Справа № 816/2271/18
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2018-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2018 року

м. Полтава

Справа №816/2271/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного підприємства "Інтер-Сервіс 2009", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Гадяцька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Полтавській області (надалі також позивач) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного підприємства "Інтер-Сервіс 2009" (надалі - ПП "Інтер-Сервіс 2009", відповідач), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Гадяцька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення коштів з рахунків платника за податковим боргом та, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог /а.с. 44/, просили стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 204104,00 грн, посилаючись на несплату відповідачем узгодженого грошового зобов'язання у строки, визначені Податковим кодексом України.

Ухвалою суду від 05.07.2018 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов до суду не надав, про розгляд справи повідомлений у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Поштове відправлення суду з копією ухвали від 05.07.2018, надіслане відповідачу за юридичною та податковою адресою, повернулось до суду з відміткою поштової організації від 14.07.2018 "за закінченням встановленого строку зберігання" /а.с. 42/ .

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

А відповідно до пункту 1 частини третьої цієї статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглядати справу без участі відповідача, якого належним чином повідомлено про розгляд справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Справу розглянуто у порядку письмового провадження згідно з приписами частини дев'ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

ПП "Інтер-Сервіс 2009" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, /а.с. 7/.

Відповідач перебуває на обліку у Гадяцькій ОДПІ як платник податків.

За відповідачем обліковується податковий борг зі сплати акцизного податку на пальне у розмірі 204104,00 грн, що виник на підставі податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 15.12.2017 № про застосування штрафних санкцій у розмірі 204104,00 грн /а.с. 15/.

Посилаючись на несплату відповідачем податкового зобов’язання у строки, визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

При цьому, підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов’язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відповідно до підпункту 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об'єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Матеріалами справи підтверджено, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 15.12.2017 № надіслане ПП "Інтер-Сервіс 2009" на податкову адресу, однак поштове відправлення повернулось до контролюючого органу з відміткою поштової організації "за закінченням встановленого строку зберігання" /а.с. 14, 17-18/.

Абзацом третім пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Доказів оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення у визначеному законом порядку суду не надано.

У зв’язку з несплатою відповідачем податкового (грошового) зобов’язання у визначені Податковим кодексом України строки, дане зобов’язання набуло статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДФС у Полтавській області сформовано та 09.02.2018 надіслано на податкову адресу відповідача податкову вимогу від 09.02.2018 №3875-17/17 про сплату узгодженої суми грошового зобов'язання у розмірі 204104,00 грн /а.с. 13/. Проте поштове відправлення повернулись до контролюючого органу з відміткою поштової організації від 14.03.2018 "за закінченням встановленого строку зберігання" /а.с. 13/.

Сторонами у справі доказів оскарження зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано.

Докази сплати податкового боргу відсутні.

За змістом статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

До матеріалів справи залучено копію довідки Головного управління ДФС у Полтавській області від 19.06.2018 вих. №13704/10/16-31-17-04-21, зі змісту якої судом встановлено, що відповідачем відкрито рахунок в установі банку /а.с. 10/.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву, жодних заперечень чи доказів сплати суми податкового боргу до суду не надав.

Разом з тим, наявність у ПП "Інтер-Сервіс 2009" податкового боргу за узгодженими грошовими зобов’язаннями підтверджено матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДФС у Полтавській області.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 205, 229, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Полтавській області до Приватного підприємства "Інтер-Сервіс 2009", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Гадяцька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Інтер-Сервіс 2009" (; вул. Героїв України, 51, м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область, 37200) кошти з рахунків у банках на суму податкового боргу за платежем: "Акцизний податок на пальне, 14021900" у розмірі 204104,00 грн (двісті чотири тисячі сто чотири гривні) на розрахунковий рахунок 6239, код бюджетної класифікації платежу 14021900, одержувач - УДКС України у Лохвицькому районі Полтавської області, код одержувача 37953552, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кукоба