Справа № 804/8772/17
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2018-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Справа № 804/8772/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні)адміністративну справу за позовом позивача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ ТРАНС», позивача 2 - ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та скасування рішень, -
1. Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_2 щодо визнання нікчемними правочинів :
- Договору застави майнових прав №01-1682/Т/4 від 04.08.2014 року, укладений з ОСОБА_3, предметом застави за яким є право вимоги на отримання грошових коштів за договором депозиту №В19/207580/Т від 28.11.2013 року на загальну суму 320 000,00 Євро, строком повернення до 17.12.2014 року;
- Договору застави майнових прав №01-1682/Т/5 від 04.08.2014, укладений з ОСОБА_3, предметом застави за яким є право вимоги на отримання грошових коштів за договором депозиту №В19/207578/Т від 28.11.2013 року на загальну суму 400 000,00 доларів США, строком повернення до 17.12.2014 року та складання повідомлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Транс» про нікчемність правочинів вих. №1933 від 30.08.2017 року з вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору №01-1682/Т від 04.02.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Транс» та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_2 у формі повідомлення про нікчемність правочинів вих. №1933 від 30.08.2017 року;
2.Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_2 щодо визнання нікчемними правочинів:
- Договору застави майнових прав №01/1682/Т/4 від 04.08.2014 року, укладений з ОСОБА_3, предметом застави за яким є право вимоги на отримання грошових коштів за договором депозиту №В19/207580/Т від 28.11.2013 року на загальну суму 320 000,00 Євро строком повернення до 17.12.2014 року;
- Договору застави майнових прав №01/1682/Т/5 від 04.08.2014 року, укладений з ОСОБА_3, предметом застави за яким є право вимоги на отримання грошових коштів за договором депозиту №В19/207578/Т від 28.11.2013 року на загальну суму 400 000,00 доларів США. строком повернення до 17.12.2014 року та складання повідомлення на адресу ОСОБА_1 про нікчемність правочинів вих. №1936 від 30.08.2017 з вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору №01-1682/Т від 04.02.2014 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Актабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Транс» та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_2 у формі повідомлення про нікчемність правочинів вих. №1936 від 30.08.2017 року;
3. Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_2 «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» №122 від 30.08.2017 року.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_2 на адресу ТОВ «БМ Транс» та ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про нікчемність правочинів щодо виконання Кредитного договору №01-1682/Т від 04.02.2014 року, укладеного між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «БМ Транс». Підставою для визнання нікчемними означених правочинів став висновок відповідача про те, що договори застави майнових прав призвели до віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних та є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач вважає дані повідомлення протиправним з огляду на те, що у рішенні відповідач не навів фактів порушення чинного законодавства з боку позивача в процесі укладення чи виконання правочинів, які б могли свідчити про їх нікчемність. Також, вказує на факт погашення заборгованості за даним кредитним договором шляхом звернення стягнення на майно відповідно до порядку, передбаченого договорами поруки. Також просить скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_2 «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів» №122 від 30.08.2017 року.
Ухвалою суду від 16.01.2018 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12 лютого 2018 року на 11:00 год.
12.02.2017 року в судовому засіданні за клопотанням представників позивача 1 та позивача 2 у справі оголошено перерву до 26.02.2018 року на16:45 год.
19 лютого 2018 року до канцелярії суду від представника ТОВ «БМ Транс» - ОСОБА_4 та представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 надійшла уточнена позовна заява.
Позивачі у судове засідання 26.02.2018 року не зявились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Подали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити із викладених у ньому підстав.
Відповідач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_2 у судове засідання 26.02.2018 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Подав до суду відзив, який залучений до матеріалів справи та з якого вбачається, що оскаржувані дії відповідачем було здійснено з дотриманням чинного законодавства, у звязку з чим, просив суд у задоволенні позову відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
