Справа № 466/3802/18
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3802/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Зими І.Є.

за участю секретаря Окілко В.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

17.05.18р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до УПП у Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 651480 від 11.05.2018р. про притягнення її до адмінвідповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.05.18р. вона перебуваючи в м. Івано-Франківськ, припаркувала свій автомобіль «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 по вул. Грушевського, 3 на спеціально відведеній платній стоянці, оплативши чотири години за послуги паркування, після чого пішла по своїм справам. Повернувшись на місце, вона не виявила свого автомобіля, та як пізніше з'ясувала, такий був евакуйований на штраф майданчик. При цьому інспектором поліції Печерига О.Г. відносно неї складено оскаржувану постанову, з тексту якої вбачається, що вона здійснила зупинку свого автомобіля ближче 10 м від виїзду з прилеглої території та створила перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушила п. 15.9 «д», «и» ПДР України.

Позивач вважає дану постанову незаконною, таку, що підлягає скасуванню, оскільки винесена за відсутності жодних доказів, на підставі яких було встановлено наявність скоєного адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила такий задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, позов не визнав та просив у задоволенні такого відмовити, вважає позов безпідставним та не обґрунтованим, додавши фотокопії з місця події, з яких вбачається порушення позивачем ОСОБА_1 правил стоянки транспортних засобів.

Заслухавши пояснення позивача, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з Постанови інспектора Печериги О.Г. серії АР № 651480 від 11.05.2018 року, гр-ка ОСОБА_1 10.05.2018 о 13 год. 30 хв. у м. Івано-Франківськ по вул. Грушевського, 3 припаркувала автомобіль «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 ближче 10 м від виїзду з прилеглої території та створила перешкоду для руху інших транспортних засобів, чим порушила п. 15.9 «д», «и» ПДР України. Даною постановою позивача визнано винуватою за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн.

Згідно до ч.3 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно до 15.9. Правил дорожнього руху зупинка забороняється: ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Як вбачається з доданих відповідачем фотокопій з місця події, автомобіль «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 знаходився запаркованим біля лівого краю проїзної частини навпроти виїзду з прилеглої території, відділеною горизонтальною розміткою 1.4 жовтого кольору.

Дана розмітка 1.4 позначає, де заборонено зупинку та стоянку транспортних засобів.

Проте водій ОСОБА_1 здійснила стоянку свого автомобіля з порушенням п. 15.9 ПДР України, при цьому завдаючи незручності виїзду іншим водіям з прилеглої території.

Таким чином суд вважає, що оскаржувана постанова, складена на підставі ст.283 та 284 КУпАП та відповідає вимогам цього кодексу.

Основні завдання поліції викладені у ст..23 Закону України «Про Національну поліцію», за приписами якої поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Суд дійшов висновку про те, що інспектор поліції при несенні служби і виявленні адміністративного правопорушення з боку позивача діяв правомірно в межах своїх повноважень, відповідно до своїх службових обов'язків. Підстав для скасування винесеної постанови суд не вбачає. Здійсненою стоянку позивач порушив вимоги вище перелічених пунктів Правил дорожнього руху.

При цьому суд також враховує, що розгляд справи відбувся за місцезнаходженням органу поліції у зв'язку з неможливістю проведення розгляду за місцем правопорушення з причини відсутністю позивача на місці події та у зв'язку з тим, що транспортний засіб, в порядку ст. 265-2 КУпАП довелось евакуювати з місця стоянки.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 245 КАС України , суд,

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач: Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, адреса: м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. Є. Зима