Справа № 810/2411/18
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2018-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року № 810/2411/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови у проведенні йому перерахунку пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із заробітної плати одержаної за роботу в зоні ЧАЕС в м. Чорнобиль, с. Рудня-Вересня за період з 29.04.1986р. - 30.04.1986р., 01.05.1986 р. в розмірі 644 крб. 49 коп., та скасувати Рішення про відмову у перерахунку пенсії від 28.03.2018.

- зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити йому з 01.04.2018 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 644 крб. 49 коп., одержаної за роботу в зоні ЧАЕС в м. Чорнобиль, с. Рудня-Вересня за період з 29.04.1986р. - 30.04.1986р., 01.05.1986 р. з урахуванням уже проведених виплат.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем неправомірно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області від 15.03.2018 № К-151, оскільки вона видана згідно із рішенням суду та відповідно до вимог статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що заробітна плата, яка відображена у довідці № К-151 від 15.03.2018, не підтверджена первинними документами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.05.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням від 05.04.2005 серія НОМЕР_1.

Згідно з вкладкою НОМЕР_2 до вказаного посвідчення позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до довідки від 09.10.2017 № 38-38/109/12 позивач на підставі наказу від 14.08.1986 №069 у період з 29.04.1986 по 30.04.1986 перебував в м. Чорнобиль, 01.05.1986 - в с. Рудня - Вересня.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2017 року у справі № 361/6627/17, що набрало законної сили та яким визначено розмір грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1 в сумі 644 крб. 00 коп., одержаного за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль за період з 29 по 30 квітня 1986 року, 01 травня 1986 року, зобов'язано Броварський MB (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області здійснити перерахунок з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити ОСОБА_1 в довідку про заробітну плату за роботу в II, І зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в м. Чорнобиль, с. Рудня-Вересня 29.04.1986 р. - 30.04.1986 р., 01.05.1986 р. (кратність 4, денна тарифна ставка 11,66 крб., кратність 3, денна тарифна ставка 11,30 крб.) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 500,00 карбованців, збереженої заробітної плати за дні роботи в зоні в розмірі 17,31 крб. та заробітної плати в сумі 127,18 крб. за роботу в зоні відчуження м. Чорнобиль, с. Рудня-Вересня з 29.04.1986 р. по 30.04.1986 р., 01.05.1986 р., що в загальному складає 644,49 крб. і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

Позивач 20.03.2018 звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перерахунок пенсії, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль з 29.04.1986 по 30.04.1986, 01.05.1986 у розмірі 644,49 крб.

Рішенням від 28.03.2018 відповідач відмовив у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що призначена позивачу пенсія обчислюється у відповідності до чинного законодавства.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Частиною 3 статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок №1210).

Пунктом першим Порядку №1210 встановлено, що вказаний порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної цією особою за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках.

При цьому, згідно з п.п.4 п. 3 даного Порядку №1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Частиною 4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться у залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля та Мінфіну України від 29.10.1992 №09-3751/1032/3к/13-412/308 ву разі, якщо робота в зоні відчуження оплачена невірно, без урахування урядових рішень, то повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати згідно із законодавством.

Крім того, у листі Мінсоцполітики від 09.06.1995 №224/8.13 передбачено, що підприємства і організації в разі неправильної оплати праці в зоні відчуження повинні зробити перерахунок заробітної плати особам, які в 1986-1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Перерахунок заробітної плати працівникам, які виконували в зоні відчуження роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, розраховується по тій грошовій одиниці, що діяла в 1986 році, тобто в рублях. Нарахована сума заробітної плати не індексується і не виплачується.

При розрахунку пенсії із заробітку за 1986 - 1987 роки нарахована заробітна плата в рублях підлягає індексації відповідно до індексу споживчих цін в даний час.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що головною підставою для здійснення перерахунку пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, є довідка про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка видається підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Як встановлено рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2017 року у справі № 361/6627/17 розмір грошового забезпечення (заробітної плати) ОСОБА_1, одержаного за роботу в зоні відчуження в м. Чорнобиль за період з 29 по 30 квітня 1986 року, 01 травня 1986 року складав - 644 крб. 00 коп.

