Справа № 804/1899/18
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2018 року Справа № 804/1899/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, третя особа: Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, третя особа: Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, в якому просить:
- визнати бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо припинення ОСОБА_2 виплати пенсії з 01.03.2016 по 31.08.2017 протиправною;
- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно) протиправною;
- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно).
В обґрунтування позовних зазначено, що позивач є пенсіонером за віком та внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з вересня 2017 року. Головне упавління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.09.2017 року признаено (відновлено) позивачу пенсію, однак за період 01.03.2016 по 31.08.2017 належну позивачу пенсію не виплаує. У зв'язку з цим позивач звернувся із заявою до відповідача з вимогою поновити виплату безпідставно призупиненої пенсії, однак згідно відповіді відповідача прийнято рішення про відновлення (призначення) виплати пенсії з 01.09.2017 року, а виплата заборгованості за період з 01.03.2016 року по 31.08.2017 року зазначеним рішенням не передбачена. Вважає, що зазначена бездіяльність пенсійного органу за попереднім місцем обліку щодо припинення виплати пенсії та бездіяльність пенсійного органу за новим місцем обліку щодо невиплати пенсії за спірний період, - є протиправною; порушує конституційні права позивача, тому просить зобов'язати пенсійний орган за місцем обліку виплатити пенсію за цей період.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.03.2018 року відкрито провадження у цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Від відповідача Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова надійшов відзив на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень посилається на те, що пенсія позивачу у спірний період призупинена у зв'язку з не підтвердженням фактичного місця проживання, оскільки управління праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради в базі даних одержувачів пенсій було проставлено код «93». Вважає, що позивачу слід звернутися до органів праці та соціального захисту населення для вирішення питання реєстрації за фактичним місцем проживання і на підставі отриманої довідки звернутися до органів пенсійного фонду для вирішення питання про відновлення пенсії.
Від відповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень посилається на те, що позивач 23.08.2017 року звернулася до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (правонаступником якого з 01.02.2018 є Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області) з заявою про постановку на облік та запит пенсійної справи у зв'язку зі зміною місця проживання. Перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.02.2018 року. За результатом розгляду Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської районної державної адміністрації від 12.10.2017 №28 прийнято рішення про відновлення (призначення) позивачу пенсії з 01.09.2017 року. При цьому рішенням комісії не передбачена виплата заборгованості за попереднім місцем обліку за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 року, а в пенсійній справі відсутні документи, на підставі яких припинено виплату пенсії за цей період. Виходячи з зазначених обставин, у відповідача відсутні повноваження здійснювати виплату пенсії за період перебування на обліку в Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, а тому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Від третьої особи жодних пояснень, клопотань, заяв не надходило.
Суд, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, вивчивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.
Згідно пенсійної справи судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією її паспорта громадянина України НОМЕР_2.
Позивач є пенсіонером за віком, про що свідчить копія її пенсійного посвідчення НОМЕР_3 серія НОМЕР_4, виданого Пенсійним фондом України з терміном дії довічно.
Сторонами не заперечується, що позивач перебувала на обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова як внутрішньо переміщена особа і отримувала пенсію за віком Список 2.
17.08.2017 року ОСОБА_2 отримала довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи НОМЕР_5 (а.с. 40).
Відповідач Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова не заперечує, що пенсія позивачу у період з 01.03.2016 по 31.08.2017 призупинена у зв'язку з непідтвердженням фактичного місця проживання, оскільки управління праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради в базі даних одержувачів пенсій було проставлено код «93».
Позивач 23.08.2017 року звернулася до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 року №821 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України") з заявою про постановлення на облік до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у зв'язку зі зміною місця проживання та затребування пенсійної справи ОСОБА_2 з Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова.
Розпорядженням Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 29.08.2017 №183843/9 особовий рахунок ОСОБА_2 Василвни закрито, виплату пенсії припинено у зв'язку з виїздом до іншого району.
Розпорядженням заступника начальника відділу з питань призначення та перерахунку пенсій Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 18.10.2017 року на підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради (протокол №28 від 12.10.2017 року) ОСОБА_2 було призначено (відновлено) виплату пенсії з 01.09.2017 року.
22.09.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за заявою про надання інформації про існуючу суму заборгованості по виплаті їй пенсії; здійснення нарахування та виплати їй пенсії за період з 01.03.2016 по 31.08.2017. Листом від 26.12.2017 року №Д/516 заявнику була надана відповідь про те, що рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради прийнято рішення про призначення (відновлення) виплати пенсії позивачу з 01.09.2017; виплата заборгованості зі період з 01.03.2016 по 31.08.2017 не передбачена.
20.02.2018 року ОСОБА_2 звернулася до Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова за заявою про надання інформації про підстави припинення та невиплати їй пенсії за віком з посиланням на законодавчий акт; виплату недоотриманої пенсії у повному обсязі. Листом від 02.03.2018 року №67/Д-4 заявнику була надана відповідь про те, що в лютому 2016 року було проведено обмін інформацією про внутрішньо переміщених осіб з управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради шляхом співставлення бази даних одержувачів пенсій та Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, була проставлена особливість «93» (не підтверджено місце проживання) і з 01.03.2016 р. виплата пенсії позивачу була призупинена. Оскільки в період з 01.03.2016 р. по 01.09.2017 р. позивач не зверталась за поновленням виплати пенсії, то при направленні пенсійної справи до Павлоградського ОПФУ Дніпропетровської області в атестаті було вказано, що пенсія позивачу виплачена по 29.02.2016 р. Щодо виплати Вам пенсії за період з 01.03.2016 р. по 01.09.2017 запропоновано звернутись до управління ПФУ, де позивач отримує пенсію.
