Справа № 804/254/18
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року Справа № 804/254/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О.В.
за участі: секретаря с/з Максименко Е.М.,
представника позивача Залозного В.В.,
представника відповідача Нагорного Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Ріо- С" до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
Фермерське господарство "Ріо-С" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Криворізької північної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому, з урахуванням заяви про уточнення позову від 26.04.2018 року, просить суд: визнати протиправними та скасувати наказ № 172 від 20.03.2015 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що спірним наказом призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «Ріо-С», разом з тим, даний наказ винесено без наявності законних підстав, з порушенням законодавчо встановленої процедури, а також в період дії мораторію на проведення подібних перевірок.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.02.2018 р. відкрито провадження у справі.
Відповідачем було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що перевірка за спірним наказом вже проведена, винесені за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення, оскаржені в судовому порядку, та залишені в силі, а тому відсутні підстави скасовувати наказ.
У судове засідання з'явились представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
07 липня 2011 року ОСОБА_4 (фізичною особою) було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 95,9 га в т.ч. багаторічні насадження - 92,6 га та пасовища - 2,7 га кадастровий номер НОМЕР_1.
В січні 2015 року посадовою особою Фермерського господарства «РІО-С» було отримано лист №2903/10/154 від 26.12.2014 року від Криворізької Північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з роз'ясненнями щодо необхідності надання уточнюючої декларації з орендної плати за землю в розмірі 3% від грошової оцінки. А також з попередженням про те, що у випадку ненадання розрахунку або відповідних матеріалів в 10-денний термін, відповідно до вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України будуть вимушені здійснити позапланову виїзну документальну перевірку підприємства.
ФГ «РІО-С» протягом 10 днів з дня отримання вищезазначеного листа надало пояснення, що у підприємства відсутні підстави подання уточнюючої декларації з орендної плати за землю.
23 березня 2015 року в приміщенні Криворізької Північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного? Міндоходів у Дніпропетровській області голові ФГ «РІО-С» було видано копію наказу №172 від 20.03.2015 року.
15.03.2015 року по 27.03.2015 року посадовими особами Криворізької північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на підставі наказу №172 від 20.03.2015 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку у приміщенні податкової інспекції без присутності представника ФГ «РІО-С» з питань дотримання вимог податкового законодавства Фермерським господарством «РІО-С» в період з 01.01.2014 року по 31.01.2015 року.
Не погодившись з правомірністю винесення наказу, позивач звернувся до суду.
Досліджуючи правомірність спірного наказу та вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Статтею 78 ПК України встановлено порядок проведення документальних позапланових перевірок.
Відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України); отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону (пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України).
Разом із тим, пунктом 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» визначено наступне: установити, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:
з 01 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість.
з 01 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.
З вказаного слідує, що обмеження стосовно проведення перевірок (в частині їх проведення виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України) стосуються лише підприємств, з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній рік. Підприємства, у яких обсяг доходів перевищує 20 мільйонів гривень за попередній рік, не підпадають під ці обмеження. Тобто, визначальним у даному випадку є обсяг доходів за попередній рік.
Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.
Обсяг доходу ФГ «РІО-С» за 2014 рік складає 21 000,00 гривень, що не перевищує межу у 20 мільйонів гривень.
До суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари позивач не відноситься.
До того ж, матеріали справи не містять доказів того, що Кабінет Міністрів України надавав дозвіл відповідачу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства Фермерським господарством «РІО-С» в період з 01.01.2014 року по 31.01.2015 року.
Також, матеріали справи не містять доказів того, що оскаржувану перевірку проведено згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.
За наведених обставин суд доходить висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка ФГ «Ріо-С» призначена та проведена відповідачем всупереч законодавчій забороні на її проведення.
Відповідно до вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Вказана норма встановлює те, що контролюючий орган повинен надіслати платнику податків письмовий запит.
Проте в лист №2903/10/154 від 26.12.2014, який отримав позивач від контролюючого органу не є письмовим запитом, так як в даному листі вимагається не надання інформації, а подання уточнюючої декларації з орендної плати.
Також, суд зазначає, що з акту перевірки від 03.04.2015р., встановлено, що аналіз уповноваженими особами Криворізької Північної об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено на підставі інформаційних баз: ІС «Податковий блок; підсистема «Реєстрація ПП»: реєстраційні дані платника; підсистема «Податковий аудит»: про результати документальних перевірок попередніх періодів; ідсистема «Обробка ПЗ та платежів»: податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності); підсистема «Облік платежів»: інформація про стан розрахунків по підприємству, а також на підставі даних податкових декларацій з орендної плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за перевіряємий період.
Пунктом 81.2 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.
Отже, неможливість проведення документальної виїзної перевірки за місцезнаходженням платника податків має бути пов'язана з не допуском посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що, у свою чергу, має підтверджуватися відповідним актом про не допуск.
Проте, такого акта податковою інспекцією складено не було.
Податковим кодексом України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні Державної податкової інспекції навіть у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки чи відмови від підпису у направленні на перевірку.
Фактично ж Криворізька Північна Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області замість призначеної відповідним наказом керівника контролюючого органу документальної виїзної перевірки було проведено документально невиїзну перевірку.
З матеріалів справи встановлено, що Голова ФГ «РІО-С» ОСОБА_4 ознайомився з наказом про призначення позапланової виїзної перевірки, та направленням на позапланову виїзну перевірку 23.03.2015 року, тобто вже після початку її проведення, але виїзної перевірки не відбулося. Відбулася позапланова невиїзна перевірка у приміщенні податкової інспекції.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, позивач довів належними та допустимими доказами протиправність прийнятого відповідачем наказу, надав суду відповідні докази щодо неправомірності прийняття відповідачем оспорюваного наказу.
На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до норм ст. 139 КАС України, у зв'язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровської області.
Керуючись, ст.ст. 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 31 травня 2018 року.

Суддя О.В. Врона