Справа № 804/4273/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року Справа № 804/4273/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Криворізька північна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про стягнення заборгованості, -
08.06.2018 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Криворізька північна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- стягнути податковий борг у сумі 5 472,00 грн. з платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2018 року відкрито спрощене провадження у адміністративній справі та призначено її розгляд без повідомлення сторін.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
На адресу відповідача судом направлялася ухвала про відкриття спрощеного провадження у справі, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою відділення Укрпошти «За закінченням терміну зберігання».
Згідно положень ч. 11 ст. 126 КАС України відповідач є належно повідомлений про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, відзиву та/або заперечень на позов відповідач не надав.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку у Криворізькій північній ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
З матеріалів справи видно, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг у сумі 5 472,00 грн., який виник внаслідок несплати грошових зобовязань, нарахованих відповідно до обраної спрощеної системи оподаткування.
Відповідно до довідки, наданої податковим органом, податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 5 472,00 грн., виник в результаті:
- несплати нарахованого єдиного податку 2 групи терміном сплати до 20.01.2017 року в сумі 640,00 грн., терміном сплати до 20.02.2017 року в сумі 640,00 грн., терміном сплати до 20.03.2017 року в сумі 640,00 грн., терміном сплати до 20.04.2017 року в сумі 640,00 грн, терміном сплати до 20.05.2017 року в сумі 640,00 грн., терміном сплати до 20.06.2017 року в сумі 640,00 грн., терміном сплати до 20.07.2017 року в сумі 544,00 грн., терміном сплати до 20.08.2017 року в сумі 544,00 грн., терміном сплати до 20.09.2017 року в сумі 544,00 грн., що разом складає 5 472,00 грн.
Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб станом на 31.12.2017 року становить 5 472,00 грн.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.
Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 36.1 - 36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Згідно підпунктів 1, 2 та 3 пункту 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, субєкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на першу, другу та третю групу платників єдиного податку відповідно.
Відповідно п. 294.1 ст. 291 Податкового кодексу України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку 2 групи є календарний рік.
Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Приписами п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України, передбачено, що нарахування авансових внесків для платників єдиного податку другої групи здійснюється контролюючим органом на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку.
Згідно ст.14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
За правилами, визначеними п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином, суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті податків є узгодженою та підлягає стягненню у встановленому законом порядку.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
За таких обставин, позивачем здійснені всі передбачені чинним законодавством заходи, що передують стягненню податкового боргу.
Враховуючи викладене та відсутність відзиву відповідача, в тому числі проплат на погашення існуючої заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме, кошти в сумі 5 472,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову субєкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати субєкта владних повноважень, повязані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, у даній справі судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Стягнути податковий борг у сумі 5 472,00 грн. з платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2