Справа № 826/4517/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 липня 2018 року № 826/4517/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., при секретарі судового засідання Новик В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомПублічного акціонерного товариства «Родовід Банк»
до третя особаУманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Глущенко Едуард Петрович
про визнання протиправними дії та скасування постанови, -
за участю представника позивача - Кучеренко О.О.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі також - ПАТ «Родовід банк», позивач) з позовом до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі також - Уманський МВДВС, відповідач), в якому просить:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк Надії Богданівни по винесенню постанови про арешт майна боржника ВП №53245731 від 20.02.2017 та накладенню арешту на майно, належне Публічному акціонерному товариству «Родовід Банк», а саме: квартиру №118 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 55,10 кв.м., загальною площею 87,10 кв.м.; квартиру №16 в будинку №5, за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, житловою площею 77,70 кв.м., загальною площею 117,50 кв.м.; квартиру №117 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 80,40 кв.м., загальною площею 116,50 кв.м.; квартиру №119 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 99,40 кв.м., загальною площею 135,10 кв.м.; квартиру №134 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 53,00 кв.м., загальною площею 72,50 кв.м.; квартиру №135 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 53,00 кв.м., загальною площею 72,50 кв.м.;

- скасувати постанову головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк Надії Богданівни ВП №53245731 від 20.02.2017 про арешт майна боржника, а саме: квартири №118 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 55,10 кв.м., загальною площею 87,10 кв.м.; квартири №16 в будинку №5, за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, житловою площею 77,70 кв.м., загальною площею 117,50 кв.м.; квартири №117 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 80,40 кв.м., загальною площею 116,50 кв.м.; квартири №119 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 99,40 кв.м., загальною площею 135,10 кв.м.; квартири №134 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 53,00 кв.м., загальною площею 72,50 кв.м.; квартири №135 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, житловою площею 53,00 кв.м., загальною площею 72,50 кв.м.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що постановою головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про арешт майна боржника від 20.02.2017, винесеною в межах виконавчого провадження №53245731, неправомірно був накладений арешт на нерухоме майно позивача - квартири за переліком, що наведений у прохальній частині позову. Позивач стверджує, що станом на день винесення оскаржуваної постанови про арешт майна боржника від 20.02.2017, Банк вже отримав свідоцтва про право власності на вказані квартири 16.06.2016 та 14.07.2016. Також позивач зазначив, що відповідно до витягу з Державного реєстру ревучих прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна право власності на вказані квартири зареєстровано за АТ «Родовід Банк» в період до 20.02.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.04.2018 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі третю особу - Глущенка Едуарда Петровича (далі також - третя особа) та дану справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

У судових засіданнях представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю, з підстав та мотивів, що наведені у тексті позовної заяви. Додатково представник позивача надав суду відповідь на відзив, в тексті якого посилався на обставини відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Родовід Банк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2016 у справі №705/7081/16-ц, з примусового виконання якого було відкрито виконавче провадження №53245731. Крім того, представник позивача повідомив, що 04.05.2018 Уманською місцевою прокуратурою було відкрито кримінальне провадження за номером 0000030 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 27, 190, 364-1 КК України. Крім того, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.04.2018 у справі №758/4785/18 було задоволено клопотання старшого слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції Вінник А.О. про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні № 0002151 від 19.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 та ч. 4 ст. 190 КК Украйни, та відповідно накладений арешт на вказані вище квартири.

Представник відповідача заперечував проти позову та надав до суду відзив на позов і копії матеріалів виконавчого провадження №53245731.

Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у межах виконавчого провадження №53245731 були вжитті заходи щодо розшуку рухомого та нерухомого майна боржника (Глущенка Е.П.), встановлення інформації про джерела доходів боржника та наявні відкритті рахунки у банківських установах такого боржника. Крім того, за результатами отримання заяви стягувача з питання накладення арешту на нерухоме майно боржника, державним виконавцем 20.02.2017 були сформовані інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо боржника Глущенка Е.П. (РНОКПП ), за даними яких встановлено, що спірні квартири зареєстровані саме за боржником. Оскільки в ході вжитих заходів не було виявлено наявності у боржника іншого майна окрім нерухомого, то з метою забезпечення реального виконання рішення суду, 20.02.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешту нерухомого майна боржника (квартир). Додатково в тексті свої заперечень відповідач повідомив суд про зняття 23.05.2018 арешту з майна боржника.

Третя особа у призначене судове засідання не з'явилась та явку свого уповноваженого представника не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, та жодних пояснень щодо позову/відзиву до суду не подала.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наданих відповідачем копій матеріалів виконавчого провадження №53245731, 17.01.2017 головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк Н.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53245731 з примусового виконання виконавчого листа №705/7081/16-ц 2/705/2494/16, виданого 13.01.2017 Уманським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення з Глущенка Едуарда Петровича, Лавровича Степана Івановича на користь Ларіна Миколи Валентиновича суму боргу за договором позики у розмірі 980 000 грн. солідарно. Відповідно до тексту цієї постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником у виконавчому провадженні №53245731 визначено Глущенко Е.П., а стягувачем - Ларіна М.В.

20.02.2017 головним державним виконавцем Горбатюк Н.Б. у межах виконавчого провадження №53245731 було винесено постанову про арешт майна боржника (а саме: на квартиру №118 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик; квартиру №16 в будинку №5, за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська; квартиру №117 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик; квартиру №119 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик; квартиру №134 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик; квартиру №135 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, та заборонено будь-яким особам здійснювати незаконні дії пов'язані з реєстрацією та перереєстрацією такого майна на третіх осіб.

Не погоджуючись із правомірністю таких дій державного виконавця та законністю постанови про арешт майна боржника від 20.02.2017 ПAT «Родовід БАНК» звернулось із цим позовом до суду. В тексті свого позову Банк повідомив, що 16.06.2016 та 14.07.2016 ПAT «Родовід БАНК» отримало свідоцтва про право власності на вказані квартири, а саме: свідоцтва від 16.06.2016 зареєстровані в реєстрі за №№1021, 1022, 1023 та від 14.07.2016 зареєстровані в реєстрі за №№ 2032, 2033, 2034 (копії таких свідоцтв надані позивачем разом з матеріалами позову). Як видно з текстів даних свідоцтв про право власності на квартиру, останні були видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Понамарьовою В.Ю. відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 49 Закону України «Про іпотеку» та на підставі акта №270/13 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого заступником директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Крайчинським С.С. 02.06.2016. Позивач стверджує, що право власності на спірні квартири було зареєстровано за банком 16.06.2016 та 14.07.2016 відповідно. На підтвердження чого позивач надав до суду копії відомостей з бази даних про реєстрацію заяв і запитів Державного реєстру речових прав, за змістом яких 16.06.2016 були зареєстровані заяви про державну реєстрацію права власності на квартиру №118 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 12.09.2016 - заяви про державну реєстрацію права власності на квартиру №117 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, і квартиру №16 в будинку №5, за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, та 23.09.2016 - заяви про державну реєстрацію права власності на квартири №118, №134 і №135 в будинку №15, за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик. Крім того позивач подав до суду інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, сформовані відносно об'єктів нерухомого майна (квартир) 06.04.2018. За змістом останніх, наявна інформація про державну реєстрацію іпотеки на спірні квартири 30.12.2006, що виникла на підставі договору іпотеки, серія та номер: 9422, виданий 30.12.2006, іпотекодавець - Глущенко Е.П., іпотекодержатель - ВАТ «Родовід Банк».

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (у редакції чинній на час прийняття оспорюваного рішення) (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 цього Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов'язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об'єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень в силу ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 10 Закону №1404-VIII, заходами примусового виконання рішення є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 18 Закону №1404-VIII, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. В тому числі, виконавець має право накладати арешт на майно боржника та здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням.

Статтею 48 Закону №1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом ч. 1 ст. 50 цього Закону, звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Також, ч.ч. 3, 4 ст. 50 Закону №1404-VIII визначені певні передумови щодо звернення стягнення на нерухоме майно, а саме встановлено, що у разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.

Крім того, ч.ч. 1 - 3 ст. 56 Закону №1404-VІІ встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

При цьому, арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Із матеріалів виконавчого провадження №53245731 вбачається, що державним виконавцем в ході цього виконавчого провадження зроблено запити до державних органів - Центру ДАІ, Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області, Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України та отримано інформацію про відсутність у Глущенка Е.П. (РНОКПП ): рахунків, відкритих у банках та в інших фінансових установах; джерел отримання доходів, сум пенсії, зареєстрованих транспортних засобів.

Поряд з цим, 20.02.2017 до Уманського ВДВС надійшла заява представника стягувача з проханням накласти арешт на спірні квартири.

Згідно сформованої станом на 20.02.2017 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів відносно фізичної особи Глущенка Е.П. (РНОКПП ) з якої вбачалося, що за Глущенко Е.П. були зареєстровані не тільки спірні кварти, а також земельні ділянки, на які вже були накладені арешти згідно постанов інших органів державної виконавчої служби.

Як видно з тексту оскаржуваної постанови від 20.02.2017 ВП №53245731, головним державним виконавцем був накладений арешт на шість квартир, зареєстрованих за даними Інформаційної довідки станом на 20.02.2017 за боржником (Глущенком Е.П.). Поряд з цим за даними матеріалів виконавчого провадження сума стягнення становила 980 000 грн., а сума витрат на проведення виконавчих дій всього 51 грн. При цьому, в ході судового розгляду справи відповідачем не було надано суду документальних доказів співмірності обсягу накладеного арешту на нерухоме майно боржника із розміром суми стягнення та витрат за виконавчим провадженням.

Таким чином, враховуючи вище наведене та беручи до уваги норми п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону №1404-VІІ та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про протиправність дій головним державним виконавцем Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк Н.Б. щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 20.02.2017 ВП №53245731, як такої, що не відповідає одній із засад виконавчого провадження.

Поряд з цим, відповідно до наявних у справі матеріалів суд встановив, що 04.04.2017 головним державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу ВП №53245731 з причини відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи державним виконавцем, щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згодом, на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 27.03.2018 у справі №925/1171/17 за заявою Ларіна М.В. до фізичної особи-підприємця Глущенка Е.П. про порушення провадження у справі про банкрутство, якою ухвалено: звільнити з-під усіх заборон, арештів, обтяжень та іпотек все нерухоме майно, що належить фізичній особі-підприємцю Глущенку Е.П. (РНОКПП ), та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно та Державному реєстрі іпотек всі записи про заборони, арешти, обтяження, іпотеки та інші записи (заяви), які перешкоджають вчиненню реєстраційних дій та виконанню ліквідатором своїх повноважень щодо продажу нерухомого майна ФОП Глущенка Е.П. (РНОКПП ), - відповідачем 23.05.2018 до Державних реєстрів були внесені записи про припинення обтяження (арешту) нерухомого майна Глущенка Е.П., яке виникло на підставі оскаржуваної постанови про арешт майна боржника від 20.02.2017. Наведені обставини підтверджуються наданими відповідачем копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, сформованих 23.05.2018.

У силу норм ст. 59 Закону №1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, станом на день розгляду справи в суді постанова про арешт майна боржника від 20.02.2017 вичерпала свою дію, а арешт нерухомого майна, що був накладений на підставі такої, як було зазначено судом вище, припинений, що у свою чергу виключає наявність у суду підстав для її скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень від 10.04.2018 №8 та від 22.03.2018 №21, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 524 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у розмірі 1 762 грн.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (, адреса: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3) до Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (, адреса: 20300, Черкаська обл., м. Умань, пров. Тихий, 3А), за участі третьої особи - Глущенка Едуарда Петровича (РНОКПП , адреса: 08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Буканова, 4) про визнання протиправними дії та скасування постанови задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Горбатюк Надії Богданівни щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 20.02.2017 ВП №53245731.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Присудити здійснені Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (, адреса: 04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 762 грн. (однієї тисячі сімсот шістдесят дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (, адреса: 20300, Черкаська обл., м. Умань, пров. Тихий, 3А).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок

Повний текст рішення складено та підписано 07.08.2018