного Закону, якою встановлено право на підвищення пенсії, яка нараховується та сплачується особам, як: мають статус «дитини війни», на 30% мінімальної пенсії за віком.

Починаючи з 01.01.2008 року позивач отримує від відповідача щомісячно, надбавку до пенсії за віком як «Дитина війни» в розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, в наступних розмірах: з 01.01.2008 року - 47 грн., з 01.04.2008 року - 48,10 грн., з 01.10.2008 року - 49,80 грн., що підтверджується довідкою (а.с.14,15).

Не погоджуючись з нарахованими та виплаченими сумами державної соціальної допомоги до пенсії за віком як «Дитині війни», позивач 30.04.2010 року звернувся до відповідача з письмовою заявою щодо перерахунку та виплати недоотриманої ним соціальної допомоги з розрахунку 30% мінімальної пенсії за віком щомісячно, на що відповіддю УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу від 06.05.2010 року № 770/05-33 йому було відмовлено у здійсненні таких перерахунку та виплати (а.с. 11-13).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року № 2195-ІУ дітям війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно статті 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення частини третьої статті 28 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рн/2007 від 09.07.2007 визнані неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії на 2007 рік статті 6 Закону.

Після прийняття Конституційним Судом України вказаних рішень знову почали діяти положення статті 6 Закону про соціальний захист дітей війни. Тобто з 09.07.2007 року у позивача відновилось право на підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28.12.2007 року № 107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів. Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 по справі № 1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії «дітям війни» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком як «дитині війни» відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09.07.2007 року по

31.12.2007року, 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.2009 року по 31.07.2009 року була оскаржена позивачем до суду. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2009 року було зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, 22.05.2008 року по

31.12.2008року та з 01.01.2009 року по 31.07.2009 року (а.с.8-10).

Нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, починаючи з 01.08.2009 року по 31.10.2010 року включно УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу повинно було виплачувати позивачу передбачену

законодавством державну соціальну допомогу до пенсії за віком у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Тому суд вважає необхідним зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу доплату до пенсії, передбачену статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 01.08.2009 року по 31.10.2010 року включно з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

Посилання відповідача на неможливість застосування мінімальної пенсії за віком у звязку з не визначенням її величини для обчислення підвищення позивачу як «Дитині війни» є непереконливими, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, ніж передбачено ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімального розміру пенсії за віком.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», мінімальний розмір пенсії за віком включено до основних державних соціальних гарантій, а ч. 2 вказаної норми закону стверджує, що основні державні соціальні гарантії, які є джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом, тому посилання відповідача на відсутність механізму порядку обчислення підвищення до пенсії «дітям війни», суд вважає безпідставними.

Тому, виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, при здійсненні нарахування підвищення пенсії позивачу як «Дитині війни» застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установленого в законах про Державний бюджет на відповідний рік, та відповідно до Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цьому суд зауважує, що реалізація особою права, яке повязане з отриманням бюджетних коштів та базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлене у залежність від бюджетних асигнувань.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління.

Надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України відноситься до видатків Державного бюджету, а Пенсійний фонд України згідно ст. 21 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів для здійснення програми соціальної підтримки дітям війни та відповідно до ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України розробляє план своєї діяльності відповідно до завдань та функцій, визначених нормативно-правовими актами, виходячи з необхідності досягнення конкретних результатів за рахунок бюджетних коштів, а також розробляє на підставі плану діяльності проект кошторису та бюджетні запити і подає їх до Мінфіну України чи місцевому фінансовому органу, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (до яких відноситься і відповідач) та інше.

Таким чином, вищенаведені норми свідчать про те, що обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача (який має статус дитини війни), яка передбачена ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»-покладено на відповідні територіальні управління Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача.

Оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених норм, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем його права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні. Тому у задоволенні частини вимог позивача щодо зобовязання відповідача здійснити йому з 01.11.2010 року перерахунок пенсії та встановити з 01.11.2010 року щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з показника, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд відмовляє.

Відповідно до п. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Позивач 30.04.2010 року звертався з письмовим зверненням до відповідача та отримав відповідь на своє звернення від 06.05.2010 року з розясненнями щодо неможливості задовольнити його вимоги та пропозицією в разі незгоди звернутися до суду (а.с.12,13).

До суду позивач звернувся 17.08.2010 року з позовною заявою, поданою в порядку ЦПК України, так як, починаючи з березня 2010 року розгляд та вирішення даної категорії справ здійснювалось в порядку цивільного судочинства, строк позовної давності за яким складає 3 роки.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 09.09.2010 року розгляд даної категорії справ в порядку цивільного судочинства був визнаний не конституційним та відновлено положення КАС України, що діяло до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами». З 09.09.2010 року розгляд справ, повязаних із соціальними виплатами, віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до 09.09.2010 року в межах строку, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України, яка не була розглянута до 09.09.2010 року, суд вважає поважною причину пропуску строку звернення до адміністративного суду та розглядає вимоги за період з 01 серпня 2009 року по 31 жовтня 2010 року.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Таким чином, на користь позивача суд стягує судові витрати у сумі 3,40 грн. та 37,00 грн., які сплачено позивачем при зверненні до суду згідно квитанцій (а.с. 1,2).

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, рішеннями Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року та № 10-рп/2008 від

22.05.2008року, Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», ст.ст. З, 8, 9, 11, 18, 69, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконними дій щодо не донарахування щомісячної державної

соціальної допомоги дітям війни та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровській області щодо недонарахування щомісячної соціальної державної допомоги до пенсії ОСОБА_2 згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01 серпня 2009 року по 31 жовтня 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком виходячи з показника, встановленого частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прожиткового мінімуму, який діяв у період з 01 серпня 2009 року по 31 жовтня 2010 року з урахуванням виплачених суми.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 3,40 грн. та 37,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу, а у разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 09.11.2010 року.

Суддя: В. Ю. Міхеєва