Справа № 820/1438/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.

16 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/1438/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Донець Л.О.

суддів: Гуцала М.І. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 (суддя Зінченко А.В.), повний текст складено 04.05.18 по справі № 820/1438/18

за позовом Громадянки В'єтнаму ОСОБА_3

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області треті особи Київський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 року громадянка Вєтнаму ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Київський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - третя особа), в якому просить суд, визнати протиправним рішення відповідача про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україні №04/1/312105 від 16.02.2018 року та скасувати рішення відповідача про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україні №04/1/312105 від 16.02.2018 року;

визнати протиправним рішення відповідача від 30.01.2018 року про відмову в оформленні та видачі позивачу посвідки на постійне проживання в Україні замість втраченої посвідки за заявою від 25.02.2018 року та скасувати рішення відповідача від 30.01.2018 року про відмову в оформленні та видачі позивачу посвідки на постійне проживання в Україні замість втраченої посвідки за заявою від 25.01.2018 року;

зобов'язати відповідача здійснити оформлення та видачу нової посвідки на постійне проживання в Україні позивача замість втраченої посвідки за заявою від 25.01.2018 року з проставленням на останній вільній сторінці її паспортного документа відмітки про отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року позов було задоволено.

Скасовано рішення відповідача про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україні №04/1/312105 від 16.02.2018 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 30.01.2018 року про відмову в оформленні та видачі позивачу посвідки на постійне проживання в Україні замість втраченої посвідки за заявою від 25.01.2018 року.

Зобов'язано відповідача здійснити оформлення та видачу нової посвідки на постійне проживання в Україні позивачу замість втраченої посвідки за заявою від 25.01.2018 року з проставленням на останній вільній сторінці її паспортного документа відмітки про отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

Стягнуто з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача здійснені судові витрати щодо сплати судового збору 2114,40 грн та 3000 грн - витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилається на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального права, а саме: ст.12 Закону України «Про імміграцію», зроблені висновки. які не відповідають обставинам справи, тому судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач звернулась до третьої особи з заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні у зв'язку з втратою документа.

Рішенням відповідача від 30.01.2018 року відмовлено в оформленні та видачі посвідки на постійне проживання в Україні на підставі пп.6 п.17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №251 від 28.03.2012 року.

Рішенням від 16.02.2018 року відповідача скасовано дозвіл на імміграцію позивача на підставі п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про імміграцію».

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, виходив із фактичних обставин справи, та зробив висновок про те, що оскаржувані рішення та дії відповідача не відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім цього, судом першої інстанції зроблений висновок про зменшення розміру витрат на правову допомогу в зв'язку з тим, що справа є незначної складеності.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Механізм оформлення, виготовлення і видачі посвідки на тимчасове проживання іноземцям, які прибули в Україну на тимчасове проживання регулюється Порядком оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №251 від 28.03.2012 року.

Пунктом 14 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 року №251 встановлено, що фонові графічні зображення сторінок бланка посвідки виконано способом офсетного (ірисного) друку і складаються із зображення малого Державного Герба України у верхній лівій (на парних сторінках) та правій (на непарних сторінках) частині сторінки, від якого розходяться промені у вигляді фрагментів національного орнаменту та гільйошних рисунків. Кожна сторінка містить дві лінії мікротексту із слова "УКРАЇНА" у позитивному та негативному зображенні.

У графічних зображеннях виконано порядкові номери сторінок починаючи з першої.

Пунктом 3.18 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС від 15.07.2013 року №681 передбачено, що у разі пошкодження чи втрати посвідки іноземець та особа без громадянства можуть звернутися за отриманням нової посвідки в порядку, встановленому для її обміну чи продовження строку її дії, до територіального органу або підрозділу ДМС за місцем проживання.

Про втрату посвідки іноземець та особа без громадянства або приймаюча сторона зобов'язані негайно повідомити органу внутрішніх справ за місцем втрати та територіальному органу або підрозділу ДМС за місцем видачі, який інформує про це протягом п'яти днів ДМС та Адміністрацію Держприкордонслужби. Втрачена посвідка визнається недійсною та в разі її вилучення підлягає знищенню.

Територіальний орган або підрозділ ДМС видає довідку іноземцеві та особі без громадянства про звернення із заявою про втрату посвідки (у разі відсутності довідки органів внутрішніх справ з цього питання) у довільній формі.

Згідно до п.4.5 наведеного вище наказу, працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Після прийняття рішення матеріали, які стали підставою для обміну посвідки, долучаються до справи, на підставі якої посвідка видавалася вперше. У разі якщо посвідка видавалася одним територіальним органом (підрозділом) ДМС, а обмін посвідки провадиться іншим органом (при зміні місця проживання), то до органу, який видав посвідку вперше, надсилається повідомлення про видачу нової посвідки, а недійсна посвідка - для знищення.

Пунктом 4.6 наведеного вище наказу визначено, за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для посвідки на постійне проживання) і п'ятнадцяти днів (для посвідки на тимчасове проживання) з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі нової посвідки.

Про прийняте рішення робиться відмітка в заяві із зазначенням терміну (у разі обміну посвідки на тимчасове проживання), до якого видається посвідка, або про причини відмови в її видачі.

На підставі ст.12 Закону України «Про імміграцію»,дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо:

з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність;

іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили;

дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні;

це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України;

іммігрант порушив законодавство про правовий статус ноземців та осіб без громадянства;

в інших випадках, передбачених законами України.

Згідно з п.п. 21-24 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1983 від 26.12.2002 року, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Для прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію у разі, коли ініціатором такого скасування є ДМС, її територіальні органи або територіальні підрозділи, ними складається обґрунтований висновок із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

У разі коли ініціатором скасування дозволу на імміграцію є інший орган, зазначений в абзаці другому пункту 21 цього Порядку, для прийняття відповідного рішення цим органом складається обґрунтоване подання із зазначенням підстав для скасування дозволу, визначених статтею 12 Закону України "Про імміграцію", що надсилається до органу ДМС, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

ДМС, територіальні органи і підрозділи всебічно вивчають у місячний термін подання щодо скасування дозволу на імміграцію, запитують у разі потреби додаткову інформацію в ініціатора подання, інших органів виконавчої влади, юридичних і фізичних осіб, а також запрошують для надання пояснень іммігрантів, стосовно яких розглядається це питання. На підставі результату аналізу інформації приймається відповідне рішення.

Про прийняте рішення письмово повідомляються протягом тижня ініціатори процедури скасування дозволу на імміграцію та іммігранти.

Рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України "Про імміграцію". Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Матеріали справи свідчать про те, що підставою для прийняття рішення відповідачем про відмову в обміну посвідки позивачу стало скасування посвідки на постійне проживання в Україні чоловіка позивача - громадянина СРВ ОСОБА_4 - 16.02.2010 року.

Представником відповідача зазначалось про те, що позивачу рішенням ВГІРФО України в Харківській області від 14.01.2008 року дозволена імміграція в Україні з підстав перебування її у статусі - дружини іммігранта, та документовано її посвідкою на постійне проживання в Україні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та позицією представника позивача про те, що під час прийняття даного рішення не було запропоновано позивачу надати відповідні пояснення з цього приводу.

Крім цього, під час прийняття рішення про надання позивачу дозволу на імміграцію не були виявлені порушення з боку позивача щодо обґрунтованості поданих ним документів.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною постановою Верховного Суду України від 13.03.2018 року у справі №820/3610/17.

Апеляційна скарга не містить спростувань вказаних доводів, а лише повторює позицію викладену в відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, колегія суддів, вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що під час задоволення частини позовних вимог про зобов'язання відповідача здійснити оформлення та видачу нової посвідки на постійне проживання в Україні позивача замість втраченої посвідки за заявою від 25.01.2018 року з проставленням на останній вільній сторінці її паспортного документа відмітки про отримання посвідки на постійне проживання в Україні, суд першої інстанції перебрав на себе повноваження відповідача.

Так, за правилами пункту п.4.5 Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затвердженого наказом МВС від 15.07.2013 року №681, працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Після прийняття рішення матеріали, які стали підставою для обміну посвідки, долучаються до справи, на підставі якої посвідка видавалася вперше. У разі якщо посвідка видавалася одним територіальним органом (підрозділом) ДМС, а обмін посвідки провадиться іншим органом (при зміні місця проживання), то до органу, який видав посвідку вперше, надсилається повідомлення про видачу нової посвідки, а недійсна посвідка - для знищення.

Пунктом 4.6 наведеного вище наказу визначено, за результатами розгляду заяви протягом семи днів (для посвідки на постійне проживання) і п'ятнадцяти днів (для посвідки на тимчасове проживання) з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі нової посвідки.

Про прийняте рішення робиться відмітка в заяві із зазначенням терміну (у разі обміну посвідки на тимчасове проживання), до якого видається посвідка, або про причини відмови в її видачі.

За наведених підстав, колегія суддів дійшла до висновку про те, що захистити порушене право позивача слід шляхом покладення на відповідача зобов'язання прийняти рішення за заявою позивача від 25.01.2018 року про обмін посвідки.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги слід частково задовольнити, та судове рішення в цій частині скасувати з прийняттям нового рішення.

Судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, зокрема, «Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання», затвердженого наказом МВС від 15.07.2013 року №681, тому судове рішення підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 по справі № 820/1438/18 скасувати в частині зобов'язання Головне управління Державної міграційної служби України в Харківський області здійснити оформлення та видачу нової посвідки на постійне проживання в Україні громадянки Громадянки В'єтнаму ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 замість втраченої посвідки за заявою від 25.01.2018 року з проставленням на останній вільній сторінці її паспортного документа відмітки про отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

В цій частині прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківський області прийняти рішення за заявою громадянки В'єтнаму ОСОБА_3 від 25.01.2018 року про обмін посвідки.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 року по справі № 820/1438/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді М.І. Гуцал Л.В. Мельнікова

Повний текст постанови складено 26.07.2018.