Справа № 826/10903/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2018-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

06 серпня 2018 року № 826/10903/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., при секретарі Левкович А.С. розглянув у письмовому провадженні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інсаіт»

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві,

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

За участю представників:

Позивача - Карета О.О.,

Відповідача - Пінчук Б.В.

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

ТОВ«Інсаіт» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві та просить суд:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма В1) № від 17 серпня 2017 року, яким ТОВ «Інсаіт» зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 450179,00 гривень, у тому числі за липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2016 року, січень 2017 року, та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 336938,25 гривень;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Р) № від 17 серпня 2017 року, яким ТОВ «Інсаіт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму403775,00 гривень, у тому числі основний платіж - 323020,00 гривень, та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 80755,00 гривень;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 01 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/10903/17(далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні на 16 листопада 2017 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі обґрунтовуючи тим, що за результатами проведеної з 11 по 24 липня 2017 оку працівниками ГУ ДФС у місті Києві документальної позапланової перевірки складено 31 липня 2017 року Акт № 528/26-15-14-04-01/37099367. За результатами висновків, викладених у Акті, відповідачем прийнято 17 серпня 2017 року податкові повідомлення-рішення № (форми «В1») та № (форми «Р»).

Однак позивач не погоджується з висновками Акту перевірки та прийнятими податковими повідомлення-рішення, вважає їх протиправними та просить скасувати.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи та з яких вбачається, що під час перевірки не було надано доказів того, що ціна додаткових угод є предметом звільнення від сплати податку на прибуток та оподаткування ПДВ за 0 ставкою. Окрім того, товариством порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість. Вказані обставини стали підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень.

Судом ухвалено (протокольно) про початок розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Обставини встановлені судом.

У період з 11 по 24 липня 2017 року працівниками Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Інсаіт»з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2017 року, за результатом якої складено акт від 31 липня 2017 року №528/26-15-14-04-01/37099367 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що на порушення позивачем Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2016 року за № 159/28289, пункту 193.1 статті 193, пунктів 200.1, 200.2, 200.4, статті 200, пункту 211.1 статті 211 Податкового кодексу України, ТОВ «Інсаіт» занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету на загальну суму 323020,00 гривень, у тому числі за вересень 2016 року на 108068,00 гривень, за жовтень 2016 року на 214952,00 гривень, та завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на загальну суму 1347753,00 гривень, у тому числі за липень 2016 року на 67939,00 гривень, за серпень 2016 року на 99486,00 гривень, за вересень 2016 року на 97094,00 гривень, за жовтень 2016 року на 94938,00 гривень, за грудень 2016 року на 90892,00 гривень, за січень 2017 року на 897404,00 гривень.

Як вбачається з Акту перевірки, відповідачем встановлено, що між VINCI Construction GrandsProjetsi Bouygues Travaux Publics, акредитованого в Україні, свідоцтво № 186 про акредитацію виконавця проекта міжнародної технічної допомоги, видане Міністерством економіки України, дата акредитації 12 листопада 2007 року (зі змінами від 15 липня 2008 року, від 12 січня 2009 року, від 30 грудня 2009 року, від 31 серпня 2010 року), адреса в Україні: 07100, місто Славутич, Київська область, п/с 1130, в особі Хосні Бузід , Директора проекта, уповноваженого компаніями VINCI Construction GrandsProjets S.A.S. i Bouygues Travaux Publics S.A. діяти від імені компаній, в подальшому «підрядник» та ТОВ «Інсаіт», в особі директора Гунько Ольги Борисівни, в подальшому «постачальник», 15 вересня 2010 року укладено договір постанови № 869 щодо постачання продукції, електротехнічної продукції, (в подальшому «товар»), вказану в Специфікації № 1 (додаток 1 до зазначеного договору, який є його невід'ємною частиною).

Спільне підприємство НОВАРКА в складі VINCI Construction GrandsProjetsi Bouygues Travaux Publics уклали договір № SIP08-1-001 (основний контракт) з Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС» (замовник) на виконання робіт по проектуванню, будівництву та вводу в експлуатацію Нового Безпечного Конфайнмента в рамках:

Угоди між Україною і Європейським банком реконструкції та розвитку у відношенні діяльності Чорнобильського Фонду «Укриття» в Україні від 20 листопада 1997 року;

Угоди про Грант (Чорнобильський Фонд «Укриття»: Новий Безпечний Конфайнмент) між Європейський банком реконструкції та розвитку як розпорядником фондів Гранта, наданого Чорнобильським Фондом «Укриття», та Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС» від 07 серпня 2007 року.

Відповідно до пункту 2.2. Договору загальна попередня сума Договору складає 1500000,00 гривень, у тому числі по ставці 0%. Загальна попередня сума Договору може мінятись в більшу чи меншу сторону в залежності від виробничої необхідності Підрядника, що затверджується замовленнями Підрядника, видатковими накладними та актами приймання-передачі Товару.

Згідно з пунктом 3.1 відповідно до розділу 6 Рамкової Угоди між Україною і Європейським банком реконструкції та розвитку від 20 листопада 1997 року, ратифікованого Верховною Радою України 04 лютого 1998 року, обладнання, матеріали, роботи та послуги, які фінансуються Банком за кошти Грантів, наданих Чорнобильським фондом «Укриття», повинні звільнятись від сплати будь-яких та всіх податків, платежів, зборів і обов'язкових виплат, які прийняті на території України згідно діючого законодавства.

Погоджена ціна договору є предметом пільгового оподаткування прибутку і оподаткування ПДВ за нульовою ставкою, як передбачено «Положенням про порядок застосування законодавства з питань пільгового оподаткування виконавців робіт, послуг на митній території України, які виконуються за рахунок міжнародної технічної допомоги, що надається на безоплатній та безповоротній основі на період підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему, або за рахунок коштів, які передбачаються в державному бюджеті як внесок України до Чорнобильського фонду «Укриття», затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Державної податкової адміністрації України від 07 жовтня 2003 року № 276/477, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за № 973/8294.

Відповідно до пункту 3.5 Договору Підрядник зобов'язується надати Постачальнику всі необхідні документи (довідки-підтвердження, видані Міністерством економіки України), що підтверджують пільгове оподаткування.

Відповідно дот пункту 23 постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2002 року № 153 «Про створення єдиної системи залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги» виконавець, що реалізує право на податкові пільги, передбачені законодавством та міжнародними договорами України (крім договорів, пов'язаних із виконанням робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему), щомісяця до 20 числа складає та подає в письмовому та електронному вигляді органові державної податкової служби, в якому перебуває на обліку як платник податків, та в копії Мінекономрозвитку інформаційне підтвердження за формою згідно з додатком 8 до цього Порядку. У разі коли виконавцем є юридична особа - нерезидент, що не перебуває на обліку як платник податків, інформаційне підтвердження подається в письмовому та електронному вигляді органові державної податкової служби за адресою акредитації такої особи на території України та в копії Мінекономрозвитку.

Окрім того, між VINCI Construction GrandsProjetsi Bouygues Travaux Publics та ТОВ «Інсаіт» було укладено ряд додаткових угод до договору поставки від 15 вересня 2010 року № 869. Однак до перевірки не було надано доказів, що ціна додаткових угод є предметом звільнення від сплати податку на прибуток та оподаткування ПДВ за 0 ставкою, як це передбачено пунктом 154.4 статті 154 та пунктом 211.1 статті 211 ПК України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2011 року № 1301, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2002 року № 153.

Зокрема для перевірки не було надано підтвердження подання VINCI Construction GrandsProjetsi Bouygues Travaux Publics інформаційного підтвердження, що подається в письмовому та електронному вигляді органові державної податкової служби за адресою акредитації такої особи на території України та в копії Мінекономрозвитку.

ТОВ «Інсаіт» надано до перевірки Специфікацію № 1 (додаток 1 до Договору поставки № 869), яку розшифровано в Акті перевірки.

Однак Специфікацію № 1 (додаток до Договору поставки № 869) щодо поставки продукції, електротоварів, змащувальних матеріалів, спецодягу та засобів захисту ТОВ «Інсаіт» до перевірки не надано, у зв'язку з його відсутністю.

Також до перевірки не було надано Замовлення VINCI Construction GrandsProjetsi Bouygues Travaux Publics на поставку товарів ТОВ «Інсаіт», як це передбачено пунктом 5.1 Договору.

ТОВ «Інсаіт» для підтвердження оподаткування за нульовою ставкою операцій з постачання товарів (сировини, матеріалів, устаткування та обладнання) згідно Договору поставки від 15 вересня 2010 року № 869 було надано Довідку-підтвердження № 267008 від 16 листопада 2010 року на суму 1500000,00 гривень, до якої застосовується звільнення від оподаткування, довідку-підтвердження № 120008 від 11 травня 2011 року на суму 1500000,00 гривень, до якої застосовується оподаткування ПДВ за нульовою ставкою, довідку-підтвердження № 241-а008 від 16 серпня 2011 року на суму 1000000,00 гривень, до якої застосовується звільнення від оподаткування.

ТОВ «Інсаіт» постановленоVINCI Construction GrandsProjetsi Bouygues Travaux Publics товару за 2010 рік на суму 1283538,00 гривень, за 2011 рік на суму 2395123,00 гривень, за 2012 рік на суму 6446347,00 гривень.

Перевіркою встановлено, що на порушення пункту 193.1 статті 193, пункту 211.2 статті 211 Податкового кодексу України ТОВ «Інсаіт» занижено суму податкових зобов'язань з податку на додану вартість на загальну суму 1586508,00 гривень, у тому числі за липень 2016 року на 112641,00 гривень, за серпень 2016 року на 204172,00 гривень, за вересень 2016 року на 366519,00 гривень, за жовтень 2016 року на 301409,00 гривень, за листопад 2016 року на 72144,000 гривень, за грудень 2016 року на 234901,00 гривень, за січень 2017 року на 294722,00 гривень.

Також ТОВ «Інсаіт» порушено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/282789, а саме:

з рядка 21 податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2016 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за липень 2016 року, значення якого становить 161363,00 гривень перенесено в рядок 16.1 податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2016 року, суму в розмірі 181033,00 гривень, чим завищено суму податкового кредиту за серпень 2016 року на 19670,00 гривень;

з рядка 21 податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за листопад 2016 року, значення якого становить 655462,00 гривень перенесено в рядок 16.1 податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2016 року, з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за грудень 2016 року, суму в розмірі 707598,00 гривень, чим завищено суму кредиту за грудень 2016 року на 52136,00 гривень;

Перевіркою встановлено, що на момент проведення документальної позапланової виїзної перевірки, ТОВ «Інсаіт» відшкодовано за перевіряємий період суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на загальну суму 481011,00 гривень, у тому числі за липень 2016 року у розмірі 98771,00 гривень, за серпень 2016 року у розмірі 99486,00 гривень, за вересень 2016 року у розмірі 97094,00 гривень, за жовтень 2016 року у розмірі 94938,00 гривень, за грудень 2016 року у розмірі 90722,00 гривень.

На підставі висновків викладених у акті перевірки податковим органом прийнято 17 серпня 2017 року податковіповідомлення-рішення

- № (форма В1), яким ТОВ «Інсайт» зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 450179,00 гривень, у тому числі за липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2016 року, січень 2017 року, та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 336938,25 гривень;

№ (форма Р), яким ТОВ «Інсайт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 403775,00 гривень, у тому числі основний платіж - 323020,00 гривень, та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 80755,00 гривень.

Не погодившись з прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач просить визнати їх протиправними та скасувати.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України)(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, пунктом 6.1 статті 6 ПК України встановлено, що податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 9.1. статті 9 ПК України до загальнодержавних податків належать, зокрема, податок на додану вартість.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до статті 185 ПК України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб'єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Розміри ставок податку визначено статтею 193 ПК України.

Так, ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах:

а) 20 відсотків;

б) 0 відсотків;

в) 7 відсотків по операціях з:

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні;

постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я".

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема: з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.

Згідно з пунктом 198.2. статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовувати в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі, якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно з вимогами пункту 200.1. статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, в якій зазначаються в окремих рядках певні обов'язкові реквізити.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 січня 2014 року № 10.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до розділу 6 Рамкової угоди між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку від 20 листопада 1997 року стосовно діяльності Чорнобильського Фонду «Укриття» в Україні, ратифікованої Верховною Радою України 04 лютого 1998 року, встановлено, що обладнання, матеріали, роботи та послуги, які фінансуються банком з коштів грантів, наданих фондом, а також іноземні консультанти, чи інші представники іноземних держав, які фінансуються із джерел фонду і призначені для допомоги у виконанні і управлінні проектами, звільняються від будь-яких податків, мит чи інших зборів або обов'язкових платежів, які встановлені Україною чи на її території у відповідності до її чинного законодавства.