Позивач вважає протиправною бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо припинення виплати їй пенсії з 01.03.2016 по 31.08.2017 та бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати їй пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно), та просить зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно).
Вирішуючи позовні вимоги, суд зазначає, що право на соціальний захист, що включає право на забезпечення у старості, гарантоване громадянам України ч. 1 ст. 46 Конституції України.
Європейська соціальна хартія (переглянута), 1996 року, згода на обов'язковість якої надано Верховною Радою України та яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. За цим Україна має міжнародне зобов'язання запроваджувати усіма відповідними засобами "досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися" права та принципи, що закріплені у Хартії.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, включно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України.
Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи за національним правом міститься у ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII).
Згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (далі - Постанова КМУ № 637) (у редакції, чинній на час припинення виплати пенсії позивачу) встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою КМУ № 509.
Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.
У ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду
Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.
Згідно з наявною у матеріалах справи копією листа Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 02.03.2018 року №67/Д-4 в лютому 2016 року було проведено обмін інформацією про внутрішньо переміщених осіб з управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Червонозаводського району Харківської міської ради шляхом співставлення бази даних одержувачів пенсій та Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, була проставлена особливість «93» (не підтверджено місце проживання) і з 01.03.2016 р. виплата пенсії позивачу була призупинена.
Водночас Законом № 1058-IV не передбачено такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії, як проведення співставлення баз даних з підстав перевірки місця фактичного проживання.
Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.
У рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейський суд з прав людини вказав, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю у поводженні, яка порушувала ст. 14 Конвенції у поєднанні зі ст. 1 Першого протоколу (див. цитату у п. 25 цього рішення).
У цих рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов'язане з місцем проживання людини. Такий підхід можна поширити не тільки на громадян, що виїхали на постійне місце проживання до інших держав, а й на внутрішньо переміщених осіб, які мають постійне місце проживання на непідконтрольній Уряду України території. У контексті справи, що розглядається, правовий зв'язок між державою і людиною, який передбачає взаємні права та обов'язки, підтверджується фактом набуття громадянства. Свобода пересування та вільний вибір місця проживання гарантується ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України.
Водночас, як встановлено судом з наявних матеріалів справи, Слобожанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова не приймалось рішення,яке б містило зазначення підстав для припинення виплати позивачу пенсії.
У листі від 02.03.2018 року №67/Д-4 та відзиві на адміністративний позов відповідач як на підставу для призупинення виплати пенсії позивачу покликається на постанови Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».
Однак, як свідчить аналіз положень Закону № 1058-IV, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених ст. 49 цього Закону.
Аргументи відповідача Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, наведені ним у відзиві на позовну заяву, щодо повноважень Кабінету Міністрів України з вжиття заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проведення політики у сфері соціального захисту з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 та від 02 березня 1999 року № 2-рп//99, суд вважає безпідставними, оскільки, як свідчить зміст цих рішень, Конституційний Суд України висловив позицію, згідно з якою Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.
Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
Водночас Суд зазначає, що непідтвердження фактичного місця проживання не є передбаченою законом підставою для припинення виплати пенсії, а Постанова КМУ № 365 є підзаконним нормативно-правовим актом, який обмежує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем.
У цьому випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи потребує від пенсіонера на відміну від інших громадян України здійснення додаткових дій, не передбачених законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема ідентифікація особи, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду без законних на те підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні у справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (цитата у п. 25 цього рішення).
Тому, припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об'єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії Суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Щокін проти України», питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у п. 33 цього рішення).
Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.
Аналогічні висновки зроблено Верховним судом у складі Касаційного адміністративного суду в зразковій справі №805/402/18 (провадження №Пз/9901/20/18) про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73869341).
З огляду на викладене суд вважає, що припинення виплати пенсії позивачу з 01.03.2016 по 31.08.2017 було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058-IV, а з точки зору положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним, а тому позовна вимога визнати протиправною бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо припинення ОСОБА_2 виплати пенсії з 01.03.2016 по 31.08.2017 - є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно); а також похідної позовної вимоги зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно), суд зазначає наступне.
Як встановлено судом вище, позивач 23.08.2017 року звернулася до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 року №821 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України") з заявою про постановлення на облік до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області у зв'язку зі зміною місця проживання.
22.09.2017 року ОСОБА_2 звернулася до Павлоградського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за заявою про здійснення нарахування та виплати їй пенсії за період з 01.03.2016 по 31.08.2017. Однак, листом від 26.12.2017 року №Д/516 заявнику була надана відповідь про те, що рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Павлоградської міської ради виплата заборгованості зі період з 01.03.2016 по 31.08.2017 не передбачена.
Відповідно до ст. 47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, включно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України.
Згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (далі - Постанова КМУ № 637) (у редакції, чинній на час припинення виплати пенсії позивачу) встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою КМУ № 509.
З огляду на ці обставини та те, що позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та звернувся до нього з заявою про здійснення нарахування та виплати їй пенсії за період з 01.03.2016 по 31.08.2017, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не заперечується факт того, що ОСОБА_2 не виплачено пенсію за цей період, - суд приходить до висновку про протиправність бездіяльності Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати ОСОБА_2, пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно).
Отже, зазначена позовна вимога, а також вимога зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно), є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог в повному обсязі, суд керується положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо припинення ОСОБА_2 виплати пенсії з 01.03.2016 по 31.08.2017.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно).
Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 214811362), пенсії за віком за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 (включно).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев