Справа № 810/1646/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року № 810/1646/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ТОВ «Сільгосптехніка нова» до Департаменту ДАБІ в Київській області про скасування наказу від 29.09.2017 № 401,-

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося ТОВ «Сільгосптехніка нова» з позовом до Департаменту ДАБІ в Київській області про скасування наказу від 29.09.2017 № 401 «Про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт № КС 40 від 20.01.2016 та зобов'язати вчинити дії щодо внесення відомостей про реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт № КС 40 від 20.01.2016 до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що перевірка, на підставі якої винесено оскаржуваний наказ була проведена в незаконний спосіб та з численними порушеннями, що підтверджується Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №810/528/17 від 07.11.2017.

Представником позивача подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якій проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2018 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

На підставі ст.ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що у листопаді-грудні 2016 року посадовою особою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на підставі статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI, пункту 7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, проведено планову перевірку з питань дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільгосптехніка Нова" вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва - будівництво двох арочних ангар-складів для зберігання зерна в с. Руде Село (далі - арочні ангар-склади), розташованих за адресою: вул. Грицюка, 52-А, Володарський район, Київська область.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Сільгосптехніка Нова" наведено недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт (будівництво двох арочних ангар-складів для зберігання зерна в с. Руде Село по вул. Грицюка, 52-А Володарського району Київської області) №КС 40 від 20.01.2016 року (далі - Декларація), а саме:

- у Декларації зазначено, що земельна ділянка використовується для будівництва на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ №002623, зареєстрованого відділом Держкомзему у Володарському районі Київської області в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №01.10.943.00253 від 06.07.2010 року, по факту земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору оренди землі від 27.01.2012 року;

- у Декларації зазначено, що технічний нагляд здійснює ОСОБА_1, кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_1, по факту ОСОБА_1 технічний нагляд на зазначеному об'єкті будівництва не здійснює (не здійснював). Договір на здіснення технічного нагляду відсутній, наказ про призначення відповідальної особи за здійсненням технічного нагляду відсутній;

- у Декларації зазначено, що генеральним підрядником являється ТОВ "Ангар-Будсервіс", по факту ТОВ "Ангар-Будсервіс" не являється генеральним підрядником. Договір генерального підряду відсутній, наказ ТОВ "Ангар-Будсервіс" на призначення відповідальних осіб за виконання будівельних робіт на вищезазначеному об'єкті відсутній, проект виконання робіт і виконавча документація відсутні.

За результатами перевірки складено акт від 30.12.2016.

На підставі акту перевірки відповідачем 30.12.2016 року винесено припис №С-3012/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в якому міститься вимога усунути виявлені порушення до 31.01.2017 та складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності №1-Л-З-3012/1, в якому зафіксовано, що відповідальність за виявлені правопорушення передбачена абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності"

За результатами розгляду матеріалів справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Відповідачем 11.01.2017 року прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №З-1101/7-10/10-91/1101/08/01, якою до позивача за порушення абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за порушення містобудівної діяльності" застосовано штрафні санкції у розмірі 57 600,00 грн.

Не погоджуючись з проведеною перевіркою та прийнятими за її результатами рішеннями, позивач у лютому 2017 року звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про:

- визнання незаконними акту від 30.12.2016 року перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- визнання незаконним протоколу №1-Л-З-3012/1 від 30.12.2016 року про правопорушення у сфері містобудівної діяльності;

- визнання незаконним припису №С-3012/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- визнання незаконною та скасування постанови №З-1101/7-10/10-91/1101/08/01 від 11.01.2017 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (справа № 810/528/17 ).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту перевірки і протоколу, а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі № 810/528/17 постанову Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Ухвалено в указаній частині нову постанову, якою позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 30 грудня 2016 року №С-3012/1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 11 січня 2017 року №З-1101/7-10/10-91/1101/08/01 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду 06 червня 2017 року залишено без змін.

Також на підставі акту перевірки від 30.12.2016 головним інспектором будівельного нагляду прийнято рішення від 29.09.2017 №353 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт» та підставі останнього видано наказ від 29.09.2017 №401 «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт».

Про оскаржуваний наказ позивачу стало відомо 07.10.2017 з листа ДАБІ у Київській області від 03.10.2017 №10/10-2/0310/02.

Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно - будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення держаного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року №553 (далі Порядок) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п. 6 Порядку плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Органи державного архітектурно-будівельного контролю проводять планові перевірки об'єктів містобудування не частіше ніж один раз на півроку.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що строк проведення планової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на п'ять робочих днів.

Постановою від 07.11.2017 року у справі №810/528/17 Київським апеляційним адміністративним судом встановлено, що перевірку, на підставі якої прийнято оскаржуваний наказ, було проведено у незаконний спосіб, зокрема встановлено, що відповідачем як суб'єктом владних повноважень було порушено порядок та процедуру проведення планової перевірки, а саме - не забезпечено здійснення контролюючого заходу у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва, а також проведено перевірку суб'єкта містобудування у період з 26.12.2016 року по 30.12.2016 року без наявних на те правових підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Порушення суб`єктом владних повноважень порядку проведення перевірки є наслідком визнання протиправним рішень, прийнятих за результатами такої перевірки.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі №21-425а14.

Зокрема, Верховний суд України вказав, що невиконання суб`єктами владних повноважень вимог чинного законодавства з приводу проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків.

Частиною 8 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Приписи п. 22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 у редакції, яка була чинна на момент проведення перевірки, визначають, що у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовнику протягом одного робочого дня з дня такого виявлення.

Замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) у зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх до реєстру шляхом подання особисто або надсилання до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 8 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, за формою згідно з додатками 4 і 5 до цього Порядку у двох примірниках.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, в якій враховано зміни, до реєстру згідно з цим Порядком.

Відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з реєстру в установленому порядку.

До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і в порядку, передбаченому цим пунктом, подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подану з помилками декларацію або виявлені в ній недостовірні дані не застосовуються.

На декларації, в якій виявлено технічну помилку, у верхньому лівому куті проставляється відмітка «У зв'язку із змінами, внесеними декларацією від ___________ 20___ р. № ________, ця декларація втратила чинність» із зазначенням дати, підпису посадової особи, що скріплюється печаткою. Один примірник такої декларації повертається замовнику.

У разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Отже, Порядком передбачено дві категорії недостовірних даних, які можуть бути зазначені у декларації:

1) на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в декларації, не відповідала дійсності, та/або розбіжностей між даними, зазначеними у декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

2) на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або розбіжностей між даними, зазначеними у декларації, наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

При цьому, якщо у першому випадку наслідком зазначення недостовірних відомостей у декларації є застосування штрафних санкцій із покладенням обов'язку на суб'єкт містобудування виправити допущені неточності, то в другому безумовним результатом вказування такої інформації є скасування реєстрації декларації.

Як слідує з наданих доказів, будівництво двох ангар-складів велось у законний спосіб, з поданням всіх необхідних документів в тому числі й з реєстрацією відповідачем самої Декларації, а тому підстав вважати їх самочинним будівництвом немає, отже ДАБІ не мало право скасовувати Декларацію.

Крім того, відповідно до п. 2 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Згідно Порядку №553 проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації відбувається протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів. Декларація про початок виконання будівельних робіт №КС 40 від 20.01.2016 була подана позивачем і зареєстрована відповідачем в січні 2016 року, тобто, проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт могло бути здійснено до квітня 2016 року.

Також суд звертає увагу, що відповідачем під час прийняття та реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт не зазначено зауважень, а також не повернуто зазначену декларацію, що свідчить про те, що фактично відповідач погодився з даними, відображеними в декларації.

Аналогічна позиція висвітлена у рішенні Вищого адміністративного суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 813/2755/15 (К/800/14173/16), рішенні Вищого адміністративного суду України від 24.06.2014 року 826/19804/13-а.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем додано докази сплати судового збору у розмірі 1762, 00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог повністю, то відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають: судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 9, 77, 139, 242, 244, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 29.09.2017 № 401 Про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт №КС 40 від 20.01.2016 р.

Зобов'язати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області вчинити дії щодо внесення відомостей про реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт №КС 40 від 20.01.2016 р. до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Стягнути на користь ТОВ "Сільгосптехніка нова" за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно - будівельної інспекції України судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.