Справа № 760/765/17
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2017-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/651/17
Справа №760/765/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Коваленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві, Інспектора роти № 6 батальйону № 1, лейтенанта поліції Кривохиженко Юлії Вікторівни про визнання незаконними дій інспектора та скасування постанови серії АР №281814 від 29.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 1, лейтенанта поліції Кривохиженко Ю.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 29 грудня 2016 року щодо нього інспектором роти № 6 батальйону № 1 Управління поліції м. Києва, лейтенантом поліції Кривохиженко Ю.В. та лейтенантом поліції цього підрозділу Гусаком К.О. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Позивач посилався на те, що рухаючись у м. Києві по вулиці І. Мазепи біля будинку 4/6 був зупинений працівниками патрульної поліції. При з'ясуванні причини зупинки патрульні поліцейські, не повідомляючи деталі порушення правил дорожнього руху, склали постанову про накладення адміністративного штрафу на ОСОБА_1

Позивач зазначає, що відповідно до постанови серії АР №281814 від 29.12.2016, місце розгляду справи зазначене за адресою: вул. І. Мазепи, 4/6, а місце скоєння адміністративного правопорушення зазначене - вул. Московська, 15, проте, за вказаною адресою він не знаходився взагалі. Вказані місця розташовані за декілька кварталів одне від одного.

Вказав, що в постанові зазначено про порушення ним п. 17.1. Правил дорожнього руху України - рух смугою для руху маршрутних транспортних засобів, разом з тим, відповідачем, на думку позивача, не враховано наявність обставин, які виключають адміністративну відповідальність, зокрема, існування умов крайньої необхідності. Однак, для встановлення обставин адміністративного правопорушення, інспекторами поліції не було з'ясовано фактичне місце знаходження авто позивача, яким він керував, наявність відповідних знаків у цьому місці, не було враховано пояснення водія, та докази фіксації порушення Правил дорожнього руху.

У свої письмових поясненнях позивач вказав, що 29.12.2016, в обідній час, він прибув у власних справах до Київського апеляційного адміністративного суду, розташованого по вулиці Московській, 8. Під'їхав до даного будинку на автомобілі JEEP COMPASS, реєстраційний номер НОМЕР_1, за наступним маршрутом: з вулиці Іван Мазепи повернув на вулицю Московську, де, за будинком № 3 (знаходиться магазин «Секунда») повернув ліворуч на вулицю Левандовського, звідти перед будинком № 4 завернув праворуч у двір та проїхавши в кінець цього житлового будинку повернув направо і через декілька метрів по лівій стороні припаркував свій автомобіль на стоянці, серед інших транспортних засобів. Дана стоянка розташована навпроти, через проїзну частину дороги, Київського апеляційного адміністративного суду, між будинком № 13 по вулиці Московській та будинком № 6 по вулиці Левандовського в м. Києві. Після вирішення своїх справ сів за кермо свого автомобіля та виїхав зі стоянки на вулицю Московську в м. Києві, повернувши праворуч в напрямку станції метро «Арсенальна». Жодного дорожнього знаку, який забороняв рух у цьому напрямку на стовпах, асфальтному покритті, на проводах поверху руху його пересування не було, і наразі вони там також відсутні.

З огляду на наведене, позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною, винесеною з порушенням прав позивача та чинного законодавства, та є такою, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29 грудня 2016 року щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України за рух в м. Києві по вул. Московська, 15, смугою для руху маршрутних транспортних засобів, тобто, порушення п. 17.1. ПДР України.

У п. 17.1. Правил дорожнього руху вказано, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КпАП України відповідальність настає, зокрема, за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив складену інспектором постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Заперечуючи свою вину в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, позивач стверджував, що не порушував ПДР, жодного дорожнього знаку, який забороняв рух у напрямку, куди він їхав на своєму авто на стовпах, асфальтному покритті, на проводах поверху руху його пересування не було, і наразі вони там також відсутні. На підтвердження своєї позиції, позивачем також надані фотографії, на яких позивачем позначено його рух автомобілем, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 283 КпАПУ постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Положеннями КпАПУ визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Склад правопорушення повинен в собі містити: суб'єкт правопорушення, суб'єктивну сторону правопорушення, об'єкт правопорушення та об'єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, об'єктивна сторона правопорушення не є встановленою.

Відповідно до ст. 252 КпАПУ орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КпАПУ доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністативного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАПУ. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КпАПУ, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС України ним не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушення, а також спростовують пояснення позивача, і які б дозволили вказати на достовірність порушенням позивачем Правил дорожнього руху України, відтак, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку при вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху. При цьому, у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КпАПУ, які свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення адміністративного правопорушення, в матеріалах справи такі підтвердження відсутні.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 158, 159, 161, 163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 122, 288-293 КпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати дії інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції міста Києва лейтенантом поліції Кривохиженко Юлії Вікторівни щодо складання постанови серії АР №281814 від 29.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, незаконними.

Скасувати постанову серії АР №281814 від 29.12.2016 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.А. Усатова