Відповідно до статті 3 ПК України, податкове законодавство України складається з Конституції України, цього Кодексу, Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв'язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

Право на пільги, зазначені в названому міжнародному договорі, передбачені і в пункті 154.4 статті 154, а також в пункті 211.1 статті 211 ПК України.

Статтею 211 ПК України визначено особливості оподаткування операцій, пов'язаних із виконанням робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему.

Так, на період виконання робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему, які виконуються за рахунок коштів міжнародної технічної допомоги, що надається на безоплатній та безповоротній основі, або за рахунок коштів, які передбачаються в Державному бюджеті України як внесок України до Чорнобильського фонду "Укриття" для виконання міжнародної програми - Плану здійснення заходів на об'єкті «Укриття» відповідно до положень Рамкової угоди між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку щодо діяльності Чорнобильського фонду «Укриття» в Україні та Угоди про грант (проект ядерної безпеки Чорнобильської АЕС) між Європейським банком реконструкції та розвитку, Урядом України і Чорнобильською атомною електростанцією:

звільняються від оподаткування операції з імпорту товарів (сировини, матеріалів, устаткування та обладнання);

оподатковуються за нульовою ставкою операції з постачання товарів (сировини, матеріалів, устаткування та обладнання), виконання робіт та постачання послуг на митній території України, що здійснюються в рамках міжнародної технічної допомоги. Суми податку, сплачені платником податку - виконавцем робіт, послуг за контрактом, укладеним з особою-нерезидентом, яка уклала контракт з реципієнтом, відшкодовуються з бюджету протягом місяця, що настає після місяця, в якому подається податкова декларація, за умови наявності належним чином оформлених документів та підтвердження їх матеріалами документальної перевірки.

15 лютого 2002 року постановою Кабінету міністрів України №153 було затверджено Порядок залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги, який передбачає окрім іншого і правила застосування податкових пільг та механізм контролю їх застосування (далі - Порядок 153).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 153 «програма» - проекти, об'єднані для досягнення спільної мети; «проект» - документ, яким визначаються спільні дії учасників проекту (донорів, виконавців, бенефіціарів, реципієнтів), а також ресурси, необхідні для досягнення цілей надання міжнародної технічної допомоги протягом установлених строків; «реципієнт» - резидент (фізична або юридична особа), який безпосередньо одержує міжнародну технічну допомогу згідно з проектом (програмою); «бенефіціар» - центральний орган виконавчої влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Київська, Севастопольська міська держадміністрація, до компетенції яких належить формування та/або реалізація державної політики у відповідній галузі чи регіоні, де передбачається впровадження проекту (програми), що заінтересована в результатах виконання проекту (програми), Секретаріат Кабінету Міністрів України, Адміністрація Президента України.

Пунктом 3 цього ж Порядку визначено, що міжнародна технічна допомога може залучатись у вигляді: будь-якого майна, необхідного для забезпечення виконання завдань проектів (програм), яке ввозиться або набувається в Україні; робіт і послуг; прав інтелектуальної власності; фінансових ресурсів (грантів) у національній чи іноземній валюті; інших ресурсів, не заборонених законодавством, у тому числі стипендій.

Так, Мінекономрозвитку, виходячи з узгоджених з донорами стратегічних програм формує щорічні програми з урахуванням діючих проектів (програм) і на підставі запитів, які подаються до Міністерства бенефіціарами або потенційними реципієнтами (пункту 6 Порядку № 153).

Згідно із пунктом 7 Порядку № 153 запит складається із супровідного листа, проектної пропозиції, листа підтримки. Супровідний лист містить звернення щодо включення проектної пропозиції до щорічної програми.

Проектна пропозиція складається у довільній формі українською та англійською мовами (або мовою, прийнятною для донора) та повинна містити: аналіз проблеми, розв'язання якої потребує залучення міжнародної технічної допомоги; мету та завдання проекту (програми); перелік видів діяльності, що здійснюватимуться за рахунок міжнародної технічної допомоги; стислу інформацію про потенційного реципієнта; очікувану вартість проекту (програми) і строк його реалізації; очікувані результати від реалізації проекту (програми) та вплив проекту (програми) на розвиток відповідної галузі або регіону. Лист підтримки надається потенційному реципієнту бенефіціаром.

Пунктами 11, 12 Порядку № 153 передбачено, що проекти (програми) підлягають обов'язковій державній реєстрації.

