Справа № 725/4066/18
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/4066/18
Номер провадження 2-а/725/116/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судового засідання Сорокан М.М.,

представника позивача Главіцького В.В.,

відповідача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3., ОСОБА_4,

та перекладача Алієва Н.І.огли,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідач вперше прибув на територію України в 2012 році за паспортом громадянина Республіки Азербайджан виданого на ім'я ОСОБА_2 та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.01.2015 року був видворений з України до Азербайджану. В подальшому, вказаний громадянин змінив прізвище на «ОСОБА_2», виготовив нові документи та знову повернувся на до України, проте на підставі прийнятого рішення про його примусове повернення самостійно повернувся до Азербайджану.

Перебуваючи в Азербайджані відповідач знову змінив прізвище та ім'я з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 та повернувся до України, супереч рішенню про заборону в'їзду на територію України, де уклав шлюб з громадянкою України, отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні та зареєстрував своє місце проживання за адресою АДРЕСА_1.

Вказував на те, що видана відповідачу посвідка на тимчасове проживання в Україні була вилучена у встановленому законом порядку та відповідач немає документів на право проживання в Україні.

18.04.2018 року УДМС України в Чернівецькій області було прийняте рішення про примусове повернення відповідача, зобов'язавши останнього залишити територію України до 17.05.2018 року, проте відповідач самостійно у визначені терміни вказаного рішення не виконав, надалі нелегально знаходиться на території України.

У зв'язку з наведеним, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив видворити відповідача за межі території України.

Крім того, позивач вважає наявними ризики передбачені ст. 289 КАС України щодо ухилення відповідача від виконання рішення про примусове видворення, а тому просив затримати останнього з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України терміном до шести місяців.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав зазначених у ньому, крім того просив врахувати процесуальну поведінку відповідача, а також його спробу ухилитись від явки в судове засідання для розгляду даної справи у встановлені строки. Вказував на те, що 01.08.2018 року, після оголошення перерви в судовому засіданні, працівниками міграційної служби відповідач був виявлений на автовокзалі при спробі виїхати за межі м. Чернівці.

Відповідач, за участю перекладача, в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні позову, вважаючи, що при розгляді справи були допущені процесуальні порушення, зокрема не забезпечено йому можливість в повній мірі ознайомитись з матеріалами справи.

Представник відповідача ОСОБА_3. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 18.04.2018 року начальником ЧМВ УДМС у Чернівецькій області було прийняте рішення про примусове повернення відповідача та зобов'язано його покинути територію України у строк до 17.05.2018 року. Про вказане рішення та порядок його оскарження відповідач був повідомлений під розписку, про що свідчить відповідна відмітка у копії вказаного рішення.

Будь-яких належних та допустимих доказів визнання протиправним і скасування вказаного рішення про примусове повернення матеріали справи не містять, а тому відповідач зобов'язаний був виконувати рішення про його примусове повернення, яке набрало законної сили.

Разом з тим, за наслідками розгляду справи встановлено, що 31.07.2018 року відповідач був виявлений на території України та рішення про примусове видворення добровільно не виконав, у зв'язку з чим 31.07.2018 року працівниками міграційної служби складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.203 КУпАП та цього ж дня винесено постанову якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за вчинення вказаного правопорушення.

Так, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»

З системного аналізу положень ст.ст. 26, 30 вказаного Закону вбачається, що примусовому видворенню іноземця повинні передувати дві обставини, а саме: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Надані представником позивача докази та поведінка відповідача свідчать про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення про його примусове повернення та від самостійного і добровільного залишення території України, а тому він підлягає видворенню за межі території України.

Будь-яких доказів, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" матеріали справи не містять.

Статтею 289 КАС України передбачено, що підставами для застосування судом такого заходу як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України може бути наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Враховуючи обставини справи, надані представником позивача докази, суд вважає доведеним наявність ризику того, що відповідач буде ухилятись від його примусового видворення, а тому останнього слід затримати з метою забезпечення примусового видворення.

Частиною 11 ст. 289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців.

Враховуючи обставини справи, рішення суду в частині видворення слід допустити до негайного виконання відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 30, 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 268-272, 288, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до Азербайджану.

Затримати з метою забезпечення примусового видворення громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України терміном до шести місяців.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Допустити негайне виконання рішення відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Першотравневий районний суд м. Чернівці з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 01.08.2018 року о 17 год. 50 хв.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна