Справа № 823/302/18
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/302/18 Суддя першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Кузьмишина О.М.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації, Черкаської обласної державної адміністрації треті особи: Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, Департамент соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень про непідтвердження статусу евакуйованої у 1986 році та визнання недійсним посвідчення,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2018 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської обласної державної адміністрації, Черкаської обласної державної адміністрації треті особи: Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, Департамент соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень про непідтвердження статусу евакуйованої у 1986 році та визнання недійсним посвідчення, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, оформленого протоколом №191 від 31.08.2017 року в частині не підтвердження позивачці статусу евакуйованої у 1986 році із зони відчуження та визнання недійсною довідки №8540 від 19.08.1991 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформленого протоколом №9 від 28.09.2017 року в частині визнання недійсним посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_1, виданого 21.10.1992 року Черкаською обласною державною адміністрацією.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким адміністративний позов задовольнити в повністю, в тому числі просила зобов'язати Черкаську обласну державну адміністрацію поновити ОСОБА_1 статус громадянки, евакуйованої у 1986 році із зони відчуження та видати їй відповідне посвідчення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, від 31.08.2017 року № 191 та рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформленого протоколом №9 від 28.09.2017 року, так як позивачкою достеменно не підтверджено факт евакуації із м. Прип'ять 26 квітня 1986 року.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, згідно з довідкою виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів №8540 від 19.08.1991 року ОСОБА_1 (позивач у справі) станом на 26 квітня 1986 року фактично проживала і була прописана в АДРЕСА_1 і згідно встановленого порядку евакуйована 27 квітня 1986 року.

На підставі довідки №8540 від 19.08.1991 року Черкаською обласною державною адміністрацією ОСОБА_1 був наданий статус громадянки, евакуйованої у 1986 році із зони відчуження, та видано посвідчення серії НОМЕР_1 від 21.10.1992 р., категорія 2.

За зверненням Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації рішенням Комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, яке оформлене протоколом №191 від 31.08.2017 р., не підтверджено постійне проживання та прописку ОСОБА_2 у м. Прип'ять на момент аварії на Чорнобильській АЕС 26.04.1986 р. та її евакуацію в установленому порядку у зв'язку з її навчанням в м. Севастополь, довідку №8540 від 19.08.1991 р. визнано недійсною.

Вказане рішення було прийнято на підставі копії диплому Севастопольського технікуму радянської торгівлі НОМЕР_2 від 28.06.1986 р., згідно з яким позивач навчалась на денному відділенні з 1984 р. по 1986 роки; картки прописки (форми Б), згідно з якою позивач як прописана в АДРЕСА_1 не значиться та заяви на отримання компенсації за втрачене майно, де позивач значиться, але з припискою паспортиста «не прописана».

Згідно копії диплома НОМЕР_2 від 28.06.1986 року позивач навчалась у Севастопольському технікумі радянської торгівлі з 1984 року по 1986 рік.

Згідно довідки №1059 від 22.06.1991 року, виданої житлово-комунальним управлінням НПО «Прип'ять», за адресою АДРЕСА_1 проживало та прописано троє осіб: батько позивача - ОСОБА_2, її мати - ОСОБА_3 та її брат - ОСОБА_4

Згідно заяви ОСОБА_2 від 08.09.1986 року про виплату належної його сім'ї компенсації за втрачене майно позивач ОСОБА_1 не прописана, зазначено адресу до евакуації - студентка, Севастополь, торгово-економічний технікум.

Згідно архівної довідки Іванківської районної державної адміністрації №05-06/179 від 23.06.2017 року позивач в документах архівного фонду «Іванківська районна рада, смт. Іванків Київської області» у неповних списках евакуйованих з м. Прип'ять не значиться, тому немає можливості підтвердити факт евакуації з м. Прип'ять. (а.с. 29).

На підставі рішення Комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведення робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році від 31.08.2017 року, оформленого протоколом №191, Комісія Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняла рішення від 28.09.2017 року, оформлене протоколом №9, згідно з яким посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_1, видане позивачу 21.10.1992 року Черкаською обласною державною адміністрацією, вважається недійсним.

На підставі вказаного рішення Департамент соціальної політики Черкаської міської ради виключив позивача з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги за статусом «Особа ЧАЕС-ІІ категорії, потерпілий», а управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області припинило виплату призначеної позивачу пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, їх соціальний захист та гарантії, визначені, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 11 Закону №796-XII передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, крім іншого: евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення; особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і таких, які самостійно переселилися, відповідно до статті 4 Закону є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.

Згідно з статтею 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 р. № 501 (в редакції, чинній на час видачі посвідчення), потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження і особам, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.06.1989 р. № 224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 р. затверджено новий Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 51 потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 року №224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.

Пунктом 10 Порядку № 51 встановлено, що посвідчення видається потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 року №224), - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки №3 або №4).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 51 спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт. Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

Спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Комісію Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, що є додатком до розпорядження Голови Київської обласної державної адміністрації від 5 листопада 1998 року №594 (далі - Положення № 594), відповідач є колегіальним органом і утворюється розпорядженням голови облдержадміністрації.

Пунктом 4 цього Положення №594 Комісія в межах своїх повноважень приймає рішення, зокрема: про визнання статусу учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; про визнання статусу евакуйованих із зони відчуження в 1986 році; про визнання факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії.

Згідно з пунктом 5 Положення №594 Комісія має право запитувати від райдержадміністрацій, міськвиконкомів, підприємств, установ і організацій необхідну інформацію і документи, які б сприяли прийняттю об'єктивних рішень.

При розгляді відповідних справ Комісія може запрошувати на свої засідання і заслуховувати пояснення як заявників, так і окремих посадових осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою для визнання відповідачем виданого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 2 серії Б, таким, що видано безпідставно, стала непідтвердженість у безумовному порядку проживання (перебування) позивача на момент аварії у зоні відчуження.

Разом з тим, згідно з довідкою виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів №8540 від 19.08.1991 р. ОСОБА_1 (позивач у справі) станом на 26 квітня 1986 року фактично проживала і була прописана в АДРЕСА_1 і згідно встановлено порядку евакуйована 27 квітня 1986 року.

Факт перебування та евакуації позивачки 27 квітня 1986 року, підтверджено і показами свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та письмові підтвердження ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які, на переконання колегії суддів, неправомірно не були враховані судом першої інстанції.

З довідки Севастопольського технікуму Радянської торгівлі вбачається, що позивач навчалась у вказаному технікумі з 01.09.1984 року по 27.06.1986 року на денному відділенні. Під час навчання позивача було зареєстровано в гуртожитку технікуму. Однак, зазначені дані є загальною інформацію щодо організації та проведення навчального процесу в навчальному закладі.

Такі дані не спростовують фактів перебування позивачки з 25.04.1986 і на момент аварії на Чорнобильській АЕС у м.Прип'ять у батьків, як заявлено позивачкою та підтверджується вищевказаними доказами. Тобто, реєстрація позивача у гуртожитку у м. Севастополь не є доказом того, що за весь період навчання позивач не перебувала у батьків.

Дана правова позиція викладена також в постановах Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2015 року (справа № 826/3026/15 ) та від 19.11.2016 року (справа № 810/2014/16), що набрали законної сили.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо необхідності визнати протиправним та скасувати рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформленого протоколом №9 від 28.09.2017 року в частині визнання недійсним посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_1, виданого 21.10.1992 року Черкаською обласною державною адміністрацією.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога апеляційної скарги щодо зобов'язання Черкаської обласної державної адміністрації поновити ОСОБА_1 статус громадянки, евакуйованої у 1986 році із зони відчуження та видати їй відповідне посвідчення, оскільки колегії суду не надано доказів вилучення у позивача вказаного посвідчення, більше того, визнання протиправним та скасування рішення, що оформлено протоколом №191 від 31.08.2017 року є безпосередньою підставою для поновлення ОСОБА_1 у статусі постраждалого, евакуйованого із зони відчуження внаслідок Чорнобильської катастрофи та поновлення дії всіх пільг, якими користувалась позивач до його прийняття.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 311, 317, 321, 322, 325, 329, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, оформленого протоколом №191 від 31.08.2017 року в частині не підтвердження позивачці статусу евакуйованої у 1986 році із зони відчуження та визнання недійсною довідки №8540 від 19.08.1991 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Черкаської обласної державної адміністрації з питань видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформленого протоколом №9 від 28.09.2017 року в частині визнання недійсним посвідчення категорії 2 серії НОМЕР_1, виданого 21.10.1992 року Черкаською обласною державною адміністрацією.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

О.М.Кузьмишина

Постанова складена в повному обсязі 24 липня 2018 року.