Справа № 804/791/18
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2018-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2018 р. справа № 804/791/18
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 (далі третя особа-1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 (далі третя особа-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 (далі третя особа-3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 (далі третя особа-4), в якому, з урахуванням уточненого позову від 06.03.2018 року, позивач просить суд: зобов'язати Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області виплатити одноразову грошову допомогу у звязку зі смертю сина ОСОБА_6 у сумі 440500,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» він має право на виплату одноразової грошової допомоги у сумі 440500,00 грн., у звязку з тим, що він є батьком колишнього інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Павлоградського відділу поліції ГУ НП ОСОБА_6, який згідно свідоцтва про смерть від 19 грудня 2016 року № 685, помер внаслідок нещасного випадку поза виробництвом та не повязана з вживанням алкоголю. Однак, висновком службового розслідування від 21.02.2017 року, за фактом смерті інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Павлоградського відділу поліції ГУ НП капітана поліції ОСОБА_6 встановлено, що смерть останнього настала у стані алкогольного спяніння, від механічної асфекції, яка розвинулась внаслідок закриття дихальних шляхів стороннім тілом (шматком мяса), в період проходження служби в поліції і не повязана з виконанням службових обовязків. 23.01.2017 року позивач звернувся до ГУ НП у Дніпропетровській області із заявою про призначення одноразової грошової допомоги та її виплати, проте, відповідачем-1 листом від 22.02.2017 року відмовлено у задоволені зазначеної заяви, у зв'язку з відсутністю правових підстав. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
10 квітня 2018 року представником відповідача-1 подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до висновку службового розслідування, проведеного за фактом смерті інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Павлоградського відділу поліції ГУ НП капітана поліції ОСОБА_6, смерть останнього настала у стані алкогольного спяніння, від механічної асфекції, яка розвинулась внаслідок закриття дихальних шляхів стороннім тілом (шматком мяса), в період проходження служби в пліції і не повязана з виконанням службових обовязків. Згідно з висновком експерта від 18.12.2016 року № 685 Павлоградського міжрайонного відділення Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_6 настала від механічної асфіксії, яка розвинулася, внаслідок закриття дихальних шляхів стороннім тілом (шматком мяса). При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа ОСОБА_6 виявлений етиловий алкоголь в концентрації 3,30 проміле в крові та 3,88 проміле у сечі, що відповідає сильному алкогольному спянінню. Встановлені причини смерті вказують на відсутність підстав для виплати одноразової грошової допомоги, у звязку з тим, що чинним законодавством не врегульовано питання щодо виплати такої допомоги за фактом смерті поліцейського, яка є насліком учинення ним дій у стані алкогольного спяніння та не повязаних з виконанням службових обовязків. Врахувуючи викладене у задоволенні позову просить суд відмовити.
23 квітня 2018 року представником відповідача-2 подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого викладені аналогічні обставини, що зазначені у відзиві відповідача-1 від 10 квітня 2018 року. У задоволенні позову також присить суд відмовити.
Представник відповідача-1 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.
Відповідач-2 у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини не явки суд не повідомив.
Третя особа-1 у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Інші треті особи у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини не явки суд не повідомили.
Згідно із частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не зявилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Керуючись приписами статей 194, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що капітан поліції ОСОБА_6 працював в Національній поліції України, та на день смерті займав посаду інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Павлоградського відділу поліції ГУ НП.
Згідно з висновком експерта від 18.12.2016 року № 685 Павлоградського міжрайонного відділення Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_6 настала від механічної асфіксії, яка розвинулася, внаслідок закриття дихальних шляхів стороннім тілом (шматком мяса). При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа ОСОБА_6 виявлений етиловий алкоголь в концентрації 3,30 проміле в крові та 3,88 проміле у сечі, що відповідає сильному алкогольному спянінню.
Висновком службового розслідування за фактом смерті інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Павлоградського відділу поліції ГУ НП капітана поліції ОСОБА_6 від 21.02.2017 встановлено, що смерть останнього настала у стані алкогольного спяніння, від механічної асфекції, яка розвинулась внаслідок закриття дихальних шляхів стороннім тілом (шматком мяса), в період проходження служби в поліції і не повязана з виконанням службових обовязків.
23.01.2017 року позивач звернувся до Головного управління НП у Дніпропетровській області з заявою, в якій просив призначити йому одноразову грошову допомогу в разі смерті поліцейського.
Листом від 22.02.2017 року № 1/П-638/2/Мн Головним управління НП у Дніпропетровській області повідомлено про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, у звязку з відсутністю підстав для такої виплати.
Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» №580-VІІІ від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VІІІ).
Абзацом третім пункту 15 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
Коло осіб і підстави призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського визначено статтею 97 Закону №580-VIII.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII, одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
Згідно з частиною другою статті 97 Закону № 580-VIII, порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Пунктом 2 частини першої статті 99 Закону № 580-VIII передбачено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: смерті поліцейського (пункт 2) - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Згідно з пунктом першим розділу ІІ Порядку № 4, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) поліцейського - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України «Про Національну поліцію», особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.
Розділом ІІІ Порядку № 4 встановлено порядок подання документів для виплати одноразової грошової допомоги.
Так, відповідно до пункту третього розділу ІІІ Порядку визначено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського.
Пунктом третім цього розділу визначено, що для виплати одноразової грошової допомоги у випадку загибелі (смерті) поліцейського за останнім місцем проходження служби подаються такі документи: особами, які мають право на цю виплату, подається заява кожного повнолітнього отримувача, а в разі наявності неповнолітніх дітей - іншого з батьків, опікунів чи піклувальників цих дітей про виплату грошової допомоги; кадровим підрозділом подається витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) поліцейського із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) поліцейського.
До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: 1) акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) поліцейського, зокрема про те, що вона не пов'язана з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства, за формою, що затверджується МВС; 2) постанови відповідної ВЛК про визначення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), що спричинило смерть поліцейського; 3) свідоцтва про смерть поліцейського; 4) свідоцтва про народження поліцейського - для виплати грошової допомоги батькам загиблого (померлого); 5) свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); 6) сторінок паспортів повнолітніх членів сім'ї, батьків та утриманців загиблого (померлого) з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; 7) свідоцтва про народження дитини - для виплати грошової допомоги дитині; 8) документів членів сім'ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), що підтверджують реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті); 9) рішення районної, районної у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської, районної в місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми поліцейського); 10) рішення суду, нотаріально посвідченого правочину або довідки органу місцевого самоврядування, що підтверджує факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім'ї загиблого (померлого) або перебували на його утриманні).
Пунктами 1-5 розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2.
Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
Висновок про призначення одноразової грошової допомоги затверджує/відмовляє: в апараті Національної поліції - Голова Національної поліції України або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у міжрегіональних органах Національної поліції - начальник органу або особа, на яку покладено виконання таких функцій; у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві -начальник Головного управління Національної поліції або особа, на яку покладено виконання таких функцій.
Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.
Розрахунок потреби в коштах для виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається структурним підрозділом до фінансового підрозділу Національної поліції за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.
Виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги здійснюється фінансовим підрозділом Національної поліції шляхом розподілу асигнувань на зазначені цілі в межах коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції України.
Поліцейським або членам сім'ї загиблого поліцейського виплата одноразової грошової допомоги здійснюється після подання заяви за формою згідно з додатком 4, після надходження коштів до міжрегіональних, територіальних органів поліції і проводиться фінансовим підрозділом за місцем проходження служби поліцейського шляхом перерахування суми виплати на рахунок, відкритий заявником в установі банку із зазначенням реквізитів для проведення операції переказу коштів на поточний рахунок (МФО, код за ЄДРПОУ, номер транзитного рахунку, номер карткового рахунку, реєстраційний номер облікової картки платника податків), або через касу органу поліції.
Одноразова грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції.
З аналізу наведених норм слідує, що одноразова грошова допомога призначається на підставі поданої заяви (рапорту) особи, яка має право на цю виплату. Разом з вказаною заявою подаються копії документі, перелік яких визначений Порядком № 4.
Після чого керівником органу поліції за останнім місцем служби поліцейського протягом п'ятнадцятиденного строку приймається рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмове повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови.
Суд зазначає, що право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) поліцейського виникає у особи, яка за Законом має право на її отримання лише у разі, якщо смерть поліцейського настала під час проходження ним служби у поліції та не залежить від того чи повязана смерть з виконанням службових обовязків.
Крім того, статтею 101 Закону України «Про Національну поліцію» визначені підстави, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.
Так, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного спяніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоровю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління НП у Дніпропетровській області із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у звязку із смертю сина капітана поліції ОСОБА_6, яка настала під час проходження ним служби в поліції.
Разом з тим, згідно з висновком експерта від 18.12.2016 року № 685 Павлоградського міжрайонного відділення Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_6 настала від механічної асфіксії, яка розвинулася, внаслідок закриття дихальних шляхів стороннім тілом (шматком мяса). При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа ОСОБА_6 виявлений етиловий алкоголь в концентрації 3,30 проміле в крові та 3,88 проміле у сечі, що відповідає сильному алкогольному спянінню.
Крім того, із висновку службового розслідування за фактом смерті інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Павлоградського відділу поліції ГУ НП капітана поліції ОСОБА_6 від 21.02.2017 року, встановлено, що смерть останнього настала у стані алкогольного спяніння, від механічної асфекції, яка розвинулась внаслідок закриття дихальних шляхів стороннім тілом (шматком мяса), в період проходження служби в поліції і не повязана з виконанням службових обовязків.
Отже, враховуючи положення Закону № 580-VIII, а саме пункту б статті 101 Закону України «Про національну поліцію», позивач, як член сім`ї загиблого поліцейського, після його смерті позбавлений права на виплату одноразової грошової допомоги.
Таким чином, підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - відсутні, у звязку із чим дії Головного управління НП у Дніпропетровській області та Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області стосовно відмови у виплаті одноразової грошової допомоги є правомірними та такими, що відповідають діючому законодавству.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
За викладених обставин, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області та Павлоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про зобвязання виплатити одноразову грошову допомогу.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Проте, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 9, 72 - 77, 90, 139, 246 - 247, 249, 255, 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Копію рішення направити всім сторонам по справі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 цього Кодексу, безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_7