Справа № 333/2148/18(2-а/333/106/18)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2018 року м.Дніпро справа № 333/2148/18(2-а/333/106/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Уханенка С.А.,

суддів: Божко Л.А. Дурасової Ю.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 р. (суддя Піх Ю.Р.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Малачинського Михайла Михайловича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 27 квітня 2018 року звернувся з позовом до суду, в якому просив:

- визнати дії інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Малачинського Михайла Михайловича, вчинені під час винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконними;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №351665 від 06 квітня 2018 року, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.04.2018 року, о 13 год.49 хв. в м. Запоріжжі по вулиці Червона-проспект Моторобудівників водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту у відповідному напрямку та при повороті, також не працювали задні стоп-сигнали, чим порушив п.9.2.(б)ПДР, у зв'язку з чим щодо нього винесено постанову серії ЕАА №351665 від 06.04.2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з підтвердження відповідними доказами вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до п.9.2 (б) Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2. ст.122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення, зокрема правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, долучений відповідачем до матеріалів справи відеозапис підтверджує порушення позивачем п.9.2.(б)ПДР, а саме не подання сигналу світловим покажчиком повороту у відповідному напрямку і при повороті. Відповідний сигнал також не було подано при паркуванні на вимогу інспектора. Крім того, стоп-сигнали при здійсненні зупинки авто також не загорілися.

Таким чином, інкриміноване позивачу правопорушення на підставі якого відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №351665 від 06 квітня 2018 року, підтверджується відповідними доказами.

При цьому, вирішуючи справу по суті, суд апеляційної інстанції звертає увагу на процесуальні вимоги, а саме щодо дотримання позивачем строків звернення до суду.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема чи подано позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Матеріали справи свідчать, що судом першої інстанції питання щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з адміністративним позовом не досліджувалось.

Частинами 1,2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Процедура притягнення до адміністративної відповідальності, а також строк та порядок оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За приписами статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відтак, КУпАП чітко встановлений строк оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення, який в контексті спірних правовідносин дорівнює 10 дням з дня винесення постанови.

Оскільки спірна постанова прийнята 06.04.2018 р., а позивач з позовом про оскарження цієї постанови звернувся тільки 27.04.2018 р., то позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно оскаржуваної постанови, копія якої було долучено позивачем до позовної заяви, міститься відмітка про відмову від отримання її позивачем.

При цьому, в позовній заяві позивачем зазначено про отримання копії оскаржуваної постанови 17.04.2018 року. В підтвердження цієї дати позивач посилається на лист Управління патрульної поліції, який отримано його батьками за адресою його реєстрації 27.04.2018 року.

Проте, цей лист позивачем не був поданий ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Крім того, позивач не зазначив і обставини, за яких він саме 17.04.2018 року отримав постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст.258 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положення ст.285 КУпАП встановлено направлення постанови протягом трьох днів з дня її винесення.

Між тим, позивачем не додано конверта, в якому надійшла оскаржувана постанова, та не вказано обставини самостійного отримання постанови.

Згідно з частиною 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Вирішення судом питання дотримання строку звернення до суду, визнання поважними причин його пропуску і можливість поновлення залежить від конкретних обставин у кожній справі, наведених доводів, підтверджених відповідними засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з цим позивачем на підтвердження наведених обставин, які зумовили пропуск строку оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, не подано жодних доказів, отже відсутні підстави вважати, що строк пропущений з поважних підстав.

Крім того, як зазначалося вище, позивач особисто відмовився від отримання копій постанови у день її складення. При цьому, жодних причин, які стали підставою для такої відмови, позивачем також не наведено.

Тому, вказані обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску десятиденного строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Інших доводів та відповідних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом матеріали справи не містять.

На вказані обставини, суд першої інстанції не звернув уваги, оцінки їм не надав та помилково прийняв рішення у справі по суті позовних вимог, яке підлягає скасуванню.

Статтею 123 КАС України встановлені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

За приписами частин 3 та 4 цієї статті якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України в зазначеній редакції суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Статтею 319 КАС України в чинній редакції встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду і позивачем не заявлено про поновлення такого строку та не надані достатні докази про дотримання строку звернення до суду, а судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, то наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позову без розгляду.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи та прийнятті судового рішення.

За приписами ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відтак, суд першої інстанції за наслідками розгляду цієї справи повинен був проголосити повне судове рішення.

Проте, всупереч приписам ст. 271 КАС України судом першої інстанції було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Також, в порушення встановлених КАС України особливостей щодо провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності в резолютивній частині рішення судом першої інстанції зазначив загальний порядок набрання законної сили судовим рішенням, строк та порядок його оскарження.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про залишення позовних вимог без розгляду..

З огляду на те, що предметом позову в цій справі є рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 315, 319, 321, 322, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 травня 2018 р. - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Ю.В. Дурасова