Справа № 534/3/18
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 р. м. ХарківСправа № 534/3/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Рєзнікової С.С.

суддів: Бегунца А.О. , Старостіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Зисбіна Олександра Валерійовича на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.06.2018, суддя Крикливий В.В., вул. Гірників, 17, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39800, повний текст складено 18.06.18 по справі № 534/3/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Зисбіна Олександра Валерійовича третя особа Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2018р. позивач, ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2.), звернувся до Комсомольського міського суду з адміністративним позовом до інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Кременчуці ДПП Зисбіна Олександра Валерійовича (надалі - відповідач), третя особа - Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у місті Кременчук Департаменту патрульної поліції (надалі - третя особа), в якому просив суд:

- визнати дії інспектора роти №2 батальйону УПП в м.Кременчуці Зисбіна О.В. щодо складення постанови серії БР №841383 від 25.12.2017 року про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП незаконними;

- визнати постанову серії БР №841383 від 25.12.2017 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувана постанова винесена без урахування заперечень позивача щодо невикористання телефону під час керування автомобілем та без існування будь-яких доказів, які б підтверджували факт правопорушення.

Рішенням Комсомольського міського суду від 18.06.2018р. адміністративний позов задоволено.

Постанову серії БР № 841383 від 25 грудня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП - скасовано, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Від позивача та третьої особи на адресу суду не надходило відзиву на подану апеляційну скаргу.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №841383 від 25.12.2017 року, винесеною інспектором роти №2 батальйону УПП у м.Кременчуці Злобіним О.В., на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с.3), 25.12.2017 року близько 11 год. 53 хв. у м. Кременчуці по просп.Свободи,57 ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, під час руху користувався засобами зв'язку, а саме мобільним телефоном, чим порушив п.2.9д ПДР України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що суб'єктом владних повноважень, на якого покладено обов'язок доказування правомірності свого рішення, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху та відповідно вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає позов обґрунтованим.

Колегія судів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП, передбачена відповідальність, зокрема, за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів).

Згідно з пунктом 2.9д Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Як свідчать матеріали справи, оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів, згідно із ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач заперечував факт вчинення правопорушення, вказаного у оскаржуваній постанові суб'єкта владних повноважень. Наполягав на тому, що мобільним телефоном під час керування транспортним засобом він не користувався.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких випадках суб'єкт владних повноважень не може покладатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оглянутий в судовому засіданні наданий відповідачем відоезапис фіксації порушення, суд зазначає, що вказаний доказ в силу ст.76 КУпАП не є достатнім доказом винуватості позивача. На відеозаписі дійсно зафіксовано, що позивача було зупинено поліцейським з приводу порушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, проте водій заперечував факт користування засобом зв'язку та відмовився від дачі пояснень, інших обставин зазначений доказ не підтверджує.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-які інші докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та вину ОСОБА_2 у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, відповідності до ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції від 18.06.2018р. відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції Зисбіна Олександра Валерійовича залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.06.2018 по справі № 534/3/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Резнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц В.В. Старостін
Повний текст постанови складено 01.08.2018.