Справа № 810/1877/18
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2018-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року 810/1877/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімекс Альянс Україна" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.06.2017 № на суму 6589,03 грн. та № на суму 14495,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно встановлено порушення товариством вимог ч. 2 ст. 103, ч. 1 ст. 112 Митного кодексу України та п. 206.16 ст. 206 Податкового кодексу України в частині порушення граничного терміну перебування товару у режимі реєскпорту, оскільки постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.03.2016 у справі №373/124/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016, визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Київської митниці Державної фіскальної служби України №0748/125120105/15 від 14.01.2016 в справі про порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 481 Митного кодексу України про накладення адміністративного стягнення на директора ТОВ "Сімекс Альянс Україна". Позивач стверджує, що у відповідача були відсутні підстави для проведення документальної невиїзної перевірки, оскільки рішеннями судів скасовано постанову в справі про порушення митних правил.

Крім того, позивач зауважив, що судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_2 як керівник товариства з 22.11.2015 по 09.12.2015 перебував за кордоном в Канаді на запрошення канадської сторони в виробничих цілях, а 11.12.2015 звернувся до митного органу з письмовою заявою про вирішення справи шляхом компромісу, яка мала розглядатись 14.01.2016. Однак, при проведенні документальної невиїзної перевірки та при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем не взяті до уваги вищенаведені два судові акти в порушення статті 352 Митного кодексу України.

У зв'язку з зазначеним, на думку позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки під час перевірки було встановлено порушення позивачем вимог ст. 103 Митного кодексу України в частині недотримання вимоги щодо реекспорту товару до завершення встановленого строку (01.12.2015). При цьому, відповідач зазначив, що рішення судів про скасування постанови №0748/125120105/15 від 14.01.2016 жодним чином не спростовує факт порушення позивачем вимог ст. 103 Митного кодексу України та не є перешкодою для проведення перевірки.

Також, відповідач зазначив, що у разі невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів особа, відповідальна за дотримання митного режиму, зобов'язана сплатити суму податкового зобов'язання, на яку було надане таке звільнення або умовне звільнення, та пеню, нараховану відповідно до статті 129 цього Кодексу, розраховану з дня надання звільнення або умовного звільнення від оподаткування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.04.2018 відкрито провадження у справі, розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 05.05.2017 по 22.05.2017 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області на підставі п. 1 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України, у зв'язку з виявленими ознаками, що свідчить про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг та дотримання умов поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та на виконання наказу від 28.04.2017 №771 проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Сімекс Альянс Україна" щодо дотримання умов переміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами згідно митної декларації від 02.06.2015 №125120105/2015/310784.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 06.06.2017 №0005/7/10-36-44-10/37517349 (далі - Акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення ТОВ "Сімекс Альянс Україна" вимог ст. 103 Митного кодексу України в частині недотримання вимоги щодо реекспорту товару до завершення встановленого строку (01.12.2015), ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 112 Митного кодексу України та п. 206.16 ст. 206 Податкового кодексу України щодо заниження податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість.

В результаті цього, податковим органом було встановлено, що ТОВ "Сімекс Альянс Україна" було занижено податкові зобов'язання на суму 16867,91 грн., з яких по ввізному миту на суму 5271,22 грн. та по ПДВ на суму 11596,69 грн.

В обґрунтування правомірності таких висновків відповідач в Акті перевірки зазначив, що ТОВ "Сімекс Альянс Україна" оформлено митну декларацію в митному режимі ІМ31АА з отриманням пільг по сплаті митних платежів від 02.06.2015 №125120105/2015/310784 на товар: "Багатообертова тара - контейнери з рідким азотом (сосуд Дьюара): типу ХС47/11-10 - 10 шт., об'ємом 47 л, які були у використанні, S/N: 10L1400, 11C0348, 10HO458,4, 09H2528, 10F1646, 10H0454, 10K0403, 11L3085, 11CD346, для перевезення зберігання сперми бугаїв плідників. Виробник: "Chart Industries, Inc". Торговельна марка: "MVE". Країна виробництва: СА".

Вказаний товар оформлено під зобов'язання (заява від 01.06.2015 №29) взяте на себе керівником ТОВ "Сімекс Альянс Україна" - кінцева дата зворотнього вивезення товару - 01.12.2015.

Тобто, ТОВ "Сімекс Альянс Україна" отримано пільгу згідно ст. 105 Митного кодексу України, відповідно до якої, до підприємства при ввезені товарів у митному режимі тимчасового ввезення застосовано умовне повне звільнення від оподаткування митними платежами, зокрема, ввізним митом та податком на додану вартість.

За результатами аналізу інформації з АСМО "Інспектор" визначено, що перша партія товару у кількості 4-х штук була вивезена 30.07.2015 за МД №125120105/2015/315396, друга партія в кількості одного сосуду була вивезена 21.10.2015 за МД №125120105/2015/322074.

Решту 5 контейнерів до закінчення кінцевого терміну (01.12.2015), заявленого у МД від 02.06.2015 №125120105/2015/310784, не вивезено.

Отже, з наведеного слідує, що станом на 01.12.2015 ТОВ "Сімекс Альянс Україна" не виконало в строк, встановлений Митним кодексом України, заходів щодо завершення або продовження митного режиму тимчасового ввезення.

11.12.2015 ТОВ "Сімекс Альянс Україна" подало до митного оформлення МД №125120105/2015/326943 на вивезення решти контейнерів у кількості 5 штук.

Одночасно, за фактом порушення ТОВ "Сімекс Альянс Україна" строків митного режиму тимчасового ввезення товарів, Київською митницею ДФС на керівника ТОВ "Сімекс Альянс Україна" ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил від 11.12.2015 №0748/125120105/15 за ознаками порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 481 Митного кодексу України, а саме, за перевищення строку тимчасового ввезення товару на митну територію України більше ніж на три доби, але не більше, ніж на десять діб.

Враховуючи вищевикладене, в акті перевірки службовими особами Головного управління ДФС у Київській області зроблено висновок, що станом на 01.12.2015 ТОВ "Сімекс Альянс Україна":

- не вжито жодних заходів по завершенню митного режиму тимчасового ввезення;

- не вжито жодних заходів по продовженню строків тимчасового ввезення обладнання на митну територію України, що підтверджено фактом притягнення до адміністративної відповідальності керівника підприємства.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки, ТОВ "Сімекс Альянс Україна" подало на нього письмові заперечення від 16.06.2017.

Також, ТОВ "Сімекс Альянс Україна" було повернуто на адресу Головного управління ДФС у Київській області перший примірник акту перевірки без підпису керівника або уповноваженої ним особи, що зафіксовано в акті про відмову від підпису від 22.06.2017 №388/10-36-14-10.

За результатами розгляду вказаних заперечень, Головним управлінням ДФС у Київській області прийнято рішення залишити без змін акт перевірки від 06.06.2017 №0005/7/10-36-44-10/37517349, про що позивача було повідомлено рекомендованим листом від 23.06.2017 №3819/10/10-36-14-10, який повернувся з відміткою відділення поштового зв'язку від 18.07.2017 "тимчасово відсутній отримувач".

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 27.06.2017 №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "ПДВ з ввезених на територію України товарів" на загальну суму 14495,86 грн., з яких: 11596,69 грн. - за основним платежем; 2899,17 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення-рішення від 27.06.2017 №, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "Мито на товари, що ввозяться суб'єктами підприємницької діяльності" на загальну суму 6589,03 грн., з яких: 5271,22 грн. - за основним платежем; 1317,81 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказані податкові повідомлення-рішення були направлені на адресу позивача рекомендованим листом від 27.06.2017 №3944/10/10-36-14-10-19, який повернувся з відміткою відділення поштового зв'язку від 18.07.2017 "тимчасово відсутній отримувач".

Однак, не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до статті 1 Митного кодексу України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Поняття тимчасового ввезення товарів регулює глава 18 Митного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 103 Митного кодексу України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Згідно з частиною 1 статті 105 Митного кодексу України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами поміщуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками, а також повітряні судна, які ввозяться на митну територію України українськими авіакомпаніями за договорами оперативного лізингу.

При цьому, частиною 2 статті 105 Митного кодексу України встановлено, що у разі порушення умов митного режиму тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання режиму, зобов'язана сплатити суму податкового зобов'язання та пеню відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною першої статті 108 Митного кодексу України передбачено, що строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Разом з тим, з урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним органом доходів і зборів (ч. 3 ст. 108 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 112 Митного кодексу України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.

Як встановлено судом та не заперечувалось представниками сторін, ТОВ "Сімекс Альянс Україна" оформлено митну декларацію в митному режимі ІМ31АА з отриманням пільг по сплаті митних платежів від 02.06.2015 №125120105/2015/310784 на товар: "Багатообертова тара - контейнери з рідким азотом (сосуд Дьюара): типу ХС47/11-10 у кількості 10 шт.".

Вказаний товар оформлено під зобов'язання (заява від 01.06.2015 №29) взяте на себе керівником ТОВ "Сімекс Альянс Україна" - кінцева дата зворотнього вивезення товару - 01.12.2015.

Тобто, ТОВ "Сімекс Альянс Україна" отримано пільгу згідно ст. 105 Митного кодексу України, відповідно до якої, до підприємства при ввезені товарів у митному режимі тимчасового ввезення застосовано умовне повне звільнення від оподаткування митними платежами, зокрема, ввізним митом та податком на додану вартість.

За результатами аналізу інформації з АСМО "Інспектор" визначено, що перша партія товару у кількості 4-х штук була вивезена 30.07.2015 за МД №125120105/2015/315396, друга партія в кількості одного сосуду була вивезена 21.10.2015 за МД №125120105/2015/322074.

Решту 5 контейнерів до закінчення кінцевого терміну (01.12.2015), заявленого у МД від 02.06.2015 №125120105/2015/310784, не вивезено.

Отже, з наведеного слідує, що станом на 01.12.2015 ТОВ "Сімекс Альянс Україна" не здійснило жодних з вище перелічених заходів, тобто не виконало в строк, встановлений Митним кодексом України, заходів щодо завершення або продовження митного режиму тимчасового ввезення товару 5 контейнерів.

При цьому, лише 11.12.2015 ТОВ "Сімекс Альянс Україна" подало до митного оформлення МД №125120105/2015/326943 на вивезення решти контейнерів у кількості 5 штук.

Одночасно, за фактом порушення строків митного режиму тимчасового ввезення товарів, за фактом порушення ТОВ "Сімекс Альянс Україна" строків митного режиму тимчасового ввезення товарів, Київською митницею ДФС на керівника ТОВ "Сімекс Альянс Україна" ОСОБА_2 складено протокол про порушення митних правил від 11.12.2015 №0748/125120105/15 за ознаками порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 481 Митного кодексу України, а саме, за перевищення строку тимчасового ввезення товару на митну територію України більше ніж на три доби, але не більше, ніж на десять діб.

Судом встановлено, що за результатами розгляду вказаного протоколу заступником начальника Київської митниці ДФС прийнято постанову в справі про порушення митних правил №0748/125120105/15 від 14.01.2016, передбачених ч. 2 ст. 481 Митного кодексу України, про накладення адміністративного стягнення на керівника ТОВ "Сімекс Альянс Україна" ОСОБА_2 у вигляді штрафу 5100,00 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою в справі про порушення митних правил №0748/125120105/15 від 14.01.2016, ОСОБА_2 оскаржив її в судовому порядку.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.03.2016 у справі №373/124/16-а визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Київської митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил №0748/125120105/15 від 14.01.2016, передбачених ч. 2 ст. 481 Митного кодексу України про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. на ОСОБА_2.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016 постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.03.2016 у справі №373/124/16-а залишено без змін.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_2 з 22.11.2015 по 09.12.2015 перебував у відрядженні за кордоном в Канаді на запрошення канадської сторони в виробничих цілях, а 11.12.2015 ним було подано до митного оформлення митну декларацію типу "ЕК11АА" на решту контейнерів у кількості п'ять штук.

Отже, з наведеного слідує, що перебування керівника ТОВ "Сімекс Альянс Україна" ОСОБА_2 у відрядженні в період з 22.11.2015 по 09.12.2015 є поважною причиною перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України.

Разом з тим, суд вважає, що керівник ТОВ "Сімекс Альянс Україна" ОСОБА_2, прибувши на територію України 09.12.2015, міг звернутись до митного органу із письмовою заявою про продовження строку тимчасового ввезення товару.

Однак, як станом на 01.12.2015 , так і станом на 09.12.2015 ТОВ "Сімекс Альянс Україна" не вжито жодних заходів по завершенню митного режиму тимчасового ввезення товару та не вжито жодних заходів по продовженню строків тимчасового ввезення товару на митну територію України, що підтверджено фактом складання протоколу про порушення митних правил від 11.12.2015 №0748/125120105/15 за ознаками порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 481 Митного кодексу України, а саме, за перевищення строку тимчасового ввезення товару на митну територію України більше ніж на три доби, але не більше, ніж на десять діб.

Щодо доводів позивача про те, що у відповідача були відсутні підстави для проведення документальної невиїзної перевірки та прийняття оскаржуваних рішень, оскільки постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.03.2016 у справі №373/124/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016, визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Київської митниці Державної фіскальної служби України №0748/125120105/15 від 14.01.2016 в справі про порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 481 Митного кодексу України про накладення адміністративного стягнення на директора ТОВ "Сімекс Альянс Україна", суд зазначає наступне.

Так, дійсно, постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.03.2016 у справі №373/124/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2016, визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Київської митниці Державної фіскальної служби України в справі про порушення митних правил №0748/125120105/15 від 14.01.2016, передбачених ч. 2 ст. 481 Митного кодексу України про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн. на ОСОБА_2.

Разом з тим, вказаними судовими рішеннями не було скасовано протокол про порушення митних правил від 11.12.2015 №0748/125120105/15, яким зафіксовано факт порушення ТОВ "Сімекс Альянс Україна" строку реекспорту частини товару ввезеного в режимі тимчасового ввезення згідно митної декларації від 02.06.2015 №125120105/2015/310784 (граничний термін вивезення 01.12.2015).

Більш того, вказаними судовими рішеннями було підтверджено факт вивезення ТОВ "Сімекс Альянс Україна" частини вантажу саме 11.12.2015, тобто з порушенням терміну вивезення.

Отже, з наведеного слідує, що судові рішення у справі №373/124/16-а не спростовують факт порушення ТОВ "Сімекс Альянс Україна" вимог статті 103 Митного кодексу України в частині недотримання вимоги щодо реекспорту товару до завершення встановленого строку (01.12.2015) та не є перешкодою для проведення документальної невиїзної перевірки.

Вказане свідчить про правомірність висновків Головного управління ДФС у Київській області, викладених в акті перевірки від 06.06.2017 №0005/7/10-36-44-10/37517349.

У відповідності до вимог пункту 206.16 статті 206 Податкового кодексу України, у разі втрати товарів, що перебувають під митним контролем у митних режимах, в яких надано звільнення або умовне звільнення від оподаткування, нецільового використання цих товарів або в разі невиконання у строки, встановлені Митним кодексом України, заходів щодо завершення таких митних режимів особа, відповідальна за дотримання митного режиму, зобов'язана сплатити суму податкового зобов'язання, на яку було надане таке звільнення або умовне звільнення, та пеню, нараховану відповідно до статті 129 цього Кодексу, розраховану з дня надання звільнення або умовного звільнення від оподаткування.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що твердження відповідача про порушення позивачем вимог ст. 103, ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 112 Митного кодексу України та п. 206.16 ст.206 Податкового кодексу України є такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а відтак, податкові повідомлення-рішення податкового органу є законними і підстави для їх скасування відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов'язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог, а також не спростовано доводів відповідача.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 72-78, 90, 139, 143, 242-246, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.