Справа № 804/1943/18
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2018 року справа № 804/1943/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Білак С.В. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 р. (суддя Рябчук О.С.) в справі № 804/1943/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідністю «Омега» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу: № 30/17 від 26.12.2017 р., № 42/17 від 28.12.2017 р., № 29/17 від 26.12.2017 р., № 41/17 від 28.12.2017 р., № 33/17 від 26.12.2017 р., № 43/17 від 28.12.2017 р., № 40/17 від 07.03.2018 р., № 13/18 від 14.03.2018 р. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що зображення алкогольних напоїв ТМ «Nemiroff» «Особлива Немирів», ТМ «Nemiroff» «Настоянка «Медова з перцем», ТМ «Becherovka», які розміщені на рамках безпеки у магазинах «Варус», не можна вважати рекламою, оскільки на зображеннях відсутня додаткова інформація відповідно до п. 7 ст. 22 Закону України «Про рекламу», у позивача відсутні договори реклами, оригінал-макет реклами, документи, що підтверджують вартість реклами, а тому такі зображення є лише інформацією про товар, у зв'язку з чим рішення є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати судове рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги повторюють підстави позову. Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано правової оцінки доказам, наданим позивачем, які підтверджують, що інформація про товар розміщена саме у місці продажу алкогольних напоїв і за своєю правовою природою не є внутрішньою рекламою. Також судом першої інстанції не обґрунтовано не застосування приписів законодавства, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за наслідками здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів відносно ТОВ «Омега» в супермаркетах «Varus» відповідачем прийняті рішення № 30/17 від 26.12.2017 р., № 42/17 від 28.12.2017 р., № 29/17 від 26.12.2017 р., № 41/17 від 28.12.2017 р., № 33/17 від 26.12.2017 р., № 43/17 від 28.12.2017 р., № 40/17 від 07.03.2018 р., № 13/18 від 14.03.2018 р. про накладення штрафу на ТОВ «Омега» за порушення законодавства про рекламу алкогольних напоїв, а саме за порушення п. п. 2, 7 ст. 22 Закону України «Про рекламу» в частині заборони внутрішньої реклами алкогольних напоїв та відсутності відповідних текстових зображень щодо попередження.

Дослідивши фотокопії фіксації виявлених правопорушень, відповідно до яких за адресою м. Дніпро, вул. Титова, 36, ТРК «Аполло», вздовж рахункових кас на спеціальних двосторонніх конструкціях знаходяться зображення горілки ТМ «Nemiroff» «Особлива Немирів», ТМ «Nemiroff» «Настоянка «Медова з перцем»; за адресою м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8-а, ТЦ «Нагорний» вздовж рахункових кас на спеціальних двосторонніх конструкціях знаходяться зображення горілки ТМ «Nemiroff» «Особлива Немирів», ТМ «Nemiroff» «Настоянка «Медова з перцем»; за адресою м. Дніпро, вул. Титова, 36, ТРК «Аполло» , вздовж рахункових кас на спеціальних двосторонніх конструкціях знаходяться зображення горілка «МЕНІ БЕХЕР. Споживайте відповідально. "BECHEROVKA"; за адресою м. Дніпро, вул. Героїв Сталінграду, 118Д ТК «TERRA», вздовж рахункових кас на спеціальних двосторонніх конструкціях знаходяться зображення горілка ТМ «Nemiroff» «Особлива Немирів», ТМ «Nemiroff» «Настоянка «Медова з перцем»; інші відомості, які є інформацією про продукцію, в розумінні ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», на зображеннях відсутні, суд першої інстанції вказав про необґрунтованість тверджень позивача, що вказані зображення не є рекламою, а є лише інформацією про продукт.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що зображення алкогольних напоїв, які були розміщені вздовж рахункових кас на спеціальних двосторонніх конструкціях, є внутрішньою рекламою алкогольних виробів, що є порушенням п. 2 ст. 22 Закону України «Про рекламу», а також не містять супроводжувального тексту попередження "Надмірне споживання алкоголю шкідливе для вашого здоров'я», чим порушено п. 7 ст. 22 Закону України «Про рекламу», у зв'язку з чим вважав правомірним застосування спірними рішеннями до позивача штрафу.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що за наслідками здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу щодо захисту прав споживачів відносно ТОВ «Омега» в супермаркетах «Varus» відповідачем прийняті наступні рішення:

№ 30/17 від 26.12.2017 р., яким за порушення законодавства про рекламу алкогольних напоїв, враховуючи неможливість встановити вартість реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу» (п. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу»), на ТОВ «Омега» накладено штраф в розмірі 5083 грн.;

№ 42/17 від 28.12.2017 р., яким за неподання інформації про вартість розповсюдженої реклами (п. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу») накладено на ТОВ «Омега» штраф в розмірі 1700 грн.;

№ 29/17 від 26.12.2017 р., яким за порушення законодавства про рекламу алкогольних напоїв, враховуючи неможливість встановити вартість реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу» (п. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу»), на ТОВ «Омега» накладено штраф в розмірі 5083 грн.;

№ 41/17 від 28.12.2017 р., яким за неподання інформації про вартість розповсюдженої реклами (п. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу») накладено на ТОВ «Омега» штраф в розмірі 1700 грн.;

№ 33/17 від 26.12.2017 р., яким за порушення законодавства про рекламу алкогольних напоїв, враховуючи неможливість встановити вартість реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу» (п. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу»), на ТОВ «Омега» накладено штраф в розмірі 5083 грн.;

№ 43/17 від 28.12.2017 р., яким за неподання інформації про вартість розповсюдженої реклами (п. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу») накладено на ТОВ «Омега» штраф в розмірі 1700 грн.;

№ 40/17 від 07.03.2018 р., яким за порушення законодавства про рекламу алкогольних напоїв, враховуючи неможливість встановити вартість реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу» (п. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу»), на ТОВ «Омега» накладено штраф в розмірі 5083 грн.;

№ 13/18 від 14.03.2018 р., яким за неподання інформації про вартість розповсюдженої реклами (п. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу») накладено на ТОВ «Омега» штраф в розмірі 1700 грн.

Зазначені рішення прийняті на підставі протоколів засідання ГУ Держпродспоживслужби.

Підставою для накладення штрафу на ТОВ «Омега» вказаними рішеннями є встановлення відповідачем порушення законодавства про рекламу алкогольних напоїв, а саме порушення п. п. 2, 7 ст. 22 Закону України «Про рекламу» в частині заборони внутрішньої реклами алкогольних напоїв та відсутності відповідних текстових зображень щодо попередження про негативні наслідки вживання алкогольних напоїв, а також неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами.

Прийняттю вказаних рішень передувало витребування відповідачем у позивача інформації та відповідних документів (свідоцтва про державну реєстрацію, договір з замовником (виробником, розповсюджувачем) реклами, погоджений оригінал-макет реклами, документи, що підтверджують вартість розповсюдженої реклами, письмові пояснення щодо порушення законодавства про рекламу.

Позивачем повідомлено відповідача, що зображення на рамках безпеки є інформацією про товар, а не внутрішньою рекламою, відповідно, у позивача відсутній договір з замовником (виробником, розповсюджувачем) реклами та інші документи щодо розповсюдження реклами, та зазначено про відсутність підстав вважати, що позивачем порушено п. п. 2, 7 Закону України «Про рекламу».

Спірним в цій справі є питання, чи є зображення на рамках безпеки внутрішньою рекламою, чи таке зображення є інформацією про товар.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про рекламу» встановлено, що реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються.

За приписами ч. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу» розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об'єм тощо), умови використання; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Інформація, передбачена частиною першою статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів», доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Визначення поняття «місце торгівлі» наведене у статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відповідно до якої місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Позивач здійснює діяльність із роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний вид діяльності).

Приміщення супермаркетів «Varus» є місцем торгівлі у розумінні статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

З урахуванням того, що законодавцем чітко встановлено, що не вважається внутрішньою рекламою розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, суд приходить до висновку, що розміщення позивачем у приміщенні місця торгівлі інформації про товар, в тому числі й про алкогольні напої, не є внутрішньою рекламою.

Частинами 2, 7 статті 22 Закону України «Про рекламу» встановлено, що забороняється засобами внутрішньої реклами реклама алкогольних напоїв, реклама знаків для товарів і послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої.

Реклама тютюнових виробів та алкогольних напоїв, а також знаків для товарів та послуг, інших об'єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються дані вироби та напої, повинна супроводжуватися текстами попередження такого змісту: "Куріння може викликати захворювання на рак", "Надмірне споживання алкоголю

шкідливе для вашого здоров'я". Кожному попередженню має бути відведено не менше 15 відсотків площі (обсягу) всієї реклами. Колір тексту попередження має бути чорним, а колір фону попередження - білим. Текст попередження в рекламі в друкованих засобах масової інформації має розміщуватися горизонтально, внизу рекламного зображення.

Частиною 2 статті 27 Закону України «Про рекламу» встановлено, що відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть:

1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно;

2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами;

3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Згідно з ч. 7 ст. 27 цього Закону у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів,

накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, за приписами ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки судом встановлено, що розміщення позивачем у приміщенні місця торгівлі інформації про товар, в тому числі й про алкогольні напої, не є внутрішньою рекламою, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача порушення законодавство про рекламу, що вказує на протиправність рішень відповідача про накладення на позивача штрафу.

Судом першої інстанції не враховано зазначених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за сплати судового збору в розмірі 4405 грн. (1762 грн. - судовий збір за подання позову, 2643 грн. - судовий збір за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 р. в справі № 804/1943/18 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 р. в справі № 804/1943/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області про скасування рішень скасувати.

Ухвалити в справі № 804/1943/18 нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області про скасування рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення, прийняті Головним управлінням Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області, про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» за порушення законодавства про рекламу № 30/17 від 26.12.2017 р., № 42/17 від 28.12.2017 р., № 29/17 від 26.12.2017 р., № 41/17 від 28.12.2017 р., № 33/17 від 26.12.2017 р., № 43/17 від 28.12.2017 р., № 40/17 від 07.03.2018 р., № 13/18 від 14.03.2018 р.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» судові витрати за сплати судового збору в розмірі 4405 (чотири тисячі чотириста п'ять) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 06.08.2018 р. та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 06.08.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: І.В. Юрко