Справа № 465/7144/16-а
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

23.07.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

за участю секретаря Школьнікової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Управління патрульної поліції м.Львова, про скасування постанови.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 06 грудня 2016 року інспектором взводу 1 батальйону 2 УПП у м.Львові ДПП Недосугом Дмитром Вікторовичем винесено постанову серії АР №357857 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 170 грн. за порушення вимоги п. 2.9.в ПДР України.Перед виїздом від магазину «Епіцентр», коли почало смеркамися та погіршилися погодні умови, позивачем було перевірено справність усіх освітлюваних приладів, в.т.ч. під світка номерного знаку.Під час зупинки транспортного засобу позивача, а саме автомобіля НОМЕР_1 останній зазначив працівниками поліції про те, що номерні знаки у міру чисті, підсвітки номерного знаку працювали, можливо лампочка підсвідки дещо забруднена, але для усунення несправності він може поїхати на аварійці до найближчого СТО. Крім того, позивач зазначив, що з відстані 20 м номерні знаки видно, а тому відсутнє правопорушення в його діях.

18 квітня 2017 року на адресу суду надійшло заперечення від представника Управління патрульної поліції у м. Львові ДПП, яке мотивоване тим, що працівники патрульної поліції правомірно зупинили особу за виявлене правопорушення, а саме непідсвідка номерного знаку у темну пору доби, та діяли в межах чинного законодавства.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак в самому запереченні зазначив про розгляд справи у його відсутності. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, 06 грудня 2017 року м. Львів, вул. Городоцька, 317, о 17:20 год. інспектором Недосуг Д.В. було виявлено порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, який керуючи транспортним засобом HONDA, у темну пору доби, у якого не підсвідчувався д.н.з. НОМЕР_1 чим порушив п.2.9.в ПДР, а також ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань:

- виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 284 КУпАП, інспектором Недосуг Д.В. 06 грудня 2016 року винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №357857, якою накладено стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2.9.в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості чи перевернутий.

Відповідно до п.30.2 ПДР України, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого не в автоматичному режимі.

Тому суд вважає, що враховувати пом'якшуючі чи обтяжуючі обставини не є доцільним, оскільки правопорушення відносяться до сфери забезпечення безпеки дорожнього руху.

Однак, суд звертає увагу на те, що Відповідачами не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував невиконання позивачем вимог 2.9.в ПДР України.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

На основі вищевикладеного, керуючись, ст.9,72,77, 241, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задоволити.

Скасувати постанову серії АР №357857 від 06.12.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 121 КУпАП за невиконання вимог п.2.9.в ПДР.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційну порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Ванівський Ю.М.