Справа № 671/1292/18
Суддя: Павлова А. С.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 671/1292/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в особі судді Павлової А.С. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2, до Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про про визнання дій незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06.07.2018 він вирушив з с. Забари Саратського району Одеської області до с. Загірне Стрийського району Львівської області, керуючи транспортним засобом MAN 26.413 (реєстраційний номер НОМЕР_1) з напівпричепом TAD ПНР-15 (реєстраційний номер НОМЕР_2).

07.07.2018 приблизно о 16:20 год. на а/д М-12 Стрий-Знам'янка, 346 км його зупинив інспектор роти № 1 батальйону УПП в Вінницькій області ДПП старший лейтенант поліції Ворнік В.П. і звинуватив у тому, що він, нібито, віз вантаж, габарити якого перевищують нормативно встановлені, не маючи на це відповідного дозволу. Як наслідок, відносно позивача було винесено постанову, якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Після чого, інспектор дозволив та не перешкоджав йому рухатися далі за маршрутом та повідомив, що протягом всього маршруту його вже ніхто не притягне до відповідальності за це адміністративне правопорушення.

Разом з тим, сама зупинка транспортного засобу була безпідставною, оскільки жодних положень ПДР позивач не порушував, а інспектор не зміг назвати йому підставу для його зупинки.

Згідно заявки № 36 від 05.07.2018 на перевезення вантажу передбачалось перевезення комбайну CLASS 670 з жаткою з с. Забари Саратського району Одеської області до с. Загірне Стрийського району Львівської області. Відповідно до заявки габаритні розміри даного комбайна становлять: довжина - 7,69 м.; ширина - 3,49 м.; висота - 3,9 м. В зв'язку з цим, приватним підприємством «Транс-Авто-Д», де працює позивач на посаді водія вантажного автотранспорту, було замовлено дозвіл № 99 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи від 07.06.2018, виданий управлінням безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України. Інспектором вказані документи до уваги взяті не були.

Крім того, зупинка транспортного засобу інспектором була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів габаритно-вагового контролю.

Також, при винесені постанови інспектором не було враховано той факт, що позивача в той самий день, 07.07.2018 о 15:30 год. уже було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 22.5 ПДР згідно постанови БР № 020757 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

У зв'язку з наведеним, позивач просив визнати дії інспектора неправомірними та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 07.07.2018 серії ВР № 172557, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Суд, ознайомившись із матеріалами позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст.ст. 4, 257, 268-272, 286 КАС України дана адміністративна справа, як термінова незначної складності розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, ухвалою від 20.07.2018 прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, запропонувавши відповідачу до 29.07.2018 надати відзив на позовну заяву, у якому викласти заперечення проти позову.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками направлені відповідачу на його електронну адресу (а.с. 24).

Відзиву на позовну заяву, клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 172557 від 07.07.2018 (а.с. 13) слідує, що позивача визнано винним в тому, що він, керуючи транспортним засобом MAN 26.413 (номерний знак НОМЕР_1) 07.07.2018 о 16:20 год. на а/д М-12, 346 км, перевозив великогабаритний вантаж ширина якого більша, ніж 2,6 м. без спец. дозволу, чим порушив п. 22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення за ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18.01.2001 року (далі - Порядок) вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктами 22.4 та 22.5 ПДР встановлено, що вантаж, що виступає за габарити транспортного засобу спереду або ззаду більш як на 1 м, а за шириною перевищує 0,4 м від зовнішнього краю переднього або заднього габаритного ліхтаря, повинен бути позначений відповідно до вимог підпункту "з" пункту 30.3 цих Правил. За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Порядку).

Пунктами 25-28 Порядку визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред'являтися на вимогу уповноважених осіб.

З дозволу № 99 НГ, долученого до справи позивачем (а.с. 17) вбачається, що він дозволяє рух транспортного засобу MAN (номерний знак НОМЕР_1), причепу TAD ПНР-15, державний номерний знак НОМЕР_2 з вантажем - технікою. При цьому, у вказаному дозволі зазначені наступні параметри транспортних засобів: довжина - 24,00 м., ширина - 3,49 м., висота - 4,49 м., загальна вага автопоїзду з вантажем - 52,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - 11 т.

Із заявки на проведення робіт з транспортування техніки № 36 від 05.07.2018 (а.с. 18), товарно-транспортної накладної № 36/1 від 06.07.2018 (а.с. 19) наданих позивачем слідує, що комбайн GLAAS 670 та жатка, які він транспортував у день складення відносно нього оскаржуваної постанови, мають наступні габарити: 7,69х3,49х3,90.

Таким чином, посилання інспектора в постанові про відсутність дозволу на перевезення великогабаритного вантажу, ширина якого більша, ніж 2,6 м. є безпідставною.

Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які відомості про те, яка саме невідповідність габаритів вантажу з дозволом № 99 НГ була встановлена інспектором поліції, а також значення проведених замірів.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з'ясовані ці обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, факт вчинення правопорушення ОСОБА_1, а саме перевезення великогабаритного вантажу без відповідного дозволу іншими належними доказами, крім постанови серії ВР № 172557 від 07.07.2018, відповідачем не підтверджено.

Суд зазначає, що суб'єкт владних повноважень належних доказів законності притягнення позивача до адміністративної відповідальності суду не надав, доводів представника позивача, зазначених у позові не спростував.

В той же час, позивач надав належні та допустимі докази того, що він 07.07.2018 перевозив великогабаритний вантаж маючи на його перевезення відповідний дозвіл, виданий у встановленому законом порядку.

Також, суд погоджується з позивачем, що Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок), який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Підпунктом 4 п. 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку).

Відповідачем жодним чином не спростовано твердження позивача про те, що габаритне вимірювання, проведене інспектором не відповідало наведеним вище умовам Порядку, зокрема, щодо проведення такого вимірювання не у пункті габаритно-вагового контролю.

Згідно зі ст. 62 Конституції України всі сумніви в доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що його в той день уже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за те, що він, керуючи транспортним засобом MAN 26.413 з напівпричепом TAD ПНР-15 рухався з порушенням правил перевезення великогабаритних та великовагових транспортних засобів, що вбачається з постанови серії БР № 020757 від 07.07.2018 (а.с. 14), оскільки правопорушення на транспорті не є продовжуваними і після кожного випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за їх вчинення це не дає останній права знову порушувати Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови та закриття справи є законними і обґрунтованими.

Також суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде визнання протиправною та скасування вищевказаної постанови, а не визнання протиправними дій інспектора поліції щодо складання оскаржуваної постанови, який, крім того, не являється відповідачем в даній справі. Тому позовна вимога про визнання дій інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ворніка Василя Павловича щодо винесення постанови серії ВР № 172557 від 07.07.2018, на думку суду, задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 7, 9, 132-1, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання дій незаконними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Постанову серії ВР № 172557 від 07.07.2018 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Відмовити у задоволенні вимоги про визнання незаконною дії інспектора роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ворніка Василя Павловича щодо винесення постанови серії ВР № 172557 від 07.07.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду безпосередньо, або через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_3, адреса проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Управління патрульної поліції в Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Рішення складено 30.07.2018.

Суддя: