Справа № 814/1435/18
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 липня 2018 р. № 814/1435/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Юженергобуд", Промзона, а/с 62,Южноукраїнськ,Миколаївська область,55001
до за участю: представника позивача: Кривіцька Ж.О. Управління Держпраці у Миколаївській області, вул. Маршала Василевського, 40/1,Миколаїв,54003
проскасування постанови від 11.05.2018 № МК 745/319/АВ/ТД-ФС, податкове повідомлення-рішення від 18.01.2017 № 0,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Южненергобуд» звернувся до адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Миколаївській області з вимогами скасувати постанову про накладення штрафу №МК 745/319/АВ/ТД-ФС від 11.05.2018. Свої позовні вимоги товариство обґрунтувало тим, що інспектором здійснено перевірку 11 договорів підряду з підрядниками фізичними особами, які надають послуги на підприємстві відповідно до вимог договору підряду, а не трудового договору. В акті перевірки зазначено, що всупереч вимог чинного законодавства накази про прийняття на роботу на 11 працівників не видавалася, трудовий договір не укладався. Тобто, фізичні особи були допущені до роботи без належного оформлення трудових відносин. Інспектор праці, встановлюючи такий факт невірно трактує взаємовідносини, які виникли між ПАТ «Юженергобуд» та фізичними особами підрядника, а саме: «за договором підряду, які було оглянуто інспектором праці, фізичні особи, як виконавці, зобов'язались на власний ризик виконувати роботу, а ПАТ «Юженергобуд» як замовник має на підставі акту приймання виконаних робіт прийняти дану роботу та виплатити виконавцеві винагороду». Пункт 3.2 договору зазначено «Відповідальність за безпеку життя та здоров'я на час виконання робіт бере на себе підрядник». Накази про прийняття на роботу фізичних осіб, перелічених в акті перевірки від 20.04.2018 ПАТ «Юженергобуд» не видавав, трудові договори не укладав, нараховувалась винагорода, як підряднику, а не заробітна плата, як працівнику. Підрядні роботи фізичні особи виконували у межах цивільно-правового договору, без навчання та перевірки знань з охорони праці, проходження інструктажів з охорони праці. В табелях робочого часу працівників по підприємству за період, що перевірявся, зазначені в акті особи не значяться. Фізичні особи, з якими укладені цивільно-правові угоди (договори підряди), жодного разу не зверталися до підприємства з проханням внести запис до трудової книжки про працевлаштування як працівників підприємства, такі докази в матеріалах перевірки також відсутні, а тому ПАТ «Юженергобуд» відсутні будь-які підстави видавати накази про прийняття на роботу фізичних осіб без на те їх згоди. За змістом ч.1 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою. Інспектор при перевірці не витребував всі необхідні документи, що стосуються договору підряду, а вимагав лише документи щодо оформлення трудових відносин, зокрема трудові книжки та накази про прийняття на роботу відповідних працівників. ПАТ «Юженергобуд» звернулось до Інституту Держави і Права ім Корецького В.М. з заявою про надання наукового-правового експертного висновку на предмет юридичної ідентифікації договорів, укладених між ПАТ «Юженергобуд» та фізичним особами на виконання певних робіт. Відповідно до висновку Інституту договори, укладені між ПАТ «Юженергобуд» з фізичними особами за своїм змістом, правовою природою, спрямованістю, тощо, відносяться до категорії цивільно-правових договорів, зокрема, договорів підряду будівельників та інших робіт, а не трудових договорів (угод).

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію обґрунтував тим, що у ході інспекційного відвідування встановлено порушення з боку позивача вимог ч.1, 3 ст.24 КЗпП України щодо допущення до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу стосовно 11 робітників, щодо яких маються договору підряду. Строки дії договорів підряду до 31.12.2018. Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Тобто, трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Як вбачається в п.1.1 зазначених договорах підряду обсяг виконуваної роботи (надання послуг) не визначено у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню та можуть бути відображені в акті їх приймання, які повинно бути зазначено в цивільно-правовому договорі, а визначено у вигляді професії. В актах приймання-передачі робіт за договорами підряду також не конкретизується перелік робіт із зазначенням їх об'єму або обсягу, які приймаються замовником. Зазначене свідчить про те, що вищезазначені договори підряду мають ознаки трудових договорів.

