Справа № 711/2620/18
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2620/18
Р І Ш Е Н Н Я

19 липня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Мелещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 4 роти БУПП в Черкаській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського 4 роти БУПП в Черкаській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БР №657294 від 30.03.2018. Позов мотивує тим, що даною постановою винесеною поліцейським роти №4 БУПП в Черкаській області, ОСОБА_2, його, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до оскаржуваної постанови адміністративне стягнення накладено на нього за те, що він 30.03.2018, о 21 год. 05 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Черкаси по вул. В. Чорновола, 120, здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофору, а саме: поєднання червоного та жовтого кольорів, чим порушив п.п. 8.7.3 є) ПДР України. Вважає, що постанова серії БР №657294 від 30.03.2018 є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути скасована, оскільки авто позивача виїхало на стоп-лінію перед перехрестя на дозволяючий сигнал світлофору (зелений). В цей час, патрульна машина поліції та і сама особа у формі працівника поліції знаходилась не на перехресті або у безпосередній близькості від нього, а на відстані приблизно 150 метрів за ним і коли загорівся одночасний червоний та жовтий сигнали світлофору, особа в формі працівника поліції не могла бачити де саме знаходилась його машина, а отже і стверджувати, що під час виїзду на пішохідний перехід горів забороняючий сигнал світлофору. Крім того, в патрульній машині, інша особа в формі працівника поліції, не та що зупиняла позивача - відповідач по справі, який навіть жодного разу не вийшов з автомобіля винесла постанову, повернулась до його авто, йому було повернуто документи та вручена копія оскаржуваної постанови. В час складання постанови, позивач знаходився біля свого автомобіля. З тексту Постанови він дізнався, що ним було порушено п. 8.7.3. ПДР, а само проїзд регульованого пішохідного перехрестя на заборонний (жовтий та червоний) сигнал світлофору. Крім того, фіксація порушення позивачем ПДР була зроблена відповідачем на невідомий носій на відстані, яка не дозволяє чітко визначити місцезнаходження автомобілю позивача у конкретний проміжок часу і свідків зі сторони відповідача, які були на місці скоєння адміністративного правопорушення немає. Зафіксувати дане правопорушення є можливим лише за умови знаходження на лінії перехрестя, тобто, інспектор мав бачити не лише де знаходився транспортний засіб позивача, а й момент переключення світлофору. Жодний з цих фактів не можливо встановити з місця, де знаходився працівник поліції. Таким чином, він не міг бачити колір світлофору, на який позивач перетнув лінію перехрестя. З огляду на зазначене, викладена відповідачем інформація в оскаржуваній постанові є виключно його суб'єктивною позицією та не може вважатись належним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив скасувати постанов про накладення адміністративного стягнення як незаконну та визнати дії відповідача протиправними.

Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Проте, 16.07.2018 відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи його тим, що 30.03.2018 о 21 год. 05 хв. відповідач ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обовязки відповідно повноважень передбачених Законом України «Про Національну поліцію». В цей час став свідком того, як водій автомобіля Mercedes-Benz S 350 н/зСА2119АТ у м. Черкаси по вул. В.Чорновола, 120 здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофору, а саме: поєднання червоного та жовтого кольорів, чим порушив п. 8.7.3 є) ПДР. Зупинивши, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначений автомобіль, відповідач згідно із ч. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), надалі згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Надалі, відповідач згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо предявлення посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Після перевірки документів відповідач згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому розяснив позивачеві права та обовязки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Розглянувши справу, відповідач відповідно до ст. ст. 258 КУпАП з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії БР № 657294 відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) грн. Після чого, відповідач згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію. Також, позивачу було розяснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови. Отже, позивач 30.03.2018 о 21 год. 05 хв. у м. Черкаси по вул. В.Чорновола, 120 керуючи автомобілем НОМЕР_2 здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофору, а саме: поєднання червоного та жовтого кольорів, чим порушив п. 8.7.3 є) ПДР, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП - проїзд на заборонний сигнал світлофора Враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідач діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КАС України судове засідання проводиться у спеціально обладнаному приміщенні залі судових засідань.

Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, заслухавши пояснення свідків у даній справі ОСОБА_3М, та ОСОБА_4, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії БР 657294 від 30.03.2018, винесеної поліцейським роти №4 БУПП в Черкаській області, ОСОБА_2, встановлено, що 30.03.2018 о 21 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 автомобіля НОМЕР_2 у м. Черкаси по вул. В.Чорновола, 120 здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофору, а саме: поєднання червоного та жовтого кольорів, чим порушив п. 8.7.3 є) ПДР, у звязку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку, цей строк за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Частиною 1 ст. 168 КАС України передбачено, що позов пред'являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржу вального рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заході для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог статей 251, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №№337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2018 в якій зазначено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення порушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, в ній відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчиненого водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та не зазначено відомостей про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається із показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були надані в судовому засіданні, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу на дозволяючий зелений сигнал світлофору. Разом з тим, відсутність фото або відеозапису вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, перешкоджає суду належним чином дослідити обставини справи у судовому засіданні.

Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ст.ст. 73,76,77 КАС України, об'єктивні докази, які б достеменно свідчили про вчинене позивачем порушення Правил дорожнього руху України, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду жодного доказу, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем здійснив переїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофору, а тому суд приймає доводи позивача як такі, що підтверджені матеріалами справи і вважає, що факт порушення позивачем ст. 122 ч. 2 КпАП України не доведений.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу є не обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 280, 283, 293 КУАП, ст. ст. 246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 4 роти БУПП в Черкаській області ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати дії поліцейського 4 роти БУПП в Черкаській області ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову серії БР №657294 від 30.03.2018, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції від 15.12.2017, апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: ОСОБА_5