Державна реєстрація проектів (програм) є підставою для акредитації їх виконавців, а також реалізації права на одержання відповідних пільг, привілеїв, імунітетів, передбачених законодавством та міжнародними договорами України.

Пунктами 13, 14 Порядку № 153 передбачено, що державна реєстрація проектів (програм) провадиться Мінекономрозвитку.

Для державної реєстрації проектів (програм) реципієнт (реципієнти) та донор або уповноважена донором особа подають до Мінекономрозвитку в електронному та паперовому вигляді такі документи:

1) клопотання про державну реєстрацію проекту (програми), яке містить відомості про: донора (назва, юридична адреса, адреса в Україні уповноваженого донором органу, ім'я, прізвище, посада координатора робіт); виконавця (назва, юридична адреса, адреса в Україні, ім'я, прізвище, посада координатора робіт і за наявності - код згідно з ЄДРПОУ (Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України) або ДРФО (Державний реєстр фізичних осіб - платників податків); реципієнта (назва, юридична адреса, ім'я, прізвище, посада відповідальної особи і за наявності - код згідно з ЄДРПОУ або ДРФО); бенефіціара (назва, юридична адреса, ім'я, прізвище, посада відповідальної особи).

До клопотання обов'язково вноситься номер проекту (програми), визначений донором; засвідчену донором або виконавцем копію контракту, укладеного між донором і виконавцем, або його частини, в якій визначено цілі, завдання проекту (програми), види та обсяги міжнародної технічної допомоги, яка надається для цілей проекту (програми), кошторисну вартість, строк та етапи реалізації проекту (програми), лист від бенефіціара про підтримку і заінтересованість у результатах проекту (програми) та згоду на провадження діяльності, зазначеної у контракті.

Згідно із підпунктом 21 пункту 14 Порядку №153 для проектів (програм), які передбачають виконання робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему за рахунок коштів міжнародної технічної допомоги або за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті як внесок України до Чорнобильського фонду «Укриття» для виконання міжнародної програми - Плану здійснення заходів на об'єкті «Укриття» відповідно до Рамкової угоди між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку стосовно діяльності Чорнобильського фонду «Укриття» в Україні та Угоди про грант (Проект ядерної безпеки Чорнобильської АЕС) між Європейським банком реконструкції та розвитку як Розпорядником коштів, наданих згідно з Грантом з Рахунка ядерної безпеки, Урядом України та Чорнобильською атомною електростанцією, план закупівлі не подається.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 153 державна реєстрація проекту (програми) підтверджується реєстраційною карткою проекту (програми), складеною за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, яка підписується уповноваженою особою Мінекономрозвитку, засвідчується печаткою Міністерства та видається заявникові з надсиланням копії бенефіціарові протягом п'яти робочих днів від дати прийняття рішення про проведення державної реєстрації проекту (програми).

Пунктом 23 Порядку № 153 визначено, що у разі виникнення необхідності в реалізації права на податкові пільги, передбачені законодавством та міжнародними договорами України, Мінекономрозвитку надсилає у п'ятиденний строк після реєстрації проекту (програми) ДФС копію реєстраційної картки проекту (програми) та один примірник плану закупівлі в електронному та паперовому вигляді з метою інформування про наявність податкових пільг, передбачених законодавством та міжнародними договорами України в рамках реалізації проектів (програм).

Мінекономрозвитку подає щокварталу ДФС відомості про державну реєстрацію (перереєстрацію або анулювання рішення про реєстрацію) проектів (програм) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Виконавець, що реалізує право на податкові пільги, передбачені законодавством та міжнародними договорами України (крім договорів, пов'язаних із виконанням робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта "Укриття" на екологічно безпечну систему), щомісяця до 20 числа складає та подає в письмовому та електронному вигляді органові державної податкової служби, в якому перебуває на обліку як платник податків, та в копії Мінекономрозвитку інформаційне підтвердження за формою згідно з додатком 8 до цього Порядку. У разі коли виконавцем є юридична особа - нерезидент, що не перебуває на обліку як платник податків, інформаційне підтвердження подається в письмовому та електронному вигляді органові державної податкової служби за адресою акредитації такої особи на території України та в копії Мінекономрозвитку.

