Справа № 640/7134/18
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/7134/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2018 року Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Хомінської Т.В.
Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідача інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, про визнання незаконною та скасування постанови ВР№077539 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КупАП, у звязку із порушенням відповідачем процедури розгляду справи. В обґрунтування позову зазначає, що постановою інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в м.Краматорську та Словянську Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 від 16.04.2018року ВР№077539 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Згідно зазначеної постанови 16.04.2018року о 07.00 год. ОСОБА_3 рухався на автомобілі НОМЕР_2 по автодорозі М03 60 км. та не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.1 (суцільна), чим порушив п.8.5.1 ПДР України. Із вказаною постановою позивач не згоден оскільки розгляд справи відбувся без його участі, не було ознайомлено позивача з його правами та не надано можливості скористатись ними, не надано можливості надати свої пояснення оскільки у постанови відсутня графа для надання пояснень також відсутні будь-які докази скоєння цього правопорушення. Крім того, позивач вважає, що відповідач повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення.
Позивач в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі та позовні вимоги задовольнити.
Відповідач в судове зсідання не з»явився, був повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, до відзиву надав відеозапис на підтвердження скоєного правопорушення. Крім того, відповідач зазначає, що наданим відеозаписом повністю спростовуються твердження позивача зокрема щодо ненадання можливості ознайомитись з фіксацією правопорушення, не розяснення позивачу його прав. Також відповідач зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Тому оскільки відповідно до ст..222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП віднесено до органів національної поліції протокол не складається.
Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Постановою серія ВР №077539 від 16.04.2018року встановлено, що 16.04.2018року о 07.00 год. ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_2 на трасі М03 660 км. не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «суцільна сплошна» чим порушив п. 8.5.1 ПДРУ та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, в наслідок чого на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.
При відтворенні наданого відеозапису адміністративного правопорушення зафіксовано факт перетину автомобілем НОМЕР_2 дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна» та після зупинки автомобілю, інспектором було встановлено особу водія, яким виявився позивач ОСОБА_1
Відповідно до ч.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення пердбачені зокрема ч.1 ст. 122 КУпАП .
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 .
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, що надані сторонами, виходячи з досліджених судом наявних матеріалів справи, оглянутого відеозапису, що наданий стороною відповідача у справі, з урахуванням Рекомендацій Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій,ухвалених 13 лютого 1991 року,та виходячи з норм ст.ст.19,61 Конституції України та ст.ст.9,73,76,77 КАС України (в редакції 2017 року), суд приходить до висновку, що з урахуванням наданих відповідачем-суб'єктом владних повноважень доказів, зокрема, наявного відеозапису (в межах обсягу, який знаходиться на диску, що приєднаний до матеріалів справи на аркуші 26) вбачається, що з цього доказу (який був наданий суду як підстава правомірності дії суб'єкта владних повноважень за обставин, що викладені у постанові серія ВР №077539 від 16.04.2018року) чітко, достатньо та «поза розумним сумнівом» (який стосується оцінки доказів і про що вказується у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та остаточному Рішенні ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України від 17.06.2011 року) вбачається, що 16.04.2018року о 07.00 год. ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_2 на трасі М03 660 км. не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 «вузька суцільна» чим порушив п. 8.5.1 ПДРУ та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

У зв»язку з цим, суд приходить до висновку, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки факт порушення водієм п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України відповідачем доведено та судом, під час судового розгляду справи, встановлено.

Посилання позивача на порушення відповідачем процедури розгляду справи, не розяснення прав та розгляд справи за відсутності позивача судом не приймається, оскільки спростовується наданим відеозаписом.

Крім того, суд зазначає, що що у відповідності до вимог ст. 258 КупАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції ( зокрема ст. 122 КупАП). Уданому випадку посадовими особами ( інспекторами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання позивача на обов'язковість складення протоколу у випадку оспорювання допущеного порушення і адміністративного стягнення не приймається судом, тому що положення даної частини статті не розповсюджується на випадки притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 121 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення з дотриманням вимог КУпАП, що і було зроблено у даному випадку.

Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №077539 від 16.04.2018року скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241,242 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя Н.М. Бородіна