Справа № 804/4029/18
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2018 року Справа № 804/4029/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у м.Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Дніпронафтопродукт" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -
01.06.2018 року Приватне акціонерне товариство «Дніпронафтопродукт» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача вимоги позовної заяви не визнав, просив у задоволенні відмовити у повному обсязі посилаючись, що згідно інформації та документів (витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі), наданої Департаментом економіки, фінансів міського бюджету Дніпропетровської міської ради супровідним листом від 01.08.2017року № 3-12-398 (вх. від 01.08.2017 року № 1877/9) самостійно задекларовані позивачем податкові зобов'язання з земельного податку та орендної плати було занижено, у зв'язку з тим, що позивачем використано нормативно грошову оцінку земельних ділянок, яку він сам розрахував і яка не відповідає даним витягів, оформлених у встановленому законодавством порядку.
Суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 4, 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що у період з 10.01.2018 року по 23.01.2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Дніпронафтопродукт» з питань повноти нарахування орендної плати за земельні ділянки, що перебувають в користуванні Приватного акціонерного товариства «Дніпронафтопродукт» на підставі укладених з Дніпропетровською міською радою договорів оренди землі за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., за результатом якої складено акт № 4170/04-36-14-16/3481879 від 30.01.2018 року.
Вказаною перевіркою встановлено порушення:
Висновки акта перевірки обґрунтовані тим, що ПрАТ «Дніпронафтопродукт» самостійно визначено нормативно грошову оцінку земельних ділянок, що перебувають в користуванні, у відповідності до якої задекларовані податкові зобов'язання з земельного податку та орендної плати, проте сума самостійно визначеної ПрАТ «Дніпронафтопродукт» нормативно грошової оцінки земельних ділянок є заниженою і не відповідає даним витягів від 24.07.2017 року № 15/180717/03-07, № 16/180717/03-07, № 17/180717/03-07, №49/180717/03-07, сформованих управлінням Держгеокадастру у м.Дніпропетровську на замовлення Департаменту економіки, фінансів міського бюджету Дніпрпоетровської міської ради.
На підставі акта № 4170/04-36-14-16/3481879 від 30.01.2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено:
Досліджуючи правомірність винесених податкових повідомлень-рішень та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, судом встановлено таке.
Обов'язки та компетенцію контролюючих органів, повноваження їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначаються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 року.
Підпунктом 9.1.10. п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України, плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Справляння плати за землю здійснюється згідно з положеннями розділу ХIII Податкового кодексу України.
Згідно ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Судом встановлено, що у ПрАТ «Дніпронафтопродукт» у період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. в користуванні перебували наступні земельні ділянки:
Також, на підставі державного акту ІІ-ДП № 004223 на право постійного користування землею, у ПрАТ «Дніпронафтопродукт» перебувала в користуванні земельна ділянка площею 0,5014 га., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Комісара Крилова, 1 (після перейменування: м. Дніпро, вул. Олександра Оцупа, 1), для обслуговування автозаправної станції № 17. Акт видано відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 15.07.1999 р. № 1399, та зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 000977 (код ДЗК 84370003).
Відповідно до п.270.1 ст.270 Податкового кодексу України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (п.274.1 ст.274 Податкового кодексу України).
Згідно з п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.
За приписами п.288.2 ст.288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Згідно з п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
За приписами п.п.288.3-288.4 ст.288 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Відповідно до п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки;
не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
Відповідно до п.288.5 ст.288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території;
не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
За положеннями п.п.271.1.1 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з п.289.3 ст.289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Отже, вищенаведені правові норми у контексті спірних правовідносин свідчать, що сума орендної плати за землю має обчислюватись платником податків на підставі умов договору оренди і з дотриманням вимог Податкового кодексу України, який передбачає визначення орендної плати виходячи з нормативної грошової оцінки земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, і величину цього коефіцієнту щороку розраховує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за певною формулою.

В той час як базою оподаткування земельним податком є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, а в разі відсутності проведення нормативної грошової оцінки - площа таких земельних ділянок.

Суд вказує, що з моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки пов'язується можливість застосування самої нормативної грошової оцінки.

Відповідно до ст.201 Земельного кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

За визначенням п.п.14.1.125 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу ХІІІ Податкового кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 року № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст.18 вказаного Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України «Про землеустрій».

Відповідно до ст.20 вказаного Закону дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Отже, питання визначення нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення на території міста Дніпро, як і питання встановлення величини коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельних ділянок, відноситься до повноважень управління Держгеокадастру у м.Дніпропетровську.

Судом встановлено, що 15.02.2016 року ПрАТ «Дніпронафтопродукт» подавались через Центр надання адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради до управління Держгеокадастру у м.Дніпропетровську заяви про надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Дніпропетровськ, Самарський район, вул.Океанська, 11.

Проте листами від 19.02.2016 року № 03-07/180216/70, № 03-07/180216/68, № 03-07/180216/67 управлінням Держгеокадастру у м.Дніпропетровську повідомлено, що в Державному земельному кадастрі відсутній об'єкт земельних відносин, тому немає можливості надати запитуваний витяг.

