Справа № 821/1004/18
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 р.м. ХерсонСправа № 821/1004/18
11 год. 45 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД БЛЕСК" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД БЛЕСК" (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД БЛЕСК» про сплату боргу (недоїмки) від 30.03.2018 року за № Ю- з єди ного внеску на суму 401954 грн. 90 коп., видану ГУ ДФС у Херсонській області в частині вимоги про сплату боргу (недоїмки) на суму 401096,90 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Херсонській області від 30.03.2018 року за № про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД БЛЕСК» штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахо ваного єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в загаль ній сумі 200977 грн. 45 коп.

Ухвалою від 30.05.2018р. позов був залишений без руху з наданням позивачу строку на усунення недоліків. Ухвала суду виконана, недоліки позову усунуті.

Ухвалою від 15.06.2018р. відкрите спрощене провадження у справі, судове засідання призначене на 16.07.2018р.

Ухвалою від 16.07.2018р. задоволено клопотання відповідача про процесуальне правонаступництво у звязку із зміною назви Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі-відповідач), у судовому засіданні оголошено перерву для подання додаткових доказів до 01.08.2018р.

У судовому засіданні 02.08.2018р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення ґрунтуються на даних акту перевірки №38-21-22-14-01 від 26.02.2018 року і виходять із господарських взаємовідносин між ТОВ «ТД БЛЕСК» та ТОВ «Аутстаффер», що виникли відповідно до Договору аутстаффінгу від 01.03.2017 року. Згідно цивільного законодавства України, між ТОВ «ТД БЛЕСК» та ТОВ «Аутстаффер» на підставі укладеного Договору аустаффінга від 01.03.2017 року ви никли цивільні відносини передбачені Главою 63 Цивільного кодексу України «Послуги. Загальні положення», згідно норм ст. 901 якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) нада ти послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної ді яльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно укладеного договору, ТОВ «Аутстаффер» зобовязався відповідати за ви плату наданим працівникам винагороди й інших виплат (п. 2.1.3 Договору), розрахо вувати, нараховувати й сплачувати податки і інші обовязкові платежі до бюджетів усіх рівнів, що нараховуються у звязку з виплатою наданим працівникам винагороди, бути податковим агентом відносно податку на доходи фізичних осіб по виплатах працівникам, виплачуваних безпосередньо виконавцем (п. 2.1.4 Договору). ТОВ «ТД БЛЕСК» не мав трудових відносин чи відносин цивільно-правового харак теру із працівниками ТОВ «Аутстаффер», що підтверджується матеріалами перевірки, а тому ТОВ «ТД БЛЕСК» за приписами п. 1.1. ст. 4 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» не є платником єдиного внеску з доходів працівників ТОВ «Аутстаффер», оскільки ТОВ «ТД БЛЕСК» не нараховував та не сплачував доходів на користь фізичних осіб - працівників ТОВ «Аутстаффер». Із вказаних підстав просив суд задовольнити позов повністю.

Відповідач у відзиві заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що ТОВ „ТД Блеск для здійснення своєї діяльності у сфері виробництва виробів із дроту, ланцюгів і пружин в березні 2017 року уклало договір аутстаффінга від 01.03.2017 б/н з ТОВ „Аутстаффер, згідно якого ТОВ „Аутстаффер („Виконавець згідно договору) надає за заявою ТОВ „ТД Блеск („Клієнт згідно договору) працівників Виконавця для участі у виробничому процесі, керуванні виробництвом або для виконання інших функцій, пов'язаних з виробництвом та/або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг), на умовах Договору. Перевіркою інформаційних баз даних органів ДФС, зокрема, ІС „Податковий блок: Обробка ПЗ та платежів, Облік платежів встановлено: основний вид діяльності ТОВ „Аутстаффер () - інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами (КВЕД 78.30); за період з 01.03.2017 по 30.08.2017 ТОВ „Аутстаффер до контролюючого органу не надано податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (форма №Д4), що свідчить про відсутність найманих працівників на ТОВ „Аутстаффер. Таким чином, ТОВ „Аутстаффер не мав можливості виконати умови Договору аутстаффінга, укладених з ТОВ „ТД Блеск, так як у штаті відсутні наймані працівники, тому послуги ТОВ „Аутстаффер з надання ТОВ „ТД Блеск персоналу не мають реального характеру, тобто не свідчать про реальність їх здійснення. Виходячи з вищезазначеного, ТОВ „ТД Блеск у березні - серпні 2017 року використовувало працю найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, в наслідок чого не визначено базу оподаткування під час нарахування доходів працівникам, праця яких використовувалась без належного оформлення, що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб, військового збору та не визначено базу нарахування єдиного внеску, в результаті чого своєчасно не нараховано суму єдиного внеску. На підставі вищезазначеного акту ТУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та встановлених порушень сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 30.03.2018 № Ю- та винесено рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 30.03.2018 № НОМЕР_1, відповідно до вимог чинного законодавства. Із вказаних підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України та згідно наказу Головного управління ДФС у Херсонській області від 19.01.2018 № 74, відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання, проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ „ТД Блеск, код за ЄДР 37959669, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2017, про що складено акт перевірки від 26.02.2018 року №38/21-22-14-01/37959669.

У ході проведення перевірки встановлено порушення:

1. П.1 ч.І ст7, п.1, абз.2 ч.5 ст.8 Закону України від 08.07.2010 № 2464-УІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, із змінами та доповненнями, пі, п.8 розділу III Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 за № 449, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, п.1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 за № 435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за №460/26905, у результаті чого донараховано своєчасно не нарахований єдиний внесок за період, що перевірявся, на суму 401 954,89 грн., у тому числі по періодах: за грудень 2016року у сумі 165,00 грн., за січень 2017 року у сумі 346,50 грн., за лютий 2017 року у сумі 346,50 грн., за березень 2017 року в сумі 48 364,04 грн., за квітень 2017 року у сумі 79 886,19 грн., за травень 2017 року у сумі 81 421,47 грн., за червень 2017 року у сумі 83 186,10 грн., за липень 2017 року у сумі 91 515,75 грн., за серпень 2017 року у сумі 16 723,35 грн.

2. Пп.1, пп.4 ч.2 ст.6, ст.9 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-УІ „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (із змінами та доповненням), п.1 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 року за №435, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2015 року за № 460/26905, у результаті несвоєчасного подання Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2016 року.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС у Херсонській області прийняті вимога про сплату боргу (недоїмки) від 30.03.2018 року за № Ю- з єди ного внеску на суму 401954,90 грн. та рішення від 30.03.2018 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахо ваного єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в загаль ній сумі 200977,45 грн.

Не погодившись із зазначеними рішенням та вимогою (в частині вимоги про сплату боргу (недоїмки) на суму 401096,90 грн.), позивач звернувся до суду.

Підставою для прийняття відповідачем спірних рішень стали наступні обставини господарської діяльності позивача, встановлені під час перевірки.

«…ТОВ „ТД Блеск для здійснення своєї діяльності у сфері виробництва виробів із дроту, ланцюгів і пружин в березні 2017 року уклало договір аутстаффінга від 01.03.2017 б/н з ТОВ „Аутстаффер, згідно якого ТОВ „Аутстаффер („Виконавець згідно договору) надає за заявою ТОВ „ТД Блеск („Клієнт згідно договору) працівників Виконавця для участі у виробничому процесі, керуванні виробництвом або для виконання інших функцій, пов'язаних з виробництвом та/або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг), на умовах Договору.

Згідно актів прийому-передачі наданих послуг ТОВ „Аутстаффер надані працівники ТОВ „ТД Блеск: у березні 2017 року у кількості 61 чол., у квітні 2017 року у кількості 91чол„ у травні 2017 року у кількості 87 чол., у червні 2017 року у кількості 86 чол., у липні 2017 року у кількості 79 чол., у серпні 2017 року у кількості 63 чол.

За надані послуги ТОВ „ТД Блеск сплачено винагороду за березень 2017року в сумі 219 836,54 грн., за квітень 2017 року у сумі 363 119,04 грн., за травень 2017 року у сумі 370 097,59 грн., за червень 2017 року у сумі 378 118,63грн., за липень 2017 року у сумі 415 980,66 грн., за серпень 2017 року у сумі 76 015,23 грн….

… Перевіркою інформаційних баз даних органів ДФС, зокрема, ІС „Податковий блок: Обробка ПЗ та платежів, Облік платежів встановлено: основний вид діяльності ТОВ „Аутстаффер () - інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами (КВЕД 78.30); за період з 01.03.2017 по 30.08.2017 ТОВ „Аутстаффер до контролюючого органу не надано податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (форма №Д4), що свідчить про відсутність найманих працівників на ТОВ „Аутстаффер.

Тобто, ТОВ „Аутстаффер не мав можливості виконати умови Договору аутстаффінга, укладених з ТОВ „ТД Блеск, так як у штаті відсутні наймані працівники, тому послуги ТОВ „Аутстаффер з надання ТОВ „ТД Блеск персоналу не мають реального характеру, тобто не свідчать про реальність їх здійснення.

Виходячи з вищезазначеного, ТОВ „ТД Блеск використовувало працю найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, в наслідок чого не визначено базу оподаткування під час нарахування доходів працівникам, праця яких використовувалась без належного оформлення… ».

Із вказаних підстав відповідач приходить до висновку про обовязок позивача нарахувати та сплатити ЄСВ у звязку із фактичним використанням останнім праці фізичних осіб без належного оформлення трудових відносин.

Позивач стверджує, що не є платником ЄСВ відносно осіб, із якими не мав трудових відносин та яким не виплачував заробітну плату.

Надаючи оцінку позиціям сторін у даній справі, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Так, між ТОВ «ТД БЛЕСК» (клієнтом за Договором) та ТОВ «Аутстаффер» (ОСОБА_3 навцем за Договором) був укладений Договір аутстаффінга від 01.03.2017 року, згідно якого ТОВ «Аутстаффер» зобовязався виконувати послуги з надання ТОВ «ТД БЛЕСК» працівників ТОВ «Аутстаффер» для участі у виробничому процесі, інших функцій повязаних із виробництвом ТОВ «ТД БЛЕСК» на умовах Договору (п. 1.1 Договору), а ТОВ «ТД БЛЕСК» зобовязався приймати та оплачувати такі послуги ТОВ «Аутстаффер» (п. 2.3.6).

Згідно укладеного договору, ТОВ «Аутстаффер» зобовязався відповідати за ви плату наданим працівникам винагороди й інших виплат (п. 2.1.3 Договору), розрахо вувати, нараховувати й сплачувати податки і інші обовязкові платежі до бюджетів усіх рівнів, що нараховуються у звязку з виплатою наданим працівникам винагоро-ди, бути податковим агентом відносно податку на доходи фізичних осіб по виплатах працівникам, виплачуваних безпосередньо виконавцем (п. 2.1.4 Договору).

Так, згідно укладеного Договору протягом березня 2017 року - серпня 2017 року, ТОВ «Аутстаффер» надавав ТОВ «ТД БЛЕСК» послуги з надання працівників за заявкою ТОВ «ТД БЛЕСК» для участі у виробничому процесі, інших функцій повязаних із вироб ництвом ТОВ «ТД БЛЕСК», а ТОВ «ТД БЛЕСК» приймав та оплачував такі послуги ТОВ «Аутстаффер».

До перевірки та суду позивачем надані первинні документи, підтверджуючі надання ТОВ «Аутстаффер» послуг (акти виконаних робіт із зазначенням наданих працівників ТОВ «Аутстаффер»), виписки з банківських рахунків щодо оплат наданих послуг на користь ТОВ «Аутста ффер», журнали проходження вхідних інструктажів тощо. Всі первинні документи, наявні у ТОВ «ТД БЛЕСК», що були надані на перевірку підтверджують господарські відносини між ТОВ «ТД БЛЕСК» та ТОВ «Аутстаффер».

Згідно актів прийому-передачі наданих послуг ТОВ „Аутстаффер надані працівники ТОВ „ТД Блеск: у березні 2017 року у кількості 61 чол., у квітні 2017 року у кількості 91чол., у травні 2017 року у кількості 87 чол., у червні 2017 року у кількості 86 чол., у липні 2017 року у кількості 79 чол., у серпні 2017 року у кількості 63 чол.

За надані послуги ТОВ „ТД Блеск сплачена ТОВ „Аутстаффер винагорода за березень 2017 року в сумі 219 836,54 грн., за квітень 2017 року у сумі 363 119,04 грн., за травень 2017 року у сумі 370097,59 грн., за червень 2017 року у сумі 378 118,63 грн., за липень 2017 року у сумі 415 980,66 грн., за серпень 2017 року у сумі 76 015,23 грн. (що підтверджується даними бухгалтерського обліку 311 „Поточні рахунки у національній валюті, 631 „Розрахунки з вітчизняними поставниками, 6851 „Розрахунки з іншими кредиторами).

Аутстаффінг (англ. out - "поза" + англ. Staff - "штат") передбачає надання підприємства-провайдера в розпорядження підприємства-замовника персоналу для виконання певних робіт.

В міжнародному праві порядок застосування аутстаффінга регулюється Конвенцією про приватні агентства зайнятості № 181, ухваленою 19.06.1997 року, що не ратифікована Україною.

Визначення поняття "аутстаффінг" відсутнє в законодавстві України.

Втім, правовідносини, що виникають під час провадження діяльності суб'єктів господарювання, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, що є тотожним природі договору аутстаффінга, врегульовані статтею 39 Закону України "Про зайнятість населення" від 05.07.2012 року № 5067-VІ (далі-Закон № 5067-VІ).

У свою чергу пп. 14.1.183 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає поняття послуги з надання персоналу як господарської або цивільно-правової угоди, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону № 5067-VІ діяльність суб'єктів господарювання-роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, здійснюється на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Порядок видачі дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 3 частини 1 статті 39 Закону № 5067-VІ визначено, що суб'єкти господарювання - роботодавці, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, направляють працівників за умови, якщо це передбачено колективним договором такого роботодавця, та за наявності згоди первинної профспілкової організації і зобов'язані: 1) укласти договір з роботодавцем про застосування праці працівника; 2) виплачувати працівникові заробітну плату в розмірі, не нижчому, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом, та заробітної плати, яку отримує працівник у роботодавця за виконання такої ж роботи; 3) забезпечувати працівнику час роботи та відпочинку на умовах, визначених для працівників роботодавця, що передбачено умовами колективного договору та правилами внутрішнього трудового розпорядку; 4) нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на користь працівника; 5) не перешкоджати укладенню трудового договору між працівником та роботодавцем, у якого виконувалися ним роботи.

Згідно із ч. 2 ст. 39 Закону № 5067-VІ забороняється діяльність суб'єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця без дозволу.

Договір аутстаффінга не містить інформації про наявність у ТОВ „Аутстаффер жодних дозволів на проведення такого виду діяльності.

Також під час перевірки податковим органом встановлено, відсутність найманих працівників у ТОВ „Аутстаффер.

Суд погоджується із податковим органом, що позивач як субєкт господарювання мав діяти обачно та обережно, укладаючи досить специфічний вид договору із ТОВ „Аутстаффер, та мав би пересвідчитись про наявність реальної можливості у свого контрагента виконати вказаний договір у правовому полі, тобто за умови наявності відповідних дозвільних документів на такий вид діяльності та наявності «працівників Виконавця», як зазначено у договорі.

Разом із тим, суд не погоджується із способом визначення позивачу податковим органом розміру зобовязання із ЄСВ.

Відповідно до Закону України від 08 липня 2010 року № 2464 „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності з 01.01.2011, зі змінами та доповненнями (далі Закон № 2464) визначаються правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 1 ст. 4 Закону № 2464 визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України „Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно - правовими договорами (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464).

Тобто ст.4 Закону № 2464 визначено платників ЄСВ у тому числі роботодавці, а ст. 7 Закону № 2464 - база нарахування єдиного внеску.

Із аналізу даних правових норм слідує, що ЄСВ нараховується роботодавцем на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати.

Тобто у даному випадку податковим органом крім платника ЄСВ необхідно визначити базу нарахування ЄСВ, тобто суму винагороди, виплачену кожній фізичній особі -працівнику.

Із акта перевірки судом встановлено, що розрахунок ЄСВ позивачу податковим органом здійснено, виходячи із сум винагороди, сплаченої позивачем своєму контрагенту ТОВ „Аутстаффер за надані послуги, тобто база нарахування ЄСВ визначена, виходячи із сум, сплачених юридичній особі.

Жодного документа на підтвердження нарахування ЄСВ на винагороду, виплачену фізичним особам (із зазначенням їх прізвищ, імен, сум виплаченої винагороди, періодів) суду надано не було, не містить такої інформації і акт перевірки.

Відтак, суд приходить до висновку, що податковим органом порушено загально правові принципи нарахування ЄСВ, що призвело до суттєвих помилок.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли судом здійснюється розгляд справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, у яких обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання цих вимог відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів, які б спростовували твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення у повному обсязі.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єди ного внеску від 30.03.2018 року № Ю- в частині вимоги про сплату боргу (недоїмки) на суму 401096,90 грн.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 30.03.2018 року за № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахо ваного єдиного внеску.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД БЛЕСК" () сплачений судовий збір в сумі 9031,12 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02 серпня 2018 р.

Суддя Морська Г.М.

кат. 10.1