Даним рішенням суду зобов'язано Броварський MB (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області здійснити перерахунок з відображенням його в особовому рахунку, нарахувати та включити ОСОБА_1 в довідку про заробітну плату за роботу в II, І зоні небезпечності (в зоні відчуження Чорнобильської АЕС) в м. Чорнобиль, с. Рудня-Вересня 29.04.1986 р. - 30.04.1986 р., 01.05.1986 р. (кратність 4, денна тарифна ставка 11,66 крб., кратність 3, денна тарифна ставка 11,30 крб.) із включенням до неї одноразової грошової винагороди за отриману гранично допустиму дозу радіації в розмірі 500,00 карбованців, збереженої заробітної плати за дні роботи в зоні в розмірі 17,31 крб. та заробітної плати в сумі 127,18 крб. за роботу в зоні відчуження м. Чорнобиль, с. Рудня-Вересня з 29.04.1986 р. по 30.04.1986 р., 01.05.1986 р., що в загальному складає 644,49 крб. і надати довідку з урахуванням вказаних виплат.

На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2017 року у справі № 361/6627/17 позивачу видано Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області довідку №К-151 від 15.03.2018 про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС, згідно якої йому було нараховано 644 крб. 49 коп.

Проте, у своїй відмові у здійсненні перерахунку пенсії позивачу, а також у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про те, що позивачем надано довідку про заробітну плату № К-151 від 15.03.2018, яка не підтверджена первинними документами, а видана на виконання судового рішення.

Крім того, відповідач зазначив, що при отриманні гранично допустимої дози опромінення виплачується одноразова винагорода, яка при обчисленні розміру пенсії не враховується.

Однак, суд не погоджується із такими доводами відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

За змістом статей 1, 2 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Правилами статті 49 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Відповідно до вимог частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому встановлення факту дійсності отримання зазначених у довідці виплат має місце під час вирішення питання при оформленні та видачі відповідної довідки. Однак, за даних конкретних обставин, вказана довідка вже оформлена та видана, а предметом даного спору є перерахунок пенсії на її підставі, а не відповідність довідки нормам чинного законодавства.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Виходячи з викладеного, відповідач наділений Законом повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів, зробити відповідні запити, витребувати необхідні підтверджуючі документи.

Суд звертає увагу, що відповідач не має права надавати оцінку рішенню Броварського міськрайонного суду Київської області та змісту довідки, яка видана на його підставі.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач може перевірити лише обґрунтованість видачі довідки, а не її зміст, який в даному випадку він необґрунтовано поставив під сумнів.

Дана правова позиція суду також узгоджується з позицією Київського апеляційного адміністративного суду, яка зазначена в постановах від 30.05.2018 у справі №361/7695/17, від 19.06.2018 у справі № 810/759/18.

Отже, суд вважає, що довідка про заробітну плату під час роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видана підприємствами, установами, є підставою для перерахунку пенсії.

Згідно з ч. 4. ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиноюдругою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Заяву з усіма необхідними документами позивачем подано 20.03.2018.

За таких обставин суд приходить до висновку, що перерахунок та виплата пенсії повинна бути проведена з 01 квітня 2018 року.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вказане оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а порушені права позивача відновленню шляхом зобов'язання відповідача провести позивачу з 01.04.2018 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 644 крб. 49 коп., одержаної за роботу в зоні ЧАЕС в м. Чорнобиль, с. Рудня-Вересня за період з 29.04.1986р. - 30.04.1986р., 01.05.1986 р.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Разом з тим, суд відмовляє позивачу в задоволенні клопотання про зобов'язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, оскільки позивачем не надано доказів можливої недобросовісності відповідача щодо виконання рішення суду в даній адміністративній справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 90, 194, 205, 243- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови гр. ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії по інвалідності призначеної згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні ЧАЕС в м. Чорнобиль, с. Рудня-Вересня за період з 29.04.1986р. - 30.04.1986р., 01.05.1986 р. в розмірі 644 крб. 49 коп., та скасувати Рішення про відмову у перерахунку пенсії від 28.03.2018.

Зобов'язати Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити гр. ОСОБА_1 з 01.04.2018 перерахунок та виплату пенсії, виходячи із заробітної плати в сумі 644 крб. 49 коп., одержаної за роботу в зоні ЧАЕС в м. Чорнобиль, с. Рудня-Вересня за період з 29.04.1986 - 30.04.1986, 01.05.1986, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.