Справа № 754/12818/17
Суддя: Лісовська О. В.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/234/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Осипенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, інспектора І роти 3 батальйону поліції Кучера Артема Валерійовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Києві про скасування постанови, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.09.2017 року відносно нього була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. У постанові зазначено про те, що він 16.09.2017 року приблизно о 10 годині 55 хвилин керуючи транспортним засобом «ВМW», д.н.з. НОМЕР_1, здійснював рух по пр-ту Степана Бендери в м. Києві в смузі, позначеній дорожнім знаком 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», без наміру вчинити поворот, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Але позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки він рухався по проспекту Степана Бандери смугою для загального руху транспорту, потім увімкнув правий поворот та перестроївся на смугу для маршрутних транспортних засобів лише з метою зайняття крайнього правого положення перед здійсненням повороту, оскільки мав намір здійснити поворот праворуч на пр. Героїв Сталінграду. Однак, після цього почув вимогу співробітників патрульної поліції, яку вони озвучили в гучномовець, щоб він рухався прямо та зупинився, він виконав вимогу співробітників поліції, вимкнув поворот, продовжив рух прямо та зупинився. При винесенні постанови він надавав свої пояснення інспектору поліції, але вони до уваги не були взяті. Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач почав вимагати складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, на що отримав відмову. Крім того, на вимогу надати можливість зазначити свої пояснення щодо начебто вчиненого адміністративного правопорушення, в примірнику постанови, інспектор зауважив, що бланк постанови не містить для цього відповідної графи. Позивач вважає, що вищевказана постанова є неправомірною, оскільки він не вчинював правопорушення, а факт правопорушення не зафіксований жодним доказом. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора від 16.09.2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн., справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

22.01.2018 року представником відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві Осипенко С.В. до суду було подано відзив на позов. Відповідно до відзиву відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що в основу позову позивачем було покладено твердження, що інспектор мав скласти протокол та не мав права розглядати справу на місці вчинення правопорушення. Однак, вказані твердження позивача є не правильним з огляду на наступне. Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому, термін «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На теперішній час, згідно з положеннями КУпАП протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху інспектором патрульної поліції не складається, саме інспектор (працівник органу і підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання), а не Управління патрульної поліції, уповноважений розглядати адміністративну справу та за результатами її розгляду виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності на місці вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час. Відтак підготовка та розгляд справи про адміністративне правопорушення у відповідності до статті 276 КУпАП здійснена Інспектором за місцем його перебування та виконанням ним посадових обов'язків, який в даному випадку був уповноважений розглядати вказану адміністративну справу на місці здійснення адміністративного правопорушення, а не за місцем перебування УПП у м. Києві ДПП. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Позивача було належним чином ознайомлено з його правами та обов'язками, до того ж права та обов'язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, означені на звороті постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. На відеозаписі, який додається, позивач не заперечує що порушував правила дорожнього руху та просить інспектора дозволити рух далі з порушенням ПДР, однак інспектор йому відмовив. Посилаючись на викладене, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с. 42-45).

02.03.2018 року представником позивача ОСОБА_2 було надано до суду відповідь на відзив. Відповідно до відповіді представник позивача зазначає, що з наданого відповідачем відеозапису події факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не зафіксовано. Більш того, на відеозаписі - на 03 хвилині 09 секунді зафіксовано, що дорожня розмітка дозволяє рух у полосі громадського транспорту, що жодним чином не заперечує твердження позивача про намір здійснити поворот праворуч. Окрім наданого відеозапису відповідачем не надано суду жодних допустимих доказів, які підтверджували б правомірність винесеної постанови (а.с. 59-60).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2018 року залучено до участі у справі як співвідповідача інспектора Кучера А.В. (а.с. 67).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві Осипенко С.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Відповідач інспектор Кучер А.В. у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, а також представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн., що підтверджується постановою поліцейського Кучера А.В. від 16.09.2017 року.

У постанові зазначено про те, що ОСОБА_1 16.09.2017 року о 10 годині 55 хвилин, керуючи транспортним засобом BMW 7300, д.н.з. НОМЕР_1 по пр. С.Бендери в м. Києві здійснив рух по смузі, що призначена для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 та дорожньою розміткою, чим порушив п. 17.1 Правила дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 17.1 Правил дорожнього руху на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до п. 17.2 Правил дорожнього руху водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_1 вказував про те, що він, дійсно, керуючи транспортним засобом BMW 7300, д.н.з. НОМЕР_1, по пр. С.Бендери в м. Києві здійснив рух по смузі, що призначена для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 та дорожньою розміткою, однак він мав намір здійснити поворотом праворуч на пр. Героїв Сталінграду для чого зайняв крайнє праве положення перед здійсненням повороту.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови поліцейським повинно бути з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з'ясування всіх обставин працівником поліції, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Так, у постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено про те, що ОСОБА_1 здійснив рух по смузі, що призначена для руху маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 та дорожньою розміткою, але при цьому слід зазначити, що позивач не заперечує проти цього, однак він мав намір здійснити поворотом праворуч на пр. Героїв Сталінграду для чого зайняв крайнє праве положення перед здійсненням повороту, що не суперечить Правилам дорожнього руху.

З вищенаведеного можна зробити переконливий висновок про те, що ОСОБА_1 при керуванні транспортним засобом BMW 7300, д.н.з. НОМЕР_1, Правила дорожнього руху не порушував, до адміністративної відповідальності був притягнутий безпідставно.

Твердження представника відповідача про те, що факт порушення позивачем правил дорожнього руху є доведеним, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відеозапис, що був наданий представником відповідача, містить лише фіксацію складання протоколу, а не сам факт порушення позивачем ПДР.

Інших доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові, суду надано не було.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вбачає, що вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню, а постанова поліцейського - скасуванню.

Враховуючи, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині закриття справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 8, 9, 19, 77, 241-247 Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, інспектора І роти 3 батальйону поліції Кучера Артема Валерійовича про визнання скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора І роти 3 батальйону поліції Кучера Артема Валерійовича серія АР № 448157 від 16 вересня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач - Управління Патрульної поліції у м. Києві, адреса: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9.

Відповідач - Кучер Артем Валерійович, адреса: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9.

Повний текст рішення виготовлено 02 серпня 2018 року.

Головуючий: