Справа № 814/770/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2018 р. № 814/770/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1
до за участю: позивача: ОСОБА_1 представника відповідача: Набатов І.І.Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20,Миколаїв,54001
провизнання протиправним п.11 додатку про норми видатку води та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради з вимогами визнати протиправним п.11 додатку про норми видатку води 300 літрів на добу на одного мешканця в багатоквартирних житлових будинках з водопроводом і каналізацією, з ваннами довжиною 1500-1700 мм та душами, затвердженого п.1, 2 рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 14.07.2017 №592, щодо нормативів питного водопостачання, водовідведення та норм водоспоживання населення на рівні питного водопостачання, водовідведення та норм водоспоживання населення на рівні питного водопостачання, які завищені та не відповідають розрахунковим добовим витратам води в житлових будинках, л/добу на одного мешканця, встановленим державними будівельними нормами ДБН В.2.5-64:2012, відповідно до додатку А, таблиці А.1 (житлові будинки з централізованим гарячим водопостачанням і з ваннами завдовжки більше ніж 1500 мм), які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 31.10.2012 №553 для ІІ - Південно-східного архітектурно-будівельного кліматичного районування території України; зобов'язати Виконавчий комітет Миколаївської міської ради привести п.11 додатку про норми видатку води на одного мешканця в багатоквартирних житлових будинках з водопроводом і каналізацією, з ваннами довжиною 1500-1700 мм та душами, затвердженого рішенням від 14.07.2017 №592, у відповідність до розрахункових добових витрат води в житлових будинках, л/добу на одного мешканця, які встановлені державними будівельними нормами ДБН В.2.5-64:2012 та затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 31.10.2012 №553 для ІІ - Південно-східного архітектурно-будівельного кліматичного районування території України із зазначенням витрат води 285 л/добу щодо загальної її кількості, в тому числі 115 л/добу гарячої води.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал» відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України надає йому послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Постачальником води при нарахуванні оплати за надані послуги значно завищені норми споживання водопостачання та водовідведення ніж ті, що встановлені ДБН В.2.5-64:2012, які є обов'язковими до виконання, як підзаконний нормативний акт технічного характеру. Відповідно до додатку А, таблиці А.1 зазначеного ДБН, розрахункові добові витрати води л/добу на одного мешканця в житлових будинках з централізованим гарячим водопостачанням і ванни и довжиною 1500-1700 мм та душами, в кліматичному районі ІІ, яким є м. Миколаїв, повинні складати 285 л/добу, в тому числі гаряча вода 115 л/добу. В зв'язку з тим, що гаряча вода в м. Миколаєві не подається декілька років, а за адресою: АДРЕСА_1, де проживає позивач, не подається з 01.05.2012, то розрахункові добові витрати холодної води л/доби на одного мешканця при нарахуванні оплати за послуги водопостачання та водовідведення повинні складати не більше 170 л/добу. Правові та організаційні засади застосування державних будівельних норм встановлені Законом України «Про будівельні норми» і відповідно до ст.2 цього Закону поширюються також на органи державної влади та органи місцевого самоврядування і тому рішення прийняти цим органами, які суперечать державним будівельним нормам є нікчемними.

Відповідач позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Відповідно до позиції відповідача, яка викладена у відзиві, рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №292 від 14.07.2017 «Про затвердження нормативів питного водопостачання й водовідведення та норм водоспоживання населення» гуртувалось на положеннях ст.29 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання, що затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1107 та Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, що затвердженні наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 27.09.2005 №148. ДБН В.2.5-64:2012, на якій посилається позивач жодного відношення не має до питання встановлення тарифів на воду. Розрахунок нормативів питного водопостачання для населення м. Миколаєва було здійснено згідно з Порядком розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання, Методикою визначення нормативів питного водопостачання. Відповідно до п.4 Порядку, нормативи питного водопостачання у конкретному населеному пункті науково обґрунтовуються згідно з Методикою визначення нормативів питного водопостачання населення спеціалізованими науково-дослідними організаціями на замовлення місцевих адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними після погодження з місцевими органами виконавчої влади з питань охорони здоров'я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства. На виконання відповідних повноважень, у 2016 році між департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради та ДП «Науково-дослідного конструкторсько-технологічного інституту міського господарства» укладався договір на виконання п.4 Порядку, відповідно до якого було розроблено відповідні нормативи питного водопостачання. В подальшому, розроблені нормативи питного водопостачання, на виконання п.6 Порядку були погоджені із відповідними державними органами. При прийнятті рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради, на виконання п.7.3 Методики визначення нормативів питного водопостачання, норми водоспоживання населення були затверджені на рівні нормативів питного водопостачання та водовідведення. Тобто, процедура затвердження нормативів водопостачання цілком і повністю проведена у відповідності до профільних вимог діючого законодавства, які стосуються цих питань.

В судовому засіданні позивач та представник відповідача підтримала свої позиції, викладені у процесуальних заявах по суті справи.

Суд розгляну справу в порядку загального провадження.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

15.04.2016 Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради уклав договір №28-10-16/183 на надання послуг із створення науково-технічної продукції з державним підприємством «Науково-дослідного конструкторсько-технологічного інституту міського господарства» на послуги щодо наукового досліджування та експериментального розроблення у сфери природних наук - розрахунок нормативів питного водопостачання для населення.

08.09.2016 ДП «Науково-дослідного конструкторсько-технологічного інституту міського господарства» на виконання вимог договору від 15.04.2016 передав Департаменту ЖКХ Миколаївської міської ради Узагальнення вихідних даних та проведення розрахунку нормативів питного водопостачання населення м. Миколаєва відповідно до чинної методики.

Відповідно до зазначеного узагальнення, норма розрахункової добової витрати води л/добу на одного мешканця в житлових будинках з централізованим гарячим водопостачанням і ванни довжиною 1500-1700 мм, та душами в м. Миколаїв повинні складати 300 л/добу, без гарячої води.

14.07.2017 виконавчий комітет Миколаївської міської ради ухвали рішення №592 «Про затвердження нормативів питного водопостачання й водовідведення та норм водоспоживання населення», яким затвердив розроблені державним підприємством «Науково-дослідного конструкторсько-технологічного інституту міського господарства», погоджені Управлінням екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації, Миколаївським регіональним управлінням водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Миколаївській області нормативи питного водопостачання й водовідведення.

Окрім іншого, зазначеним рішенням було затверджено норматив водопостачання й водовідведення у багатоквартирних житлових будинках, з водопроводом і каналізацією, з ваннами довжиною 1500-1700 мм та душами, з розрахунку на 1 особу 300 л/добу, 24 години на добу.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» порядок розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2-п.4 Порядку розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1107 від 25.08.2014 норматив (норма) питного водопостачання - розрахункова кількість питної води, яка необхідна для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб однієї людини протягом доби у конкретному населеному пункті, на окремому об'єкті або транспортному засобі.

Нормативи питного водопостачання використовуються для визначення обсягів постачання питної води у разі відсутності або тимчасової несправності засобів обліку споживання питної води.

Нормативи питного водопостачання у конкретному населеному пункті розробляються та науково обґрунтовуються згідно з Методикою визначення нормативів питного водопостачання населення спеціалізованими науково-дослідними організаціями на замовлення місцевих адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними після погодження з місцевими органами виконавчої влади з питань охорони здоров'я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Методика визначення нормативів питного водопостачання населення розробляється та затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства за погодженням з центральними органами виконавчої влади з питань охорони здоров'я, охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

Відповідно до п.3 Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, яка затверджена наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №148 від 27.09.2005 під час розроблення нормативів питного водопостачання у конкретному населеному пункті необхідно враховувати вимоги, встановлені пунктом 5 Порядку. Окрім цього, при розробці цих нормативів повинні враховуватись:

чинні норми водоспоживання, встановлені в даному населеному пункті;

наявність затверджених місцевим органом самоврядування графіків подавання холодної та гарячої води;

кількість води, фактично спожитої населенням у попередні три роки;

чисельність постійного населення міста з диференціацією за рівнями благоустрою житла щодо холодного та гарячого

водопостачання (наявності душів, ванн та іншого обладнання);

дані вибіркових приладних вимірювань кількості фактично спожитої питної води мешканцями даного населеного пункту в будинках з різним ступенем благоустрою.

Таким чином, головним критерієм при обрахунку нормативу споживання води, є не норма передбачена в ДБН, а дані вибіркових приладних вимірювань кількості фактично спожитої питної води мешканцями даного населеного пункту в будинках з різним ступенем благоустрою. Саме на підставі цих експериментальних замірювань норм споживання води у конкретному населеному пункті, дослідним шляхом встановлюється нормативи питного водопостачання та водовідведення.

Щодо посилання позивача на ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водогін та каналізації. Частина 1 Проектування. Частина ІІ Будівництво», то цей документ жодним чином не встановлює нормативи споживання води. Вимога, викладена у Додатку А щодо розрахункових витрат води, стосується того, що під час проектування та будівництві будинків, проектувальники та будівельники повинні забезпечити технічну можливість водопостачання та водовідведення у розмірах не менших, ніж зазначено у ДБН.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що спірний нормативний-правовий акт не суперечить норматив-правовим актом вищою юридичної сили, а за таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 НОМЕР_1) до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20,Миколаїв,542) відмовити.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення складено 27.07.18