Справа № 807/1518/15
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/5034/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Улицького В.З.,

за участю секретаря Бедрій Х.П.

представника апелянта Товт М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Відділу культури і туризму Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду (постановлену головуючим - суддею Гаврилко С.Є. о 14 год. 23 хв. у м. Ужгороді) у справі № 807/1518/15 за адміністративним позовом Відділу культури і туризму Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області до Хустського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Державної податкової інспекції в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, Головного управління ДФС у Закарпатській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про визнання бездіяльності органу владних повноважень протиправною та зобов'язання його вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить:

прийняти позовну заяву до розгляду;

поновити відділу культури і туризму Іршавської РДА строк для звернення до суду визнавши причини його пропуску поважними;

визнати дії управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області щодо відмови в поверненні, або зарахуванні в рахунок майбутніх платежів надмірно сплачених у період з 01.07.2009 по 31.05.2012 до Пенсійного фонду відділом культури і туризму Іршавської РДА страхових внесків у сумі 60577, 39 грн. неправомірними;

зобов`язати відповідача 1 управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області та відповідача 2 Державно податкову інспекцію в Іршавському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області зарахувати в рахунок майбутніх платежів по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування надмірно сплачені у період з 01.07.2009 по 31.05.2012 відділом культури і туризму Іршавської РДА кошти у сумі 60577, 39 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що в період з 27.05.2012 по 02.08.2012 Державною фінансовою інспекцією в Закарпатській області було проведено ревізію стану фінансово-господарської діяльності у відділі культури і туризму Іршавської РДА Закарпатської області за період діяльності з 01.07.2009 по 31.05.2012. Проведеною ревізією було встановлено, у тому числі, що бухгалтерією відділу культури і туризму за період з 01.07.2009 по 31.05.2012 надмірно нараховано та сплачено до Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області від суми фонду оплати праці п`яти працівників відділу, які є інвалідами, по загальній ставці в 2009, 2010 роках - 32, 2% та в 2011, 2012 роках - 36, 3% замість 4 %, передбачених Законом України «Про збір на обов`язкове пенсійне страхування» від 26.06.1997 за № 400/97, різниця в переплаті, у зв`язку із застосуванням невірної відсоткової ставки, становить 60577, 39 грн.. 23.07.2012 до управління Пенсійного фонду в Іршавському районі за вих.. № 01-13/421 було направлено претензію, відповідно до якої позивач просив провести взаємозвірку проведених відрахувань та повернути або зарахувати в рахунок майбутніх платежів вищенаведену суму. В подальшому позивач 05.05.2015 та 15.05.2015 знову звернувся з листами за № 01-23/205 та № 01-23/225 до управління Пенсійного фонду в Іршавському районі щодо повернення або зарахування в рахунок майбутніх платежів 60577, 39 грн. зайво сплачених коштів. У відповідь пенсійний фонд надав лист-роз`яснення від 02.06.2015 № 2147/04, у якому вказав, що підстав для задоволення вищевказаних звернень позивача немає.

Ухвалою ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.05.2018 позов залишено без розгляду.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем підстави пропуску строку на звернення до суду є неповажними, оскільки 10.09.2012 на претензію № 01-13/421 від 23.07.2012 позивач отримав відповідь, що зазначені позивачем кошти не підлягають поверненню.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що у журналі реєстрації вхідної кореспонденції відділу культури і туризму Іршавської РДА відповідь Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі № 4729/04, яка зареєстрована позивачем 10.09.2012 названо як «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», а не відповідь на претензію від 23.02.2012.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та надав пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що Державною фінансовою інспекцією в Закарпатській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності відділу культури та туризму Іршавської РДА за період 01.07.2009 по 31.05.2012, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 02 02.08.2012 № 07-04/73.

Позивачем 23.07.2012 було направлено управлінню Пенсійного фонду України в Іршавському районі Закарпатської області претензію № 01-13/421, за якою позивач просив провести взаємозвірку проведених відрахувань по внескам за період з 01.07.2009 по 31.05.2012, сплачених за працюючих інвалідів та повернути зайво сплачені кошти у сумі 60577,39 грн., або зарахувати їх в рахунок майбутніх платежів.

10.08.2012 на адресу позивача, за результатами ревізії надійшла вимога Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 07.08.2012 № 07-04-6-14/6256 «Про усунення порушень виявлених ревізією у відділі культури і туризму Іршавської РДА», за якою від позивача у строк до 30.08.2012 вимагалось вжити заходів щодо усунення порушень, в тому числі повернути надмірно сплачені до Пенсійного фонду України в Іршавському районі кошти у сумі 60577, 39 грн.

Оскільки вимога у визначені строки, виконана позивачем не була, Державна фінансова інспекція у Закарпатській області 21.09.2012 звернулася з позовною заявою до Закарпатського окружного адміністративного суду про зобов`язання позивача відшкодувати виявлені ревізією фінансові порушення в тому числі і надмірно сплачені страхові внески у розмірі 60577, 39 грн.

04.02.2013 судом було ухвалено постанову та 17.06.2013 видано виконавчий лист, за яким позивача зобов`язано виконати вимоги від 07.08.2012 № 07-04-6-14/6256 в повному обсязі.

Виконуючи доручення голови Іршавської РДА від 30.04.2015 № 04-02/7 щодо виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.02.2013 року, позивач знову 05.05.2015 року та 15.05.2015 звернувся з листами за № 01-23/205 та №01-23/225 до управління Пенсійного фонду в Іршавському районі щодо повернення або зарахування в рахунок майбутніх платежів 60577, 39 грн. зайво сплачених коштів.

У відповідь пенсійний фонд надав лист-роз`яснення від 02.06.2015 № 2147/04, в якому вказав, що підстав для задоволення вищевказаних звернень позивача немає.

Вважаючи такі дії пенсійного фонду протиправними, позивач 06.08.2015 звернувся до суду з відповідними позовними вимогами

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з'ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 99 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року, тобто на час пред'явлення адміністративного позову до суду) було визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017 року), адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Нормами КАС України в редакції чинній після 15.12.2017 року, тобто на час винесення ухвали суду першої інстанції від 15.05.2018 року, також врегульовано питання щодо строків звернення до адміністративного суду.

Так, статтею 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частин 3, 4 ст.240 КАС України, про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Відтак адміністративний суд зобов'язаний в кожному випадку з'ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов'язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Так, як на поважність пропуску строку звернення до суду позивач вказує на те, що ними вживалися заходи досудового врегулювання спору, однак лише 06.06.2015 управління Пенсійного фонду надало своє рішення від 02.06.2015 № 2174/04 згідно якого позивачу в зарахуванні в рахунок майбтніх платежів надмірно сплачених внемків у сумі 60577, 39 грн. відмовлено. Тобто вказують на те, що 06.06.2015 дізналися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому в силу ст. 99 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017) строк звернення до суду по суті не пропущено, або пропущено з поважних причин.

Разом з цим колегія суддів вважає такі доводи безпідставними, оскільки, як зазначив суд першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що 23.07.2012 за вих. № 01-13/421 було направлено претензію, за якою позивач проси провести взаємозвірку проведених відрахувань та повернути або зарахувати в рахунок майбутніх платежів вищенаведену суму. В подальшому позивач 05.05.2015 та 15.05.2015 знову звернувся з листами за № 01-23/205 та №01-23/225 до управління Пенсійного фонду в Іршавському районі щодо повернення або зарахування в рахунок майбутніх платежів 60577,39 грн. зайво сплачених коштів.

На виконання ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.03.2018 про витребування доказів, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області направлено матеріали виконавчого провадження АСВП № 40628588 з примусового виконання виконавчого листа № 807/51/13 від 17.06.2013. У вказаному виконавчому провадженні міститься лист позивача від 08 2013 року за № 01-23/645, яким позивач інформує начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатській області, що до Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі подано претензію про повернення коштів, сплачених як страхові внески на суму 60577,39 грн., на яку було надано відповідь про те, що кошти не підлягають поверненню. До цього листа позивачем додано відповідну відповідь Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі № 4729/04, яка зареєстрована позивачем 10.09.2012 з поставленням відповідної резолюції також 10.09.2012. (а.с. 159, 160)

Тобто, згідно витребуваних на вимогу суду доказів вбачається, що про відмову у поверненні коштів, сплачених як страхові внески на суму 60577,39 грн, позивачу стало відомо 10.09.2012, а не 06.06.2015, як це зазначено в позовній заяві.

Щодо доводів апелянта про те, що у журналі реєстрації вхідної кореспонденції відділу культури і туризму Іршавської РДА відповідь Управління Пенсійного фонду України в Іршавському районі № 4729/04, яка зареєстрована позивачем 10.09.2012 названо як «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», а не відповідь на претензію від 23.02.2012 на переконання колегії суддів може свідчити про описку чи помилку особи, яка здійснювала запис у цей журнал, оскільки номер вхідного документа та його дата, №4729/04 від 05.09.2012, повністю співпадають з номер та датою відповіддю на претензію позивача від 23.07.2012 за вих. № 01-13/421.

З огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та у відповідності до норм КАС України залишив позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу культури і туризму Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 807/1518/15 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 26 липня 2018 року