Реципієнт, що реалізує право на податкові пільги в рамках проведення операцій, пов'язаних із виконанням робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему, щомісяця до 20 числа подає в письмовому та електронному вигляді органові державної податкової служби, в якому перебуває на обліку як платник податків, та в копії Мінекономрозвитку інформаційне підтвердження за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 липня 2012 року № 623 в зв'язку із ратифікацією названої вище Рамкової угоди між Україною та Європейським банком реконструкції та розвитку стосовно діяльності Чорнобильського фонду «Укриття» в Україні до цього Порядку були внесені зміни, а Міністерство економічного розвитку і торгівлі України розробило інформаційні довідки: 1) Про деякі питання щодо звільнення від сплати податку на додану вартість операцій із закупівлі товарів, робіт та послуг на митній території України у рамках проектів міжнародної технічної допомоги відповідно до міжнародних договорів України; 2) Про деякі питання оподаткування виконавців робіт, послуг на митній території України, які виконуються за рахунок міжнародної технічної допомоги, що надається на безоплатній та безповоротній основі на період підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему, або за рахунок коштів, які передбачаються в державному бюджеті як внесок України до Чорнобильського фонду «Укриття».

Ці інформаційні довідки були надіслані Державним податковим службам в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Центральному офісу з обслуговування великих платників податків листом Державної податкової служби України від 27 вересня 2012 року №4526/0/71-12/12-2017.

Згідно з пунктом 4 Інформаційної довідки про деякі питання оподаткування виконавців робіт, послуг на митній території України, які виконуються за рахунок міжнародної технічної допомоги, що надається на безоплатній та безповоротній основі на період підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему, або за рахунок коштів, які передбачаються в державному бюджеті як внесок України до Чорнобильського фонду «Укриття», розробленої Міністерством економічного розвитку і торгівлі і надісланої податковим інспекціям листом Державної податкової служби України від 27 вересня 2012 року №4526/0/71-12/12-1017, товари, роботи та послуги постачаються платником податків-продавцем) в пільговому режимі за наявності у покупця таких документів: копі: реєстраційної картки проекту, в рамках якого здійснено закупівлю товарів, робіт, поставку товарів, засвідченої печаткою ДСП «ЧАЕС»; засвідченої підписом та печаткою ДСП «ЧАЕС» копії контракту з продавцем на постачання товарів, виконання робіт та надання послуг. У контракті зазначається, що закупівля товарів, робіт і послуг здійснюється коштом проекту міжнародної технічної допомоги. При цьому копії зазначених документів залишаються у платника податку (продавця) як підстава для оподаткування ПДВ за нульовою ставкою та/або звільнення від оподаткування.

З матеріалів доданих до справи вбачається, що засвідчені печаткою Міністерства економіки України копії реєстраційних карток проектів (програми), в рамках яких ТОВ «Інсаіт» постачало товари були пред'явлені представникам податкової інспекції під час перевірки, а також надані суду разом із позовною заявою, а тому суд дійшов висновку, що позивачем виконано умови отримання податкових пільг, та надано податковому органу на перевірку всі документи, необхідні для підтвердження правомірності застосування податкових пільг під час постачання товарів.

Відповідно до пункту 43 Порядку № 153 залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги на реципієнта міжнародної технічної допомоги (у даному випадку - ДСП «ЧАЕС») покладено повноваження забезпечення пільгового використання коштів міжнародної технічної допомоги, який у відповідності до приписів пункту 45 цього Порядку веде облік використаних коштів, які надаються в рамках міжнародної технічної допомоги у вигляді фінансових ресурсів (грантів).

Абзацом 4 пункту 23 Порядку № 153, визначено, що реципієнт, який реалізує право на податкові пільги в рамках проведення операцій, пов'язаних із виконанням робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему, щомісяця до 20 числа подає в письмовому та електронному вигляді органові державної податкової служби, в якому перебуває на обліку як платник податків, та в копії Мінекономрозвитку інформаційне підтвердження за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.

В цих інформаційних підтвердженнях зокрема зазначається які саме платники податків - постачальники товарів, робіт та послуг, за якими зареєстрованими у відповідності до вимог чинного законодавства проектами (програмами), за якими договорами (контрактами) і за якими саме фінансово-господарськими операціями (податковими накладними) мають право на податкові пільги, передбачені Рамковою угодою між Україною і Європейським банком реконструкції та розвитку стосовно діяльності Чорнобильського фонду «Укриття» в Україні.

