Справа № 748/1470/18
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/22/18
Єдиний унікальний № 748/1470/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року місто Чернігів

Чернігівській районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - Меженнікової С.П.,

секретарі - Решітько А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом та просив скасувати постанову серії ВР №155353, яка була складена відносно нього за ч.2 ст.121 КУпАП відповідачем - Інспектором роти № 3 батальйона патрульної поліції в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.05.2018 року інспектором роти № 3 ОСОБА_3 відносно нього було складено постанову про порушення вимог п. 31.4.7 «в» ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки в наведених положеннях ПДР не міститься така технічна несправність, як тріщина на лобовому склі. Також вважає, що наявність тріщини на лобовому склі не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП. Крім того вказує, на порушення Інспектором вимог ст. ст. 247, 268 КУпАП так як при винесенні постанови не враховані обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення та йому не були розяснені його права.

У своїй заяві від 26.07.2018 позивач уточнив прізвище другого відповідача, вказавши, що вірним прізвище та посада другого відповідача є Інспектор роти № 3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Відповідачем - Інспектором роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 подано відзив на позов в якому просив залишити позовну заяву без розгляду в зв"язку з пропущенням строків звернення до суду або відмовити в задоволенні позовних вимог, вказуючи, що при винесенні оскаржуваної постанови він діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, жодним чином не порушив права позивача, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Ухвалою суду від 25 червня 2018 року було визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 з позовними вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання сторони не з"явилися, позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач - Інспектор роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП ОСОБА_2 у відзиві на позов просив розгляд справи провести у його відсутність. Відповідач - Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції участь свого представника в судове засідання не забезпечив.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 05.05.2018 інспектором роти №3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 винесено постанову ВР № 155353 від 05.05.2018 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. на підставі ч. 2 ст.121 КУпАП

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 05 травня 2018 року о 10 годин 30 хвилин на автомобільній дорозі Київ-Чернігів- Нові Яриловичі 97км. с. Кіпті, ОСОБА_1 керував автобусом марки «МЕRSЕDЕS ВЕNZ SPRINTER» державний номерний знак НОМЕР_1, який використовувався для надання послуг пасажирських перевезень по маршруту Чернігів-Київ, з тріщиною лобового вітрового скла в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.п.31.1 ПДР України, ДСТУ -3649:2010, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 121 КУпАП.

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 цієї статті до таких несправностей віднесено: несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Розділом 31 Правил визначено вимоги щодо технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Пунктом 31.1 вказаного розділу Правил, на який посилається Інспектор в оскаржуванній постанові, передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У позовній заяві позивач не заперечував наявності на лобовому склі невеликої тріщини, вказавши, що вона не обмежує оглядовість з місця водія, і не погіршує його прозорість та вказав на те, що наявність тріщини не є технічною несправністю автомобіля.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов'язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Посадовою особою поліції не було встановлено розмір тріщини на вітровому склі автомобіля позивача, зазначена обставина не була встановлена і під час розгляду даної справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов'язок доказування, не надано доказів вчинення позивачем правопорушення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Що стосується заяви відповідача про застосування наслідків пропущення строків звернення до суду ( ч.4 ст.123 КАС України), суд зазначає наступне, в ухвалі про відкриття провадження судом визнано вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду поважними, поважність вказаної позивачем причини підтверджена доказами, підстав для залишення позовної заяви без розгляду в зв"язку з пропуском строку звернення до суду, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.1-3, 8, 9, 19, 20, 22, 77, 123, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора роти № 3 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову серії ВР № 155353 від 05 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, закривши справу про адміністративне правопорушення за відсутностю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.П. Меженнікова