Справа № 826/7090/16
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7090/16 Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Бєлової Л.В.,

за участю:

секретаря Левченка А.В.,

представника відповідача Дубаневич О.З.,

представників третьої особи: Давидової Н.В., Кулик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: на стороні позивача - ВАТ "Завод "Квант", на стороні відповідача - Державний концерн "Укроборонпром" про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ВАТ "Завод Квант", на стороні відповідача - Державний концерн "Укроборонпром" про визнання протиправним та скасування рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.02.2016 №174 "Щодо врегулювання питання забезпечення обліку прав на цінні папери емітента ВАТ "Завод Квант".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.02.2016 №174 позбавляє позивача можливості реалізації корпоративних прав як акціонера, зокрема на участь в управлінні Товариством, а відтак стосується його прав та обов'язків, що є підставою для скасування спірного рішення суду.

Представники відповідача та третьої особи - Державного концерну "Укроборонпром" заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просили залишити без змін.

Позивач та представник третьої особи - ВАТ "Завод "Квант" до судового засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду повідомлені належним чином, що не заважає розгляду справи за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно виписки про стан рахунку в цінних паперах від 15.09.2016 ОСОБА_5 є власником 125 140,00 іменних простих акції в документарній формі загальною номінальною вартістю 31 285, 00 грн., частка у СК - 0, 6570%.

Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку прийнято рішення від 16.02.2016 №174 "Щодо врегулювання питання забезпечення обліку прав на цінні папери емітента ВАТ "Завод Квант", яким вирішено наступне:

1. Вважати за можливе виконання суб'єктом управління корпоративними правами держави стосовно пакету акцій, що належать державі у статутному капіталі ВАТ "Завод "Квант" (код за ) (далі - Емітент) та передані йому в управління відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 липня 2012 року № 716 "Деякі питання управління Державним концерном "Укроборонпром" корпоративними правами держави (73,2784% простих іменних акцій Емітента) (далі - Суб'єкт) та іншими професійними учасниками депозитарної системи дій, пов'язаних з забезпеченням існування іменних цінних паперів Емітента у бездокументарній формі, а саме:

1) Суб'єктом:

- прийняття рішення про забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі (далі - Рішення);

- не пізніше 5 робочих днів від дати прийняття Рішення опублікування в офіційному друкованому виданні НКЦПФР та місцевій газеті повідомлення про прийняття Рішення.

Повідомлення про прийняття Рішення повинно містити:

реквізити емітента: повне та скорочене (за наявності) найменування згідно з установчими документами; код за ЄДРПОУ, місцезнаходження згідно з реєстраційними документами юридичної особи; адресу для поштових повідомлень; телефон, факс;

реквізити випуску іменних цінних паперів документарної форми існування, щодо якого прийнято Рішення (вид, тип цінних паперів; дані свідоцтва про реєстрацію випуску (дата реєстрації, орган, що видав свідоцтво, та реєстраційний номер випуску); міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (за наявності);

інформацію про те, що підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами в бездокументарній формі є обліковий запис на рахунку у цінних паперах власника в депозитарній установі, а документальним підтвердженням їх наявності на певний момент часу є виписка з цього рахунку в цінних паперах;

реквізити Центрального депозитарію, який буде обслуговувати випуск цінних паперів, щодо якого прийнято Рішення (найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження);

реквізити депозитарної установи, у якої емітент буде відкривати рахунки в цінних паперах власникам цінних паперів (найменування, місцезнаходження, телефони контактної особи, код за ЄДРПОУ; дані ліцензії на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, а саме депозитарної діяльності депозитарної установи - номер ліцензії, дата видачі, орган, що видав ліцензію) (далі Депозитарна установа);

інформацію про потребу укладення власником цінних паперів договору про обслуговування рахунку в цінних паперах з Депозитарною установою (у разі відсутності такого договору).

Рішення оформлюється протоколом (наказом, розпорядженням) Суб'єкта, яке повинно містити:

реквізити емітента: повне та скорочене (за наявності) найменування згідно з установчими документами; код за ЄДРПОУ, місцезнаходження згідно з реєстраційними документами; адресу для поштових повідомлень; телефон, факс;

реквізити випуску іменних цінних паперів документарної форми існування, щодо якого прийнято Рішення (вид, тип цінних паперів; дані свідоцтва про реєстрацію випуску (дата реєстрації, орган, що видав свідоцтво, та реєстраційний номер випуску); міжнародний ідентифікаційний номер цінних паперів (за наявності);

реквізити Центрального депозитарію, який буде обслуговувати випуск цінних паперів, щодо якого прийнято Рішення (найменування, код за ЄДРПОУ, місцезнаходження);

реквізити Депозитарної установи (найменування, місцезнаходження, телефони контактної особи, код за ЄДРПОУ; дані ліцензії на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, а саме депозитарної діяльності депозитарної установи - номер ліцензії, дата видачі, орган, до видав ліцензію);

до дати прийняття Суб'єктом Рішення узгодження з уповноваженим органом Депозитарної установи питання щодо надання нею послуг із забезпечення існування цінних паперів випуску у бездокументарній формі (переведення цінних таперів випуску у бездокументарну форму існування) та подальшого обслуговування рахунків у цінних паперах випуску на підставі договору;

не пізніше 5 робочих днів від дати прийняття Рішення звернення до НКЦПФР для заміни свідоцтва про реєстрацію випуску іменних цінних паперів з документарної форми існування на свідоцтво про реєстрацію випуску іменних цінних паперів у бездокументарній формі;

не пізніше 3 робочих днів з дня отримання свідоцтва про реєстрацію випуску іменних цінних паперів у бездокументарній формі укладання договору про обслуговування випусків цінних паперів з Центральним депозитарієм цінних паперів та договору про обслуговування рахунків у цінних паперах власників з депозитарною установою;

не пізніше 3 робочих днів з дня укладання договору про обслуговування випусків цінних паперів з Центральним депозитарієм цінних паперів оформлення і депонування у Центральному депозитарії глобального сертифіката випуску цінних паперів згідно з отриманим свідоцтвом про реєстрацію випуску іменних цінних паперів у бездокументарній формі та надання йому:

розпорядження про депонування глобального сертифіката;

оформленого глобального сертифіката;

акта приймання-передавання глобального сертифіката;

копії свідоцтва про реєстрацію випуску цінних паперів у бездокументарній формі, засвідченої нотаріально або НКЦПФР;

засвідченої Суб'єктом копії договору із Депозитарною установою про відкриття/обслуговування рахунків у цінних паперах власників;

засвідченої Суб'єктом копії протоколу (наказу, розпорядження) Суб'єкта щодо прийнятого Рішення;

розпорядження про переведення випуску цінних паперів у бездокументарну форму існування;

розпорядження про передання Депозитарній установі документів системи реєстру власників іменних цінних паперів випуску, щодо якого прийнято Рішення:

не пізніше 1 робочого дня з дня укладання договору про обслуговування рахунків у цінних паперах власників з Депозитарною установою, надання їй:

заяви на відкриття рахунків у цінних паперах власникам, які були зареєстрованими особами в системі реєстру власників іменних цінних паперів, зазначених в отриманому Депозитарною установою від Центрального депозитарія реєстрі власників іменних цінних паперів;

розпорядження про зарахування прав на цінні папери у бездокументарній формі на рахунки у цінних паперах власників згідно з отриманим Депозитарною становою від Центрального депозитарія реєстром власників іменних цінних паперів.

Депозитарною установою та Центральним депозитарієм цінних паперів:

укладання відповідних договорів з Суб'єктом;

вчинення дій, здійснення яких відповідно до Положення про порядок убезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі, утвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22.01.2014 № 47, передбачено на підставі документів, що оформлюються та подаються Емітентом, - за оформленням та поданням Суб'єктом.

здійснення Емітентом після проведення загальних зборів та обрання органів Емітента:

переукладання договору про обслуговування випусків цінних паперів з Центральним депозитарієм;

переоформлення глобального сертифікату;

переукладання договору про обслуговування рахунків у цінних паперах власників з Депозитарною установою, у разі якщо в Депозитарній установі залишились рахунки у цінних паперах власників, які були відкриті Депозитарною становою на підставі договору про обслуговування рахунків у цінних паперах власників, укладеного Суб'єктом.

Даним рішенням було надано можливість, зокрема ДК «Укроборонпром» прийняти рішення про переведення акцій ВАТ «Завод «Квант» з документарної форми існування в без документарну, та надано можливість на вчинення інших дій.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, а тому оскільки права та інтереси позивача спірним рішенням не порушено, відтак останнє не встановлює для нього жодних прав та обов'язків.

Колегія суддів погоджується із зазначеним рішенням суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 5 КАС України, серед іншого, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України №21-1115во10 від 10.04.2012, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням.

Отже, під час розгляду справи адміністративної юрисдикції, позивач повинен зазначити, які саме його права або законні інтереси порушено рішенням та діями суб'єкта владних повноважень (аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України К/800/30785/13 від 01.10.2013).

Обов'язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень є створення ним юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення (постанова ВАС України від 04.11.2010).

Між тим, оспорюване в межах даної адміністративної справи рішення є актом індивідуальної дії, тобто цей акт стосуються конкретних осіб у сфері публічно-правових відносин та породжує конкретні адміністративно-правові відносини, обумовлені цим актом.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

При цьому особа на власний розсуд визначає чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки саме цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Поряд з цим, згідно рішення Верховного Суду від 19.03.2018 справа № 9901/414/18, провадження № П/9901//414/18 завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, причому, захист прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Визнання протиправною бездіяльності суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії можливе лише у разі, якщо такий суб'єкт повинен був вчинити такі дії (або прийняти відповідне рішення) згідно з законодавством і, невчинення цих дій (неприйняття рішення) порушує права позивача.

Таким чином, з оскаржуваного рішення слідує, що останнє є актом індивідуальної дії, оскільки цим рішенням встановлено права та обов'язки для третьої особи - ВАТ "Завод "Квант".

Суд першої інстанції вірно вказав, що акціонерне товариство може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самими акціонерами товариства, учасниками якого вони є, органами чи іншими акціонерами цього товариства.

В той же час, права та інтереси фізичної особи - акціонера акціонерного товариства в аспекті господарських правовідносин, на які вказує позивач, не є тотожними правам та інтересам акціонерного товариства у спірних правовідносинах, відтак права та інтереси позивача спірним рішенням не порушено, оскільки останнє не встановлює для нього жодних прав та обов'язків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачу належить лише 0, 6570 % акцій товариства, в той час, як Державному концерну «Укроборонпром», за зверненням якого було прийнято оскаржуване рішення належать 73,2784 % акцій, та який здійснює управління корпоративними правами ВАТ «Завод Квант».

Колегія суддів наголошує також на тому, що апелянтом не наведено обґрунтованих доводів і не надано відповідних доказів стосовно того, яким чином рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.02.2016 №174 "Щодо врегулювання питання забезпечення обліку прав на цінні папери емітента ВАТ "Завод Квант" позбавляє позивача можливості реалізації корпоративних прав як акціонера, зокрема, на участь в управлінні Товариством.

В той же час, імперативними приписами ч. 2 ст. 20 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що усі акції товариства є іменними. Акції товариств існують виключно в бездокументарній формі.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, який вказав, що оскільки в ході розгляду справи позивачем не доведено факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то підстави для задоволення адміністративного позову - відсутні.

Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи апелянта, які стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 06.08.2018)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Л.В. Бєлова

Суддя В.П. Мельничук