З огляду на положення частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Транс» (Позичальник) та Публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» (Банк) був укладений Кредитний Договір №01-1682/Т від 04.02.2014 року, згідно з пунктом 1.1 якого Банк на умовах цього Договору надає Позичальнику грошові кошти у формі відкличної відновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування 855 000,00 грн., а Позичальник зобовязується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 12% річних, та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.
Згідно додаткової угоди №5 від 04.08.2014 року кінцевий строк повернення повної суми кредиту визначено 04 серпня 2014 року.
Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Транс» перед Банком за кредитним договором №01-361/Н від 02.07.2010 року забезпечувалась:
- Договором поруки №01-1682/Т/2 від 04.02.2014 року, укладеного між ПАТ «Актабанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель), відповідно до умов якого Поручитель зобовязується відповідати за належне виконання Боржником/Позичальником зобовязань, що випливають (та/або випливуть) з Кредитного договору №01-1682/Т від 04.02.2014, а також всіх додатків та додаткових угод, що будуть укладені до нього;
- Договором застави майнових прав №01-1682/Т/4 від 04.08.2014, укладений між ПАТ «Актабанк» (Заставодержатель) та ОСОБА_3 (Заставодавець), відповідно до умов якого Заставодавець в забезпечення виконання ТОВ «БМ Транс» умов Кредитного договору передає у заставуЗаставодержателю право вимоги на отримання грошових коштів по Договору банківського вкладу «Класік» №В19-207580/Т від 28.11.2013 року, укладеному між Заставодавцем та Заставодержателем. (далі Договір застави майнових прав 1) Відповідно до п. 1.4. Договору застави майнових прав 1, вартість предмету застави складає 320 000,00 євро (триста двадцять тисяч євро 00 євроцентів);
- Договором застави майнових прав №01-1682/Т/5 від 04.08.2014 року, укладений між ПАТ «Актабанк» (Заставодержатель) та ОСОБА_3 (Заставодавець), відповідно до умов якого Заставодавець в забезпечення виконання ТОВ «БМ Транс» умов Кредитного договору передає у заставу Заставодержателю право вимоги на отримання грошових коштів по Договору банківського вкладу «Класік» №В19-207578/Т від 28.11.2013 року, укладеному між Заставодавцем та Заставдержателем (далі Договір застави майнових прав-2). Відповідно до п.1.4. Договору застави майнових прав 2, вартість предмету застави складає 400 000,00 доларів США (чотириста тисяч доларів США 00 центів);
- Договором поруки №01-1682/Т/6 від 04.08.2014 року, укладений між ПАТ «Актабанк» (Кредитор) та ОСОБА_3 (Поручитель), відповідно до умов якого Поручитель зобовязується відповідати за належне виконання Боржником/Позичальником зобовязань, що випливають (та/або випливуть) з Кредитного договору №01-1682/Т від 04.02.2014 року, а також всіх додатків та додаткових угод, що будуть укладені до нього.
У відповідності до умов вказаних договорів Поручителі зобовязуються перед Кредитором відповідати за належне виконання Боржником зобовязань, що випливають (та/або випливатимуть) з Кредитного договору № 01-1682/Т від 04.02.2014 року, укладеного між Кредитором та Боржником, а також всіх додатків та додаткових угод, що будуть укладені до нього, в тому числі щодо суми зобовязань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших платежів та умов.
У звязку із тим, що у строк до 01 серпня 2014 року позивачем не було виконано зобовязання за кредитним договором в частині повної слати суми кредиту, Банк звернув стягнення на майно відповідно до порядку, передбаченого договорами застави майнових прав, про що вказано у листі ПАТ «АКТАБАНК» №2328 від 06.08.2014 року.
07 серпня 2014 року Правлінням Національного банку України ухвалено постанову №468/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до категорії проблемних».
На підставі постанови Правління Національного банку України від 16.09.2014 року №576 «Про віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.09.2014 року прийнято рішення №90 про запровадження з 17.09.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКТАБАНК».
Листом №В10/3610 від 06.08.2014 року ПАТ «АКТАБАНК» повідомив ТОВ «БМ Транс» про погашення заборгованості перед Банком у повному обсязі.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.12.2014 року №144 продовжено тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКТАБАНК» на один місяць по 17.01.2015 року включно. Повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «АКТАБАНК» ОСОБА_6 також були продовжені до 17.01.2015 року включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 15.01.2015 №19 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКТАБАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.01.2015 № 6 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» термін дії ліквідації банку до 15 січня 2018 року.

16 січня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №6 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АКТАБАНК» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» ОСОБА_6 строком на 1 рік з 16.01.2015 року по 15.01.2016 року.

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 31.05.2017 року №2217 «Про заміну Уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК», якою з 07.06.2017 року призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «АКТАБАНК» ОСОБА_2.

Відповідачем проведена перевірка правочинів при кредитуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Транс» за кредитним договором №01-1682 від 04.02.2014 року, в результаті якої Комісія з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями дійшла висновку про нікчемність вищевказаних договорів згідно статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що складено протокол № 80 від 30.08.2017 року.

У зв'язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями правочинів, що мають ознаки нікчемності, Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «АКТАБАНК» ОСОБА_2 винесено наказ від 30.08.2017 року №122 «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів».

Також 31.08.2017 року за №1933 складено повідомлення про нікчемність вказаних правочинів, а саме: договорів застави майнових прав №01-1682/Т/4-16 від 04.08.2014 року та №01 1682/Т/5 від 04.08.2014 року.

Суд вирішуючи питання щодо правомірності дій відповідача, виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються та визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (далі Закон №4452-VI).

В силу приписів статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду), якій Фонд делегує всі або частину своїх повноважень тимчасового адміністратора. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Усі або частина повноважень Фонду, визначені цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд зазначає обсяг повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує один місяць. У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, передбачений пунктами 3 - 5 частини другої статті 39 цього Закону, тимчасова адміністрація може бути продовжена на строк до одного місяця. У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, передбачений пунктами 1 і 2 частини другої статті 39 цього Закону, строк тимчасової адміністрації може бути продовжений на п'ять днів з припиненням не пізніше дня отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

В той же час, згідно статті 44 Закону № 4452-VI Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п'яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Ліквідація банку має бути завершена не пізніше двох років з дня початку процедури ліквідації банку. Фонд має право прийняти рішення про продовження ліквідації банку на строк до двох років з можливістю повторного продовження на строк до одного року.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 37 Закону № 4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень, зокрема, має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Приписами частини 2 статті 38 Закону № 4452-VI передбачено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства (частина 3 статті 38 Закону № 4452-VI).

Визначаючи підстави для визнання правочину нікчемним, відповідач у повідомленнях послався на положення пунктів 1, 2, 5, 7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте суд вважає, що відповідачем не доведено наявності підстав для визнання укладених правочинів нікчемними з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2016 року № 826 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 червня 2016 року за № 863/28993, правочини (договори) є нікчемними у разі наявності підстав, визначених частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та/або іншими законами, що підтверджується відповідними доказами.

Згідно частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Судом встановлено, що 05.08.2014 року кредитні кошти в розмірі 698 125,00 доларів США віднесено на рахунок простроченого кредиту №3162.

05.08.2014 року з депозитного рахунку № 0403 ОСОБА_3 відкритому в ПАТ «АКТАБАНК» відбулось списання коштів на прострочений кредитний рахунок 3162 в розмірі 400 000,00 дол.США, з призначенням платежу: «погашення кредиту за договором 01-1682/Т та кошти в розмірі 256 078,00 з призначення платежу: «погашення кредиту за рахунок депозиту».

За таких підстав відповідач дійшов висновку, що Банк не мав права достроково припиняти дію депозитного договору з метою погашення боргу за кредитним договором, зважаючи, що заборгованість за кредитним договором в цій частині була погашена 05.08.2014 року, що надійшли з депозитного рахунку ОСОБА_3 за рахунок дострокового повернення цих коштів за депозитним договором. Однак, відповідно до укладеного договору застави майновий прав, Банк отримав в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором на реальну заставу, не право вимоги на реальні грошові кошти, а право вимоги за своїми власними зобовязаннями перед третіми особами. Винесення кредиту на прострочку призвело до штучного погашення заборгованості за Кредитним договором, таким погашенням було порушено суть та мету спрямованих на залучення зовнішніх надходжень до Банку у період, який передує його проблемності. Саме звернення стягнення відбулось лише шляхом здійснення внутрішньобанківських проводок. Жодних інших дій, як вбачається, щодо реалізації судового чи позасудового порядку звернення стягнення не здійснювалось.

Як вбачається з протоколу №80 від 30 серпня 2017 року засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями, відповідач зазначає, що нікчемний характер укладених договорів підтверджується статтею 38 Закону №4452-VI, а віднесення ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних з урахуванням факту укладання договорів відбулося в тому числі, і внаслідок погашення заборгованості за рахунок внутрішньобанківських проводок, депозитних коштів тощо.

Однак, наведене твердження судом не приймається до уваги з огляду на те, що наявність в Законі №4452-VI такої норми, як стаття 38 вказаного Закону не може мати наслідком автоматичне визнання наведених вище договорів, укладених з третіми особами, нікчемними, без підтвердження такої нікчемності будь-якими належними та допустимими доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, суд критично оцінює зазначення відповідачем про укладення договорів з ОСОБА_3 як на підставу віднесення ПАТ «АКТАБАНК» неплатоспроможними з огляду на відсутність підтвердження будь-якими належними та допустимими доказами причино-наслідкового звязку між укладенням таких договорів з ОСОБА_3 в 2014 році та віднесенням ПАТ «АКТАБАНК» до категорії неплатоспроможних.

Сам факт укладання таких договорів не може свідчити про укладання банком правочину, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Крім того, суд зазначає, що укладення договорів поруки, застави майнових прав та використання інших, передбачених законодавством, засобів забезпечення виконання зобовязань одночасно з укладанням кредитних договорів, є усталеною діловою практикою, що лише підтверджує доводи позивача про відсутність факту надання переваги йому або третім особам.

Відповідачем не доведено суду, в чому саме полягає отримана позивачами перевага перед іншими кредиторами банку. Отже, звернення стягнення на заставлене право вимоги грошові зобовязання Банку не є перевагами чи пільгами в контексті приписів п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, відповідачем не наведено, а судом не встановлено доказів, які б свідчили, що спірні правочини є такими, що порушують публічний порядок, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання Уповноваженою особою правочинів нікчемними.

Крім того, відповідно до п. 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням № 826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016р., перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Отже, згідно діючого Порядку, відповідачем не дотримано строк проведення перевірки правочинів ПАТ «АКТАБАНК» на предмет нікчемності, оскільки вона мала бути проведена та закінчена в річний (максимальний) термін від дня початку процедури ліквідації, а саме до 15.01.2016 року.

Однак, повідомлення про нікчемність правочинів винесено 30 серпня 2017 року на адресу ОСОБА_1 та 31 серпня 2017 року на адресу ТОВ «БМ Транс».

Наполягаючи на правомірності дій відповідача щодо визначення наведених вище договорів нікчемними, відповідач не заперечує факту погашення заборгованості за кредитним договором №01-1682/Т від 04.02.2014 року з боку позивача та погоджується з таким негативним наслідком для позивача як відновлення заборгованості перед ПАТ «АКТАБАНК» з огляду на визнання відповідачем наведених вище договорів, нікчемними на підставі наказу «Щодо заходів, пов'язаних за наслідками виявлення нікчемних правочинів» від 30 серпня 2017 року №122, у звязку з чим суд вбачає підстави для його скасування як такого, що винесений не на підставі та не у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

Що стосується вимоги позивачів про скасування рішень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Актабанк» ОСОБА_2 у формі повідомлення про нікчемність правочинів вих. №1933 від 30.08.2017 року, направленого на адресу ТОВ «БМ Транс» та повідомлення про нікчемність правочинів вих. №1936 від 30.08.2017 року, направленого на адресу ОСОБА_1, суд зазначає, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки вказані повідомлення не є рішеннями субєкту владних повноважень, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, які можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

Суд вважає, що рішенням субєкта владних повноважень на підставі яких наступають правові наслідки для позивачів є - наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_2 від 30 серпня 2017 року №122 «Щодо заходів, пов'язаних за наслідками виявлення нікчемних правочинів», тому належним захистом прав та інтересів позивачів у спірних відносинах є визнання протиправним та скасування вказаного наказу.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В ході розгляду справи відповідачем не було доведено правомірність винесення своїх рішень та вчинення дій, у звязку із чим суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до положень ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов позивача 1- Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Транс» (, 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, буд.26), позивача 2-Єлманова ОСОБА_7 (рнокпп 4, 01030, АДРЕСА_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_2 (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка б. 53), про визнання протиправними дій та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_2 щодо визнання нікчемними договорів та направлення повідомлень про нікчемність правочинів із вимогами про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору № 01-1682/Т від 04.02.2014 року, що укладений між ПАТ «АКТАБАНК» та ТОВ «БМ Транс», а саме щодо правочинів (договорів):

- Договору застави майнових прав №01-1682/Т/4 від 04.08.2014 року, укладений з ОСОБА_3, предметом застави за яким є право вимоги на отримання грошових коштів за договором депозиту №В19/207580/Т від 28.11.2013 року на загальну суму 320 000,00 Євро строком повернення до 17.12.2014 року;

- Договору застави майнових прав №01-1682/Т/5 від 04.08.2014, укладений з ОСОБА_3, предметом застави за яким є право вимоги на отримання грошових коштів за договором депозиту №В19/207578/Т від 28.11.2013 року на загальну суму 400 000,00 доларів США строком повернення до 17.12.2014 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» ОСОБА_2 від 30.08.2017 року №122 «Щодо заходів, повязаних з наслідками виявлення нікчемних правочинів».

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БМ Транс»(, 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, буд.26) судові витрати у розмірі 2521,50 грн. (дві тисячі пятсот двадцять одна гривня 50 копійок).

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (рнокпп 4, 01030, АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 1011,10 грн. (одна тисяча одинадцять гривень 10 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_8