З урахуванням рішення Дніпропетровської міської ради № 103/36 від 26.06.2013 р. про погодження проекту «Нормативна грошова оцінка земель міста Дніпропетровська», середньою (базовою) вартістю земель м. Дніпропетровська розраховано в межах міста - 306,35 грн. за 1 кв.м.

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 4/65 від 15.07.2015 р. «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська» введено в дію нормативну грошову оцінку земель м. Дніпропетровська базовою вартістю за 1кв.м. землі - 306,35 грн., та передбачено, що нормативна грошова оцінка земель міста підлягає щорічній індексації відповідно до вимог чинного законодавства.

Так, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру листом № 6-28-0.22-201/2-16 від 11.01.2016 р. повідомила, що коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, що застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, становить на 2014 рік - 1,249, на 2015 рік - 1,433.

Враховуючи, що Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпропетровська розроблена станом на 01.01.2013 року, та визначила середню (базову) вартість одного квадратного метра земель станом цю дату на рівні 306,35 грн./м., суд приходить до висновку, що нормативну грошову оцінку земель м. Дніпропетровська на рівні 306,35 грн. встановлено саме станом на 01.01.2013 року.

Рішенням Дніпропетровської міської ради № 5/7 від 27.04.2016 р. «Про внесення змін до рішення Дніпропетровської міської ради № 4/65 від 15.07.2015 р. «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська» було врегульовано строк індексації нормативної грошової оцінки земель.

Рішення міської ради є чинним, а тому підлягає виконанню.

Вказане свідчить про необхідність врахування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення, які застосовуються кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель: за 2013 рік - 1,0, за 2014 рік - 1,249, за 2015 рік - 1,433, при проведенні грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2016 року.

Отже, за умови ненадання центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідних витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, що перебувають у користуванні ПрАТ «Дніпронафтопродукт», на виконання вимог п. 289.2 статті 289 Податкового кодексу України та листа Держгеокадастру Управління, ПрАТ «Дніпронафтопродукт» правомірно самостійно проведено грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2016 року, згідно якої нормативна грошова оцінка 1 кв.м. склала 548,31 грн., під час якої застосував коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, згідно чого до затвердженої базової вартості 1 кв. м. землі - 306,35 грн. станом на 01.01.2013 року застосовано коефіцієнти індексації: за 2013 рік - у розмірі 1,0; за 2014 рік - у розмірі 1,249; за 2015 рік - у розмірі 1,433, за 2016 рік - у розмірі 1,06.

Враховуючи вищевикладене, розрахунки земельного податку та орендної плати за користування земельними ділянками здійснені відповідачем у відповідності до рішення Дніпропетровської міської ради № 4/65 від 15.07.2015 р. «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська», згідно яких середня (базова) вартість земель населеного пункту станом на 01.01.2016 року складає 548,31 грн., відповідають вимогам закону, підстав для їх перерахунку судом не встановлено.

Що стосується застосування зонального коефіцієнта Км2, сукупного локальний коефіцієнта КмЗ, коефіцієнта функціонального використання Кф, інших розмірів ніж тих що застосовані у 2009 році, то у зв'язку з відсутністю затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Дніпропетровська на запит ПрАТ «Дніпронафтопродукт» від 15.02.2016 року, то правомірним є застосування раніше визначених нормативів та коефіцієнтів, згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 17.11.2009 року № 3611/1, від 27.11.2009 року № 3611/3, від 27.11.2009 року № 3611/2.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про необхідність врахування даних витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.07.2017 року № 15/180717/03-07, № 16/180717/03-07, № 17/180717/03-07, № 49/180717/03-07, сформованих управлінням Держгеокадастру у м.Дніпропетровську на замовлення Департаменту економіки, фінансів міського бюджету Дніпропетровської міської ради, оскільки спірним періодом є 2016 рік, а такі витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки надані відповідним центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, лише 24.07.2017 року, що унеможливило використання ПрАТ «Дніпронафтопродукт» під час розрахунку земельного податку та орендної плати за користування земельними ділянками.

Між тим, суд зазначає, що застосування до спірних правовідносин витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки отриманих лише 24.07.2017 року порушує принцип стабільності податкового законодавства, закріплений у статті 4 Податкового кодексу України, оскільки, таким чином, зміни до одного з елементів податку на землю вводились не у строки, закріплені Податковим кодексом України.

Також, з огляду на застосування принципу верховенства права, закріпленого у ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, який суди зобов'язані застосовувати під час вирішення справ, передбачає неможливість ретроспективного застосування законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України що є одночасно і орієнтиром при реалізації повноважень владного суб'єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи викладене, виходячи з встановлених обставин справи та приписів чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 27.02.2018 року № та № прийнято з порушення вищезазначених принципів, у зв'язку з чим позовна заява Приватного акціонерного товариства «Дніпронафтопродукт» підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 3524,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 488 від 23.05.2018 року.

З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 3524,00 грн. підлягає стягненню з Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72, 77, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Дніпронафтопродукт» (вул. Михайла Грушевського, 11, м. Дніпро, 49600, ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17А, м. Дніпро, 49600, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.02.2018 року № та № Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Дніпронафтопродукт» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3524,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський