Справа № 350/231/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2018 року

Київ

справа №350/231/17

адміністративне провадження №К/9901/43583/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2017 року (головуючий суддя - Старунський Д.М.,

судді: Багрій В.М., Рибачук А.І.),

у адміністративній справі № 350/231/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Рожнятівському районі Івано-Франківської області (правонаступником якого є Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області; далі - Управління ПФУ) про визнання дій протиправними,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови йому в перерахунку пенсії, відповідно до заяви від 30 січня 2017 року та довідки Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року № 18ф-21; визнати довідку Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року № 18ф-21 підставою для здійснення перерахунку пенсії; зобов'язати Управління ПФУ здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок призначеної пенсії, виходячи з 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року № 18ф-21.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 17 червня 2008 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати. Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року Управління ПФУ зобов'язано провести з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 та статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» виходячи із розміру 90 % від суми місячної заробітної плати, згідно з довідкою Прокуратури Київської області від 25 лютого 2016 року №18ф-82, без обмеження граничного розміру пенсії, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку та виплатою різниці. Дане рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. Оскільки йому стало відомо, що у довідці Прокуратури Київської області від 25 лютого 2016 року №18ф-82 розмір місячної премії вказано 90 %, а не 150 %, який нараховується і на теперішній час, він звернувся до Управління ПФУ з заявою про перерахунок з 1 січня 2016 року призначеної пенсії, виходячи з 90 % від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року № 18ф-21, однак йому було відмовлено. Вважаючи таку відмову протиправною звернувся до суду з вказаним позовом.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо відмови в перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії згідно із заявою від 30 січня 2017 року та довідкою Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року №18ф-21. Визнано довідку Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року №18ф-21 підставою для здійснення перерахунку пенсії. Зобов'язано Управління ПФУ здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, виходячи з 90% від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року № 18ф-21.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення ним норм матеріального та процесуального права, ставить питання про його скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що не прийняття Кабінетом Міністрів України нормативно-правового акту, який би визначав умови та порядок перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури, не може бути підставою для відмови у такому перерахунку. Крім того, постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року йому неправильно проведено перерахунок пенсії на підставі довідки Прокуратури Київської області від 25 лютого 2016 року №18ф-82, оскільки в зазначеній довідці помилково вказано розмір місячної премії - 90 %, а не 150 % як зазначено в довідці Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року № 18ф-21, що значно впливає на збільшення розміру пенсії та стало підставою для проведення донарахування розміру пенсії (проведення відповідного перерахунку).

У запереченні на касаційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Вирішуючи позов суди виходили з того, що ОСОБА_1 з 17 червня 2008 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ в розмірі 90 % середньомісячного заробітку на час виходу на пенсію.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року у справі № 350/1276/16-а Управління ПФУ зобов'язано провести з 1 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 та статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», виходячи із розміру 90 % від суми місячної заробітної плати, згідно з довідкою Прокуратури Київської області від 25 лютого 2016 року №18ф-82, без обмеження граничного розміру пенсії, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку та виплатою різниці. Вказане рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання.

30 січня 2017 року позивач повторно звернувся до Управління ПФУ з заявою про відповідний перерахунок з 1 січня 2016 року призначеної йому пенсії, виходячи з 90% від суми місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року № 18ф-21.

Управління ПФУ листом від 1 лютого 2017 року позивача повідомило про відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії. Крім того, зазначило, що на виконання постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року позивачу вже проведено перерахунок пенсії, як працівнику прокуратури із нової заробітної плати, що збільшена з 1 грудня 2015 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, у зв'язку з чим відсутні підстави для повторного перегляду розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що дії Управління ПФУ щодо відмови в перерахунку призначеної позивачу пенсії на підставі заяви від 30 січня 2017 року та довідки Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року № 18ф-21 є протиправними, оскільки в довідці Прокуратури Київської області від 25 лютого 2016 року №18ф-82 розмір місячної премії вказаний 90%, в той час як відповідно до довідки Прокуратури Київської області від 23 січня 2017 року № 18ф-21 розмір премії вказаний в розмірі 150%.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини тринадцята і вісімнадцята статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру» втратили чинність, а на виконання вимог частини двадцятої статті 86 Закону України № 1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було, а тому з урахуванням норм діючого законодавства та обставин справи апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про задоволення позову. При цьому зазначив, що на виконання постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2016 року Управлінням ПФУ проведено перерахунок пенсії як працівнику прокуратури із нової заробітної плати, яка була збільшена з 1 грудня 2015 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, отже судове рішення було виконано.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру». Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).

Частина вісімнадцята статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 1 січня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закон України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої , шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на час прийняття постанови Кабінетом міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова КМУ № 1013), якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

На час звернення позивача до пенсійного органу з новою заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 та у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа №711/6019/16-а).

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру», оскільки положення цієї статті втратили чинність, у зв'язку з чим, відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача про те, що його право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням окладів працюючих прокурорів встановлено судом у справі № 350/1276/16-а колегія суддів до уваги не приймає, оскільки у даній справі виник новий розмір на підставі іншої довідки, яку надав позивач, і при його розгляді суди не пов'язані з висновками суду у іншій справі в частині правозастосування.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду щодо відсутності у позивача права на перерахунок пенсії, відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-ХІІ «Про прокуратуру». Посилання позивача в касаційній скарзі на те, що зміни в законодавстві, які звужують зміст та обсяг існуючих прав не повинні застосовуватися є безпідставними, і не спростовують висновків судів, оскільки відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Таким чином, оскільки при ухваленні судового рішення суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, порушень норм процесуального права не допустив, колегія суддів приходить до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 345, 350, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду