Справа № 810/2054/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року № 810/2054/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лисенко В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ГУ ДФС у Київській області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу зі сплати податку на додану вартість у сумі 101 392,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з даними податкового обліку у відповідача утворилась заборгованість перед бюджетом у сумі 101 392,85 грн. Вказаний податковий борг складається з основного платежу з податку на додану вартість, штрафної санкції та нарахованої пені, а враховуючи ту обставину, що податковий борг, який рахується за відповідачем, не погашено, позивач, керуючись приписами статті 20 Податкового кодексу України, звернувся за його стягненням.

Відповідач, наданим йому правом, передбаченим статтею 162 КАС України, не скористався, жодних заяв по суті справи до суду не надавав.

Виконуючи вимоги частини третьої статті 171 КАС України, судом 23.05.2018 було направлено запит до Відділу обліку та моніторингу УДМС України у Київській області щодо доступу до персональних даних відносно громадянина ОСОБА_1.

За результатами розгляду запиту на адресу суду надійшла відповідь, у якій зазначено, що зареєстроване місце проживання відповідача - вул. Єнтузіастів, смт Рокитне, Київська область.

Ухвалою суду від 05.06.2018 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання, призначене на 23.07.2018, сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явились, тому, суд на підставі статті 205 КАС України, перейшов у письмове провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з позовної заяви та матеріалів справи, борг відповідача утворений за наступних обставин.

16 січня 2015 року Броварською об`'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань достовірності визначення показників податкових декларацій з податку на додану вартість та підтвердження господарський відносин з контрагентом ТОВ "Делькар - І груп" за вересень 2014 року.

За результатами перевірки, контролюючим органом було складено Акт перевірки від 14.01.2015 №497/10/1006-1701/344404813 (а.с.9-19).

На підставі акта перевірки позивачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.02.2015 №, яким нараховано суму грошового зобов`язання у розмірі 97390, 50 грн, де 64927,00 грн - основний платіж, 32463,50 грн - штрафні санкції (а.с. 50).

У зв`язку із несплатою зазначеного податкового зобов`язання, відповідачу нарахвано пеню у розмірі 4002,35 грн (а.с.6).

Таким чином, загальна сума податкового боргу відповідача становить 101392,85 грн.

У добровільному порядку відповідач узгоджені податкові зобов'язання не сплатив, тому на виконання вимог статті 59 ПК України Головним управлінням ДФС у Київській області, відповідачу було направлено рекомендованим листом вказану податкову вимогу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення №353 (зворот а.с.8).

У зв'язку із тим, що податкова вимога форми «Ф» від 11.11.2015 №5391-23 залишається не виконаною, у позивача виникла необхідність для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Приписами, наведеними у статті 67 Конституції України закріплено. що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів з 1 січня 2011 року регулюються Податковим кодексом України.

Податковий кодекс України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3 та 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов'язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове зобов'язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У ході розгляду справи судом встановлено, що 18.11.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено реєстраційний запис №3010911 про припинення ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця.

З цього приводу, суд зазначає, що відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 04 грудня 2013 року (справа № 6-125цс13), однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Також, судом встановлено, що на момент звернення до суду з даним адміністративним позовом, податкова заборгованість у розмірі 101 392,85 грн., у спосіб та у порядку, передбаченому законодавством України не оскаржена і не скасована, отже, сума боргу є узгодженою.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не вчинив жодних дій для спростування доводів позивача та не надав суду доказів, які б свідчили про відсутність в останнього податкової заборгованості.

Вказані обставини підтверджують факт наявності та узгодженості податкового зобов`язання відповідача зі сплати податку на додану вартість у сумі 101 392,85 грн.

Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про правомірність та правову обґрунтованість позовних вимог, а тому вони є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, а докази наявності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, - відсутні, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути на користь Головного управління ДФС у Київській області () з ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_1) податковий борг у розмірі 101 392 (сто одна тисяча триста дев`яносто дві) грн 85 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.