Справа № 489/3007/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2018-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 р.м.ОдесаСправа № 489/3007/18

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С.
Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 20.06.2018р.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук'янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Вагерича Віктора Дмитровича на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2018 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Вагерича Віктора Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Вагерича В.Д. (далі Інспектор УПП) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №140197 від 04.05.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що зупинка його транспортного засобу була вимушеною та обумовлена створенням перешкод для подальшого руху з боку патрульного автомобілю поліції. Відповідачем не надано доказів вчинення правопорушення та не були прийняті до уваги його пояснення. Крім того, Інспектором УПП було порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме не було роз'яснено прав та обов'язків.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що 04.05.2018 року патрульні поліцейські працювали разом з співробітниками "Укртрансбезпеки" спільно перевіряючи перевізників отримали повідомлення про те, що водій маршрутного транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter з державним номерним знаком НОМЕР_1, що рухався по встановленому маршруту "Вознесенськ-Дніпрогіетровськ" не має документів, які дають право перевезення пасажирів.

Після зупинки водієві було заборонено продовжувати рух та Інспектором УПП встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення пп."д" п.15.10 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст. 122 КУпАП.

Факт правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків та відеозаписами з нагрудного відеореєстратора 2018...2033.mov, 2018...2027.mov, 2018...2035.mov на яких зафіксовано спосіб постановки транспортного засобу передньою частиною на пішохідному переході, що безумовно створило перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху (пішоходам).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №140197 від 04.05.2018 року, винесену відносно ОСОБА_4, скасовано.

В апеляційній скарзі Інспектора УПП ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Апелянт наполягає, що позивачем не було надано жодного доказу, який би спростував факт вчинення адміністративного правопорушення, яке було зафіксовано відеозаписами та письмовими поясненнями свідків.

У зв'язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2018 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Інспектора УПП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, 04 травня 2018 року Інспектором УПП відносно ОСОБА_4 винесено постанову серії ВР № 140197 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, в якій зазначено, що водій здійснив зупинку транспортного засобу на пішохідному переході, чим створив небезпеку пішоходам та порушив п. 15.10 (д) ПДР України.

Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Вирішуючи спірне питання суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад правопорушення, зазначений у оскарженої у даній справі постанові.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст.ст. 252, 280 КУпАП.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП настає в разі … порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2013 р. № 111 (далі Правила).

Підпунктом 1.3 п.1 Правил передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пп."д" п.15.10 Правил стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами дослідження доказів - відеозапису наданого позивачем, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що транспортний засіб марки "Mersedes Benz Sprinter" рухався в правій смузі дороги. Поруч зліва рухався автомобіль патрульної поліції, який здійснив обгін автомобіля позивача та заблокував йому дорогу, внаслідок чого позивач був змушений здійснити зупинку.

З запису нагрудної камери поліцейського , що міститься в матеріалах справи вбачається, що 2018/05/04 14:30 патрульний автомобіль (11)3306 знаходиться зупинений поперек дороги в правій смузі на пішохідному переході. Транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter з державним номерним знаком НОМЕР_1 знаходиться на узбіччі дороги перед пішохідним переходом.

З даного запису також вбачається, що 2018/05/04 16:50 транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter з державним номерним знаком НОМЕР_1 продовжує знаходиться на узбіччі дороги перед пішохідним переходом, при цьому поліцейський вільно, без будь-яких перешкод рухався пішохідним переходом.

Зазначене спростовує висновок суду першої інстанції, що позивач зупинив рух свого автомобілю на пішохідному переході, чим створив перешкоди іншим учасникам дорожнього руху (пішоходам), чим порушив вимогу п. 15.10 "д" ПДР України.

З урахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи та пояснень Інспектора УПП щодо заборони позивачу продовжувати рух після зупинки його транспортного засобу, судова колегія надходить до висновку, що зупинка транспортного засобу позивачем була вимушеної.

При цьому, судова колегія критично ставиться до об'єктивності письмових пояснень наданих Інспектором УПП в підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскільки вони відібрані від посадових осіб Укртравнсбезпека, та повністю спростовуються записами нагрудної камери поліцейського.

Враховуючи наведене, вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, не доведена, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких підстав, судова колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 140197 від 04.05.2018 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, судова колегія вважає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 4 ст. 317 КАС України передбачено, що зміна рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або ) резолютивної частини.

Відповідно до ч.1 ст. 241 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

З огляду на наведе, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, доповнивши її резолютивну частину новим абзацом.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, п.3 ч.1 ст. 311, п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Вагерича Віктора Дмитровича залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 червня 2018 року змінити шляхом доповнення його резолютивної частини абзацом:

"Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП - закрити."

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук'янчук О.В.