Справа № 826/30/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 липня 2018 року № 826/30/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до третя особаУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" Костенко І.І. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Цибулін Ігор Володимирович
про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії ,

На підставі ч. 3 ст. 194 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства КБ «Хрещатик» Костенка І.І. (далі - відповідач) за участю третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа), в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства КБ «Хрещатик» Костенка І.І. щодо розгляду вимоги позивача про відшкодування коштів за депозитним банківським вкладом в Публічному акціонерному товаристві «КБ «Хрещатик» «Різдвяний сніг від 09.12.2015 №225D-644698250 у сумі 200 000,00 грн. та зобов'язати відповідача включити ОСОБА_1 відповідно до Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 до Переліку вкладників та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про включення позивача в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі 200 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних, запровадження тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Костенка І.І., інформацію щодо нього як про вкладника Банку не було передано до Фонду для включення до Переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду у розмірі гарантованої суми, внаслідок чого порушуються його права.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

В наданих суду письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що оскільки позивач договір банківського рахунку чи банківського вкладу з відповідачем не укладав, то положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо компенсаційних виплат до правовідносин, що виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. у зв'язку з укладенням договору відступлення права вимоги, застосовані не можуть бути.

Представник відповідача подав до суду клопотання про розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи.

Представник третьої особи подав до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позиція позивача про те, що він набув право вимоги від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб грошової компенсації за вкладом в банку на підставі укладеного ним договору про відступлення права вимоги з ОСОБА_2. є помилковою, оскільки позивач не укладав з банком договір банківського вкладу, банківського рахунку і не є власником іменного депозитного сертифіката. Також, представник відповідача третьої особи зазначив, що вкладник банку, який є власником коштів, ОСОБА_2 не надавав розпорядження банку на перерахування коштів у відступленому розмірі на рахунок позивача.

На думку відповідача третьої особи, на підставі договору про відступлення права вимоги позивач не набуває статусу вкладника банку на тих же умовах, що й ОСОБА_2 Також, представник третьої особи повідомив, що ОСОБА_2 не визнає дійсність договору про відступлення прав вимоги, оскільки подав заяву до банку про свої кредиторській вимоги, яку банк акцептував, а вимоги ОСОБА_2 включено у 4 чергу на суму 439 087,29 грн., в яку входять і спірні 200 000,00 грн.

У відповідному судовому засіданні судом залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_2 (далі - третя особа-2).

Третя особа-2 або його представник в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлений належним чином.

Враховуючи викладене та клопотання представників сторін, зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

При цьому, суд враховує вимоги пункту 10 ч. 1 Перехідних положень КАС України (тут і надалі в редакції Закону України №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), яким установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2015 року між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 укладено договір №225D-644698 банківського вкладу «Різдвяний сніг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів, згідно пункту 1.1 якого банк приймає грошові кошти вкладника, а подальшому «вклад», на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 в сумі 25 000,00 дол. США на термін з 09.12.2015 року по 09.01.2016 року.

В подальшому, 07.03.2016 року між ОСОБА_2 (цедент, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (цесіонарій, новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги (цесія), згідно пункту 1.1 якого, за цим договором первісний кредитор здійснює відступлення права вимоги, а новий кредитор приймає право вимоги боргу кредитором до Публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик», названий у подальшому «Боржник», а до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що за цим договором новий кредитор набуває право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належних цеденту грошових коштів, у відповідності до договору депозитного банківського вкладу «Різдвяний сніг» від 09.12.2015 року №225D-644698250 у сумі 200 000,00 грн., що день укладання договору відповідає сумі еквівалентній 7550 доларів США за курсом НБУ (26,49 гривень/1 долар США).

Копія договору депозитного банківського вкладу «Різдвяний сніг» від 09.12.2015 року №225D-644698 250, передається первісним кредитором новому кредиторові в момент підписання цього договору.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 р. №234 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 р. № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 р. до 04.05.2016 р. включно.

21.04.2016 року Фондом прийнято рішення №560, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Хрещатик» з 05.05.2016 р. до 04.06.2016 р. включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 р. № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства «Комерційний Банк «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 р. № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

На підставі вказаного рішення розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06.06.2016 р. до 05.06.2018 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик», визначені нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу на два роки з 06.06.2016 р. до 05.06.2018 р. включно.

30.06.2016 р. позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенко І. І. з заявою про визнання кредитором у справі про ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», в якій просив відшкодувати ОСОБА_1 грошові кошти у межах граничного розміру в сумі 200 000,00 грн.

За результатами розгляду даної справи уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» листом №41/3-12/7508 від 16.08.2016 року повідомила позивачу, що у банку «КБ «Хрещатик» відсутні договори банківського вкладу та відкриті рахунки на ім'я ОСОБА_1, а відтак кредиторська вимога підлягає відхиленню. Додатково позивачу повідомлено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку.

Незгода позивача із результатами розгляду його вимоги про відшкодування коштів за депозитним банківським вкладом, зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року №4452-VI з наступними змінами та доповненнями у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №4452-VI).

Відповідно до частини 1 статті 1 цього Закону ним встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини третьої статті 12 Закону №4452-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами, зокрема: визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду; визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону; визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних; приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною першою статті 26 Закону №4452-VI передбачено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону (частини п'ята та шоста статті 27 Закону №4452-VI).

Відповідно до Закону №4452-VI розроблено Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року № 14 (далі - Положення № 14).

Згідно з пунктами 3, 4 розділу ІІІ Положення №14 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку. Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку. Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення (пункт 6 розділу ІІІ Положення №14).

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу IV Положення № 14 Фонд складає на підставі Переліку Загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Отже, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. При цьому, відповідний перелік вкладників формується Уповноваженою особою Фонду лише один раз та виключно з метою визначення ресурсів Фонду, які будуть спрямовані на відшкодування коштів за вкладами.

Відшкодування коштів за вкладами здійснюється на підставі затвердженого виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами.

Так, згідно з приписами статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним (статті 1059 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1062 цього Кодексу на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Згідно з частиною першою статті 1063 ЦК України фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами.

До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад.

Визначення імені фізичної особи (стаття 28 цього Кодексу) або найменування юридичної особи (стаття 90 цього Кодексу), на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу.

Крім того, відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону №4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону №4452-VI визначено, що вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Отже, договір банківського вкладу укладається саме з фізичною особою або юридичною особою та з банком. При цьому, за загальними нормами Цивільного кодексу України фізична особа має право зробити вклад на користь іншої особи, проте, укладення вищезазначеного договору дарування - це вже правовідносини між вкладником банку та позивачем, що регулюється іншими нормами цивільного права.

У матеріалах справи відсутні докази укладання ОСОБА_2. договору банківського вкладу з ПАТ «КБ «Хрещатик» на користь позивача. В той же час, позивач особисто від свого імені також не укладав договору банківського вкладу або банківського рахунку із ПАТ «КБ «Хрещатик».

При цьому суд враховує, що правочин щодо відкриття банківського рахунку позивачем не укладався, кошти на цей рахунок ним не вносились, позивач не має вкладу у Банку (не є вкладником Банку), тому грошові кошти, про які зазначено в зазначеному вище договорі відступлення права вимоги не підлягають відшкодуванню за рахунок ФГВФО, у зв'язку із чим підстави для внесення позивача до повного переліку вкладників відсутні.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень частини першої статті 26 Закону «КБ «Хрещатик» статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику Банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Однак, станом на день початку процедури виведення Банку з ринку позивач не був вкладником Банку.

Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22, списання (перерахування) коштів з рахунку одного клієнта на рахунок іншого клієнта здійснюється обслуговуючим банком на підставі платіжного доручення платника - власника рахунку. Однак, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні розрахункові документи банку (платіжні доручення) на перерахування грошових коштів в частині, яку було відступлено ОСОБА_2. на користь позивача.

З урахуванням викладеного, позивач не є вкладником ПАТ «КБ «Хрещатик», оскільки ним та/або на користь нього не укладався договір банківського вкладу з ПАТ «КБ «Хрещатик», позивач не є власником іменного депозитного сертифіката, тому грошові кошти, передані йому за договором відступлення права вимоги (цесії) від 07.03.2016 року, не підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду на підставі Закону №4452-VI, у зв'язку із чим підстави для внесення відповідачем позивача до повного переліку вкладників ПАТ «КБ «Хрещатик» - відсутні.

В той же час, суд також зазначає, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в іншому порядку - у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону №4452-VI, за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку.

Так, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 11.06.2016 року, відповідно до якої він просить уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. включити його до реєстру кредиторів банку для отримання 449 750,00 грн. - суми, що перевищує гарантовану суму відшкодування по курсу 25,99 грн. за 1 дол. США на час введення тимчасової адміністрації банку 05.04.2016 року.

Підставою для включення його до реєстру кредиторів банку ОСОБА_2. вказано договір банківського вкладу «Різдвяний сніг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів від 09.12.2015 року №225D-644698 на суму 25 тис. дол. США з терміном дії з 09.12.2015 року по 09.01.2017 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України гарантовано, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Таким чином, одним із завдань адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичних осіб.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 263, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук