Справа № 1240/1826/18
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 серпня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/1826/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Солошенка П.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганській області (далі - відповідач), в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов'язати відповідача зарахувати період роботи позивача із шкідливими і важкими умовами праці з 17.08.1988 по 12.09.2000 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, починаючи з 21.12.2017 (а.с.4-7).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне.

Позивач в період з 01.09.1978 по 06.07.2009 навчався (після закінчення навчання присвоєна кваліфікація електрогазозварника), проходив службу в армії та у період з 15.07.1986 по 26.08.1987 та з 17.08.1988 по 12.09.2000 працював електрогазозварником на різних підприємствах СРСР та України, що підтверджується трудовою книжкою та іншими документами. Страховий стаж позивача складає більше 26 років та 6 місяців, з них більше 12 років та 6 місяців позивач працював на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, які відповідно до Списку №2 дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

21.12.2017, після досягнення 55 років, позивач звернувся до відповідача з заявою призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №2, при цьому надав відповідачу трудову книжку та інші документи, які підтверджують, що страховий стаж позивача складає більше 26 років та 6 місяців, з них більше 12 років та 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

20.03.2018 відповідач надав позивачу рішення про відмову в призначенні пенсії, в якому зазначено, що надані позивачем документи підтверджують пільговий стаж за Списком №2 лише в період з 15.07.1986 по 26.08.1987 (01 рік 01 місяць 11 днів), а період роботи із шкідливими і важкими умовами праці з 17.08.1988 по 12.09.2000 відповідач не зарахував в пільговий стаж, керуючись Постановою КМУ №637 від 12.08.1993 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

При цьому позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв'язку з чим просив суд задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, про що надав відзив (а.с. 42-44). В обґрунтування відзиву зазначив, що 21.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За наслідками розгляду заяви та доданих до неї документів відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.03.2018 за № 6233/2017. Відповідачем зазначено, що відповідно до наданих позивачем документів його пільговий стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах складає 1 рік 01 місяць 12 днів, що підтверджується протоколом відповідача від 20.03.2018 № 6233 та є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідачем не враховано до пільгового стажу роботи позивача період з 17.08.1998 по 12.09.2000 року.

Відповідач зазначає, що трудова книжка позивача не містить усі необхідні записи про стаж роботи позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, тому як у трудовій книжці не зазначено, що позивач працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не зазначено розділ, найменування списків або їх номери, куди включається певний період роботи, не можливо зробити висновок чи знаходиться позивач у відпустках без збереження заробітної плати.

Відповідач у відзиві також зазначає, що спірний період згідно довідки від 25 листопада 2016 року № 704 до пільгового стажу роботи зарахувати неможливо, оскільки пільгову довідку надає ПАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», яке не є правонаступником Управління житлово-комунального господарства.

Відповідач вважає, що ним було правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу від 20.03.2018 за № 6233/2017, а тому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 02.08.2018 (а.с.1-2).

В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належим чином (а.с.41), в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за його відсутності (а.с.58).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.40).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79,90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 31.10.2000, ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків НОМЕР_1 (а.с.8-10).

21.12.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.45).

До заяви про призначення пенсії були подані наступні документи: військовий квиток - 1; диплом - 1; довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру - 1; довідки, що визначають право на пенсію - 1; заява про призначення пенсії - 1; паспорт - 1, що підтверджуються розпискою - повідомленням, яку було прийнято та зареєстровано 21.12.2017 за № 6233 (а.с.45).

20.03.2018 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за № 6233/2017, при цьому позивачу було не враховано до пільгового стажу період роботи з 17.08.1988 по 12.09.2000 згідно довідки № 704, оскільки пільгову довідку надає ПАТ «Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ», який не є правонаступником Управління житлово - комунального господарства (а.с.14).

Між тим, з такими висновками відповідача суд погодитись не може.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058 (далі Закон №1058) визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16.12.1993 за № 3721-XII, право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 за № 1788-XII (далі - Закону № 1788-XII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку із втратою годувальника та інших випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (частина перша та друга статті 7 Закону № 1788-XII).

Згідно із п. "б" ч. 1 статті 13 Закону № 1788-XII, пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх

правонаступників

В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів - машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону № 1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (стаття 62 Закону № 1788-XII).

Оглядом трудової книжки позивача судом встановлено, що з 17.08.1988 по 30.06.1999 ОСОБА_1 працював електрогазозварником та газоелектрозварником житлово-комунального відділу Сєвєродонецького виробничого об'єднання «АЗОТ»; з 01.07.1999 по 12.09.2000 - газозварником управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об'єднання АЗОТ».

В трудовій книжці також є відмітки про те, що по результатам атестації робочих місць підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, підстави наказ №487 від 04.07.1994 та наказ №396 від 23.05.2000 (а.с.11-13).

При цьому дійсно у трудовій книжці не міститься даних про те, що позивач працював повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не зазначено розділ, найменування списків або їх номери, куди включається певний період роботи, не зазначено періоди перебування позивача у відпустках без збереження заробітної плати.

Судом також встановлено, що правонаступником підприємства, в якому працював позивач у вказані періоди часу є комунальне підприємство «Житлосервіс «Добробут» (а.с.52-55).

19.03.2018 за №31 Комунальне підприємство «Житлосервіс «Добробут» у відповідь на запит відповідача від 26.02.2018 повідомило, що надати пільгову довідку відносно ОСОБА_1 за період роботи з 17.08.1988 по 12.09.2000 немає можливості у зв'язку з відсутністю в архіві підприємства наказів по кадрам та документів про атестацію робочих місць. Зазначені документи знаходяться в архіві ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», куди належить звернутись ОСОБА_1 для отримання довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.56).

Матеріалами справи також підтверджено, що позивач звертався до ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» та 25.11.2016 за №704 отримав таку довідку, в якій міститься вся необхідна інформація для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2 за період роботи позивача з 17.08.1988 по 12.09.2000, а саме: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (а.с.27,49).

Також тим же підприємством надану довідку про періоди знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати (а.с.28,50).

При цьому, відповідач безпідставно не прийняв до уваги вказані довідки, посилаючись на те, що вони видані підприємством, яке не є правонаступником підприємства, в якому працював позивач у спірних періодах.

Враховуючи відповідь правонаступника - Комунального підприємства «Житлосервіс «Добробут» про те, що документи знаходяться в архіві ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», видаючи позивачу вказані вище довідки, діяв як архівоутримувач підприємства, в якому працював позивач, що не виключає справжність зазначеної у довідках інформації і не виключає можливість враховувати вказану інформацію органами Пенсійного фонду при призначенні пенсії.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що трудовий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2 за період роботи позивача з 17.08.1988 по 30.06.1999 електрогазозварником та газоелектрозварником житлово-комунального відділу Сєвєродонецького виробничого об'єднання «АЗОТ»; з 01.07.1999 по 12.09.2000 газозварником управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об'єднання АЗОТ» повністю підтверджений, що дає право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 згідно п. "б" ч. 1 статті 13 Закону № 1788-XII, оскільки на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах йому виповнилось 55 років, а пільговий стаж складав більше ніж 12 років і 6 місяців.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, а саме: визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що в даному випадку вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії є процесом реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень. Самі по собі дії не тягнуть за собою настання будь-яких негативних наслідків для особи. Правові наслідки для позивача тягне акт індивідуальної дії - рішення від 20.03.2018 № 6233/2017 про відмову в призначенні пенсії, а тому ефективним способом захисту порушеного права є саме визнання протиправним та скасування зазначеного рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

За таких обставин суд вважає доцільним самостійно обрати належний спосіб захисту порушених прав позивача з урахуванням ч.2 ст.5 КАС України і визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганській області від 20.03.2018 №6233/2017 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2.

Враховуючи викладені вище обставини, суд також приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 17.08.1988 по 30.06.1999 електрогазозварником та газоелектрозварником житлово-комунального відділу Сєвєродонецького виробничого об'єднання «АЗОТ»; з 01.07.1999 по 12.09.2000 газозварником управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об'єднання АЗОТ».

Враховуючи те, що частиною третьою ст.245 КАС України передбачено право суду "у разі скасування індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також те, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд" (ч.4 ст.245 КАС України), суд дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 21.12.2017 є ефективним засобом відновлення порушених прав позивача, не є втручанням у дискрецію відповідача, а тому також підлягають задоволенню.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн, з урахуванням задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 704,80 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганській області від 20.03.2018 №6233/2017 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганській області зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 17.08.1988 по 30.06.1999 електрогазозварником та газоелектрозварником житлово-комунального відділу Сєвєродонецького виробничого об'єднання «АЗОТ»; з 01.07.1999 по 12.09.2000 газозварником управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецького державного виробничого підприємства «Об'єднання АЗОТ».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9) призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 93405, АДРЕСА_1) з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 21.12.2017.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганській області (, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Шевченка, буд.9) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 93405, АДРЕСА_1) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 07 серпня 2018 року.

Суддя Н.М. Басова