Справа № 338/474/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 липня 2018 року

Київ

справа №338/474/17

адміністративне провадження №К/9901/43755/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в складі судді Круль І.В. від 28.07.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду в складі колегії суддів: Ніколіна В.В., Багрія В.М., Качмара В.Я. від 17.10.2017 у справі №338/474/17 за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі, в якому просив визнати неправомірними дій відповідача, що полягають у відмові у призначенні пільгової пенсії за віком, відповідно до ст.ст.49, 51, 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та зобов`язати призначити йому пенсію з 01.02.2011 року.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року, позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області щодо призначення ОСОБА_1 пільгової пенсії по віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язано Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію по віку зі зменшенням пенсійного віку на 10 років, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, відповідно до ч.1 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі віднесеній до категорії 2, згідно статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 24 жовтня 2016 року.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Тисменицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в позові.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач неодноразово звертався до управління з заявою про призначення йому пенсії за віком, згідно ст.55 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із зменшенням пенсійного віку. Проте позивачем не додано довідку про період ( періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році другої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.06.2002 року.

У 2011 році позивач звертався до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 (десять) років відповідно до ст. 55 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом №1222/03 від 11.02.2011 року та листом №2944/03 від 2012 року йому повідомлено про прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії із скороченням пенсійного віку на 10 (десять) років, мотивуючи відсутністю документів, які підтверджують період його участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

19.11.2012 року ОСОБА_1 повторно звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на умовах ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ".

До заяви були додані документи: копія витягу із Протоколу № 135 засідання обласної комісії по вирішенню спірних питань, пов`язаних з визначенням статусі осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; копія Експертного заключення; копія із наказу № 125 від 25.06.1986 року; копія заяви ОСОБА_1 від 25.01.2002 року до Житомирської обласної державної адміністрації щодо надання статусу потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС; копія пояснювальної записки ОСОБА_1 від 25.01.2002 року; копія Довідки - підтвердження № 830; копії пояснень - підтверджень щодо участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

31.01.2013 року управлінням повторно відмовлено позивачу в призначенні пенсії. Листом - повідомленням управління від 06.02.2013 року З 501/03 про це повідомлено заявника, оскільки провести зустрічну перевірку неможливо, так як первинні документи, які підтверджували б факт роботи , відсутні.

27.03.2017 року з метою врегулювання вище зазначеного спору позивач повторно надав запит на інформацію, на підставі яких нормативно-правових актів йому відмовлено у призначені пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку на 10 років .

Листом № 2/7-15 від 30.03.2017 року позивачу відмовлено у призначені пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку на 10 років, мотивуючи відсутністю довідки форми 122 та будь-яких інших первинних документів .

Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди дійшли висновку, що право позивача на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку підтверджено належними доказами, а саме: посвідченням, яке є єдиним документом, який підтверджує статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із статтею 26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення, зокрема, чоловіками 60 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років.

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058): учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:- які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Згідно з абзацом сьомим підпункту ґ пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону № 796-XII).

Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідно до статті 15 Закону № 796-XII є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судами досліджено виписку з наказу №125 від 25.06.1986 року по Вінницькому державному медичному університету ім.М.І.Пирогова та довідку-підтвердження №830 від 26.12.2001 року Народицького ТМО та встановлено, що ОСОБА_1 в період з 22.05.1986 року по 26.05.1986 року знаходився у відряджені в Народницькому районі з метою проведення йодної профілактики населенню сіл Мотилі, Нове Шарно, Старе Шарно.

Саме на підставі вказаних документів Житомирською облдержадміністрацією вирішено видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Згідно переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 23 липня 1991 р. № 106 с. Мотилі та с. Нове Шарно Народицького району Житомирської області відносяться до зони відчуження.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до частини першої статті 55 Закону № 796-XII. Також колегія суддів звертає увагу, що право позивача було порушено з моменту першої відмови у призначенні пенсії, проте враховуючи, що активні дії для захисту свого права позивач вчинив лише у квітні 2017 року, звернувшись до суду з позовом, суд правомірно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з 24.10.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Тисменицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

Судді Верховного Суду