Суд розглянув справу в порядку загального провадження.

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ПАТ «Юженергобуд» зареєстровано в якості юридичної особи 31.08.1993. Основним видом діяльності товариство є виготовлення виробів із бетону для будівництва; будівництво житлових і нежитлових будівель (основний) та інше.

З січня по березень 2018 року ПАТ «Юженергобуд» укладено 11 договорів підряду: з ОСОБА_4 №228/01-2018 на послуги електромонтажника, з ОСОБА_2 №278/02-2018 на послуги електромонтажника, з ОСОБА_5 №113/01-2018 на послуги монтажника технологічних трубопроводів, з ОСОБА_6 №246/02-2018 на послуги монтажника, сталевих та залізобетонних конструкцій, з ОСОБА_7 №120/01-2018 на послуги маляра, з ОСОБА_8 №138/01-2018 на послуги бетоняра, з ОСОБА_9 №346/03-2018 на послуги бетоняра, з ОСОБА_10 №243/02-2018 на послуги електрозварювальника-аргонщика, з ОСОБА_11 №231/01-2018 на послуги машиніста автокрана, з ОСОБА_12 №356/03-2018 на послуги арматурника, з ОСОБА_13 №249/02-2018 на послуги інженера ОТК будівельної лабораторії.

Строк дії зазначених договорів підряду визначено до 31.12.2018.

20.04.2018 інспектор праці Управління Держпраці у Миколаївській області провів інспекційне відвідування ПАТ «Юженергобуд», за результатами якого складено Акт №МК 745/319/АВ.

Під час інспекційного відвідування, інспектор праці дійшов висновку, що трудові відносини ПАТ «Юженергобуд» з ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є трудовими, а не цивільно-правовими, у зв'язку з чим зафіксував в діях роботодавця порушення вимог ст.24 КЗпП України.

Зазначене правопорушення кваліфіковано за абзацем 2 частини 2 статті 265 КЗпП України фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

11.05.2018 за результатами перевірки перший заступник начальника управління Держпраці у Миколаївській області виніс постанову про накладення штрафу №МК 745/319/АВ/ТД-ФС, якою на ПАТ «Юженергобуд» накладено штраф у розмірі 1228590 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У відповідності до статті 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома роботодавця.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як вбачається з наведених вище цивільно-правових договорів про надання послуг, укладених позивачем з фізичними особами, предметами останніх є послуги інженера ОТК, бетоняра, маляра, електрозварника та ін.

Так, предметом укладених договорів позивача з фізичними особами є процес праці, а не її кінцевий результат. Фізичні особи повинні були виконувати систематично певні трудові функції на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк. При цьому, в укладених договорах не визначається обсяг виконуваної роботи, а обумовлюється у вигляді зобов'язання виконувати роботи (надавати послуги).

В самих договорах ніде не зазначається, який саме конкретно результат роботи повинен передати виконавець замовнику, не визначено переліку завдань роботи, її обсягу, видів тощо.

Ще одна відмінність між зазначеними договорами полягає в тому, що за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації, тощо.

Суд вбачає, що у цьому випадку між найманими працівниками та ПАТ «Юженерго» укладено цивільно-правовий договір лише з метою приховати реальний трудовий договір.

Відповідно до ст.235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 04.07.2018 по адміністративній справі №820/1432/17 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/75148848).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість прийнятої відповідачем постанови №МК 745/319/АВ/ТД-ФС від 11.05.2018 та відсутності підстав для її скасування.

В задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Юженергобуд" (Промзона. а/с 62,Южноукраїнськ,Миколаївська область,559) до Управління Держпраці у Миколаївській області (вул. Маршала Василевського, 40/1,Миколаїв,541) відмовити.

2. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко

Повний текст рішення складено 30.07.18