До матеріалів справи також долучено довідки-підтвердження, які також надавались працівникам податкового органу для перевірки, та які підтверджують пільгове оподаткування..

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що адвокат позивача звертався з запитом до ДСП «Чорнобильська АЕС» та отримав від них завірені ДСП «Чорнобильська АЕС» витяги з інформаційних підтверджень придбання товарів, робіт і послуг у пільговому режимі за кошти міжнародної технічної допомоги за проектом (програмою) в рамках проведення операцій, пов'язаних із виконанням робіт з підготовки до зняття і зняття енергоблоків Чорнобильської АЕС з експлуатації та перетворення об'єкту «Укриття» на екологічно безпечну систему; що придбаваються за кошти міжнародної технічної допомоги у пільговому режимі оподаткування в частині, яка стосується ТОВ «Інсаіт».

Запит позивача та надані ДСП «Чорнобильська АЕС» документи долучено до матеріалів справи.

Надані документи свідчать про те, що ТОВ «Інсаіт» названо в якості правомірного отримувача податкових пільг під час фінансово-господарських взаємовідносин з компаніями «VINCI Construction GrandsProjets/Bouygues Travaux Publics (СП НОВАРКА), щодо яких у податкової інспекції виникли певні сумніви.

Що стосується посилання відповідача на те, що до перевірки не надано доказів того, що ціна додаткових угод є предметом звільнення від сплати податку на прибуток та оподаткування ПДВ за 0 ставкою, то зважаючи на те, що погоджена ціна договору є предметом пільгового оподаткування прибутку і оподаткування ПДВ за нульовою ставкою, вказані обставини розповсюджуються і на додаткові угоди. Окрім того, як вбачається з додаткових угод, ними вносились зміни до договору поставки № 869 в частині ціни договору та дати його дійсності. За таких обставин, твердження відповідачем протилежного, є безпідставним.

За таких обставин, судом встановлено, що постачання Товариством з обмеженою відповідальністю «Інсаіт» товарів, а відтак і право на відповідні податкові пільги підтверджується наданими на перевірку і долученими до матеріалів справи документами, зокрема завіреними ДСП ЧАЕС копіями реєстраційних карток проектів (програм) і завіреними копіями договорів ТОВ «Інсаіт» з VINCI Construction Grands Projets and Bouygus Travalux Publics, в яких зазначено, що ці договори виконуються за кошти міжнародної технічної допомоги, а також виписками з інформаційних підтверджень за формою згідно додатку 9 до Порядку залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги.

Платником податків в межах проведеної перевірки надано повне документальне підтвердження повноти/правильності та законності задекларованої ним до відшкодування суми ПДВ.

Відповідачем під час судового розгляду жодних доказів на підтвердження наявності підстав для зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 450 179,00 гривень, а тим більше, нарахування додатково штрафних санкцій у сумі 336 938,25 гривень та податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 403 775,00 гривень надано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування прийнятих відповідачем 17 серпня 2017 року податкових повідомлення-рішення № (форма В1), яким ТОВ «Інсайт» зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 450179,00 гривень, у тому числі за липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2016 року, січень 2017 року, та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 336938,25 гривень та № (форма Р), яким ТОВ «Інсайт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 403775,00 гривень, у тому числі основний платіж - 323020,00 гривень, та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 80755,00 гривень.

Відповідачем не було надано належних та необхідних доказів на підтвердження обґрунтованості та правовірності прийнятих рішень. Натомість позивачем доведено суду правомірність заявлених позовних вимог з наданням підтверджуючих документів, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини п'ятої зазначеної статті, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно з вимогами статті 139 КАС України судові витрати позивача у сумі 17863,39 гривень, сплачені згідно з платіжним дорученням від 19 серпня 2017 року № 8431, підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інсаіт» (03164, місто Київ, вулиця Підлісна, 1, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма В1) № від 17 серпня 2017 року, яким ТОВ «Інсаіт» зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 450179,00 гривень, у тому числі за липень, серпень, вересень, жовтень, грудень 2016 року, січень 2017 року, та нараховані штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 336938,25 гривень.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма Р) № від 17 серпня 2017 року, яким ТОВ «Інсаіт» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 403775,00 гривень, у тому числі основний платіж - 323020,00 гривень, та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 80755,00 гривень.

Присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інсаіт» (03164, місто Київ, вулиця Підлісна, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19,) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 17863,39 (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят три) гривень 39 копійок.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда