Справа № 805/1786/17-а
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2018 року

Київ

справа №805/1786/17-а

адміністративне провадження №К/9901/7942/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Ханової Р.Ф., Олендера І.Я.

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2016 (суддя - Голубова Л.Б.)

та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 (судді - Гаврищук Т.Г., Блохін А.А., Сухарьок М.Г.)

у справі №805/1786/15-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі»

до Офісу великих платників податків ДФС

про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (далі - Товариство) звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, правонаступником якого є Офіс великих платників податків ДФС (далі - ДФС) від 27.12.2016, якими позивачу за затримку сплати грошового зобов'язання з податків на додану вартість та на прибуток застосовано штрафні санкції.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що ДФС під час проведення перевірки безпідставно не прийнялаа до уваги положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та не врахувала наявність у Товариства переплати з податку на прибуток, яку позивач просив зарахувати в погашення грошового зобов'язання.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017, позов задоволено:

- визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДФС від 27 грудня 2016 року № , № , № , № .

- стягнуто на користь Товариства витрати зі сплати судового збору в сумі 48 241, 91 грн.

Не погодившись з судовими рішеннями ДФС звернулась з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та відмовити в задоволенні позову. При цьому скаржник зазначив, що суди дійшли помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог невірно оцінивши залучені до справи докази та неправильно застосувавши при цьому норми матеріального і процесуального права.

Товариство своїх заперечень на касаційну скаргу не надало, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками камеральної перевірки Товариства з питання своєчасності сплати зобов'язань з податку на додану вартість у 2015 році та податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів за 2015 рік складено акт від 06 грудня 2016 року.

В акті викладено висновки контролюючого органу про порушення позивачем:

- абз.1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме Товариством несвоєчасно сплачено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у 2015 році;

- п. 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме Товариством несвоєчасно сплачено узгоджене податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених з участю іноземних інвесторів за 2015 рік.

На цій підставі ДФС 27.12.2016 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 137 561, 57 грн.за затримку до 30 календарних днів грошового зобов'язання з ПДВ;

- № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 1 889 898, 53 грн. за затримку більше 30 календарних днів грошового зобов'язання з ПДВ;

- № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 91 434, 60 грн. за затримку до 30 календарних днів грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів;

- № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 1 097 232, 64 грн. за затримку більше 30 календарних днів грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів.

Задовольняючи адміністративний позов суди попередніх інстанцій послались на те, що з огляду на приписи положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон N1669-VII) Товариство з 14 квітня 2014 року звільнено від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість. Крім того, відповідачем безпідставно не задоволено звернення Товариства щодо зарахування надміру сплаченого платежу з податку на прибуток приватних підприємств на погашення грошового зобов'язання зі сплати податку на прибуток.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що станом на 01.03.2015 у Товариства існувала переплата з податку на прибуток приватних підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, у розмірі 9 215 734, 14 гривень.

03.03.2015 позивач звернувся до СДПІ з обслуговування великих платників податків у м. Донецьку, на обліку якої в той час знаходилось Товариство, із завою про зарахування вказаної переплати на погашення грошового зобов'язання зі сплати авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у сумі 8 814 180 грн. за березень-грудень 2015 року.

У відповіді від 16.03.2015 на вказане звернення податковий орган виклав прохання залишити вказану переплату з податку на прибуток на особовому рахунку Товариства до другого кварталу 2015 року.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань на час звернення Товариства до контролюючого органу визначались статтею 43 Податкового Кодексу України.

Так, згідно з приписами статті 43 ПК України надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів, зокрема, на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету.

Оскільки на час звернення із заявою про зарахування переплати на погашення грошового зобов'язання зі сплати податку на прибуток за березень-грудень 2015 року не існувало встановлених статтею 43 ПК України перешкод для реалізації наданого Товариству права направити суму переплати на погашення грошового зобов'язання з інших платежів, у податкового органу, у відповідності до приписів пункту 43.35 цієї статті, у податкового органу виник обов'язок вчинити дії для забезпечення виконання заяви.

Проте, в порушення вищенаведених вимог ПК України, заяву Товариства задоволено не було.

Крім того, з акту перевірки та інформації, наданої ДФС вбачається, що податкові зобов'язання з податку на прибуток Товариства за березень-вересень 2015 року було погашено у жовтні 2015 року за рахунок переплати, що обліковувалась на особистому рахунку Товариства.

Не прийнявши до уваги при прийнятті податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податку на прибуток підприємств вищенаведених обставин, відповідач, всупереч приписів частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), не довів належними та допустимими доказами, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень - рішень він діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; добросовісно; розсудливо та з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За таких обставин, дії ДФС щодо застосування до Товариства штрафних санкцій за затримку сплати грошового зобов'язання з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, та прийняття податкових повідомлень-рішень № та № від 27.12.2016 обґрунтовано судами попередніх інстанцій визнано протиправними, а повідомлення-рішення - скасовано.

Щодо позову в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДФС від 27 грудня 2016 року № та № , то колегія суддів виходить із такого.

Вказаними повідомленнями-рішеннями до позивача застосовано штрафні санкції за затримку сплати грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість.

Задовольняючи адміністративний позов в цій частині суди попередніх інстанцій виходили з того, що положеннями Закону N1669-VII Товариство з 14 квітня 2014 року звільнено від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов'язань щодо своєчасної сплати узгоджених податкових зобов'язань.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що положення статті 10 Закону № 1669 є спеціальною нормою закону, яка для суб'єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об'єктивних обставин - проведення антитерористичної операції - встановлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків, в тому числі й в частині неналежного виконання обов'язку своєчасної сплати грошового зобов'язання.

Наявність у Товариства сертифікату Торгово-промислової палати України від 05.09.2014 року №2891/05-4, як належного доказу обумовленого статтею 10 Закону № 1669-VII, є також підставою для звільнення позивача від відповідальності, передбаченої статтею 126 Податкового кодексу України.

Касаційна скарга ДФС не спростовує правильність доводів, якими мотивовано судові рішення, не дає підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС - залишити без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22.08.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

І.Я. Олендер