Справа № 813/4205/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4364/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року (головуючий суддя Костецький Н.В.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Львів о 16 год. 07 хв. повний текст складено 26.04.2018 року у справі №813/4205/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжі лани» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Княжі лани» звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.11.2017 № .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС у Львівській області подало апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю, апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального права, а саме у відповідності до підпункту 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). У відповідності до підпункту 164.5 статті 164 Податкового кодексу України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій не грошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К=100:(100-Сn), де К- коефіцієнт; Сn- ставка податку, встановлена для таких доходів на момент такого нарахування. Тобто об'єктом оподаткування, є нарахований дохід фізичних осіб в розмірі: 2014 рік-3738196,95 грн.=(3177658,07 * 1,1764); 2015 рік - 5909111,10 грн.=(5023045,81 * 1,1764); 2016 рік - 7022466,47 грн.=(5756120,06 * 1,22). Тобто недоотримана сума податку з доходів фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата становить 444932,98 грн., відповідно за: 2014 рік - (3738196,95*15%)=560729,54 грн.-476648,71 грн.=84080,83 грн.; 2015 рік-(5909111,10*15%)=886366,67 грн.-753456,87 грн.=132909,80 грн.; 2016 рік-(7022466,47*18%)=1264043,96 грн.-1036101,61 грн.=227942,35 грн. ТзОВ «Княжі Лани» з вищезгаданої суми виплати перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата в розмірі 2266207,19 грн., відповідно за 2014 рік - 476648,71 грн.=(3177658,07* 15%), за 2015 рік - 753456,87 грн.=(5023045,81*15%), та за 2016 рік - 1036101,61 грн.=(5756120,06*18%). Однак, відповідно підпункту 14.1.47 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є: заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму; винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу). Дохід, нарахований (наданий) платнику податку у грошовій формі у вигляді додаткового блага, включається до бази оподаткування в повному обсязі. Якщо додаткові блага надаються у не грошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 статті 164 Податкового кодексу. В акті перевірки зазначено, що ТзОВ «Княжі Лани» за перевіряємий період нараховано (виплачено) дохід фізичним особам за оренду паїв в сумі 13956823,94 грн., а саме за 2014 рік - 3177658,07 грн., за 2015 рік - 5023045,81 грн., та за 2016 рік - 5756120,06 грн. однак виплата була здійснена не в грошовій формі, а продукцією (пшениця, ячмінь, гречка). Проте, позивач стверджує, що частина доходу за оренду паїв була виплачена в грошовій формі. Слід зазначити, що позивачем не надано жодних доказів та підтверджуючих документів про виплату доходу за оренду паїв в грошовій формі за період з 2014 по 2016 рік. Відтак, податок з доходів фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата недоотриманий і не сплачений до бюджету в повному обсязі, чим порушено підпункт 164.1.2 пункту 164.1 підпункт 164.2.17 пункту 164.2 підпункт 164.5 статті 164 підпункт 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за перевіряємий період в сумі 444932,98 грн., за 2014 рік - в сумі 84080,83 грн., за 2015 рік - в сумі 132909,80 грн., та за 2016 рік - в сумі 227942,35 грн. Також порушено статтю 127 Податкового кодексу України.

Позивач подавав відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача Гурняк О.О. апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивачем не забезпечено явку уповноваженого представника в апеляційний суд, що не перешкоджає слуханню справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Княжі лани» () з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, валютного за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, про що 17.10.2017 складено акт № 1705/13-01-14-02/36211644 (далі - акт перевірки).

Згідно акту перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем: - підпункту 14.1.235 п. 14.1. ст. 14, ст. 185, ст. 209 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), чим занижено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за листопад 2015 року у розмірі 114 936,0 грн; - п.п. 164.1.2 п. 164.1, пп. 164.2.17 п. 164.2, пп. 164.5 ст. 164, п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за перевіряємий період в сумі 444 932,98 грн, за 2014 рік - в сумі 84080,83 грн, за 2015 рік - в сумі 132909,80 грн, та за 2016 рік - в сумі 227942,35 грн.

На підставі вказаного акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення від 02.11.2017 № , згідно якого визначену суму грошового зобрвязання у розмірі 703364,84 грн, (з них за податковим зобов'язанням - 444932,98 грн, штрафні санкції - 258431,86 грн.).

Не погодившись із винесеним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час винекненя спірних правовідносин, далі - ПК України) податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є податковий агент.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на перерахування цього податку до бюджету.

Підпункт 168.1.4 пункту 168.1 статті 168 ПК України визначає, якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

У відповідності до підпункту 164.5 статті 164 ПК України під час нарахування (надання) доходів у будь-якій не грошовій формі базою оподаткування є вартість такого доходу, розрахована за звичайними цінами, правила визначення яких встановлені згідно з Кодексом, помножена на коефіцієнт, який обчислюється за такою формулою: К=100:(100-Сn), де К - коефіцієнт; Сn - ставка податку, встановлена для таких доходів на момент такого нарахування.

Тобто об'єктом оподаткування, є нарахований дохід фізичних осіб в розмірі: 2014 рік-3738196,95 грн. = (3177658,07 * 1,1764); 2015 рік - 5909111,10 грн. = (5023045,81 * 1,1764); 2016 рік - 7022466,47 грн. =(5756120,06 * 1,22). Тобто недоотримана сума податку з доходів фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата становить 444932,98 грн., відповідно за: 2014 рік - (3738196,95*15%) = 560729,54 грн. - 476648,71 грн. = 84080,83 грн.; 2015 рік - (5909111,10*15%) = 886366,67 грн. - 753456,87 грн. = 132909,80 грн.; 2016 рік - (7022466,47*18%) = 1264043,96 грн. - 1036101,61 грн. = 227942,35 грн.

ТзОВ «Княжі Лани» з вищезгаданої суми виплати перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата в розмірі 2266207,19 грн., відповідно за 2014 рік - 476648,71 грн. = (3177658,07* 15%), за 2015 рік - 753456,87 грн. = (5023045,81*15%), та за 2016 рік - 1036101,61 грн. = (5756120,06*18%).

Однак, відповідно підпункту 14.1.47 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є: заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму; винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу). Дохід, нарахований (наданий) платнику податку у грошовій формі у вигляді додаткового блага, включається до бази оподаткування в повному обсязі.

Якщо додаткові блага надаються у не грошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 статті 164 ПК України.

Відповідно до підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 ПК України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі.

Приписами підпункту 170.1.4 пункту 170.1 статті 170 ПК визначено, що доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про оренду землі» за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

В акті перевірки зазначено, що ТзОВ «Княжі Лани» за перевіряємий період нараховано (виплачено) дохід фізичним особам за оренду паїв в сумі 13956823,94 грн., а саме за 2014 рік - 3177658,07 грн., за 2015 рік - 5023045,81 грн., та за 2016 рік - 5756120,06 грн. однак виплата була здійснена не в грошовій формі, а продукцією (пшениця, ячмінь, гречка). Проте, позивач стверджує, що частина доходу за оренду паїв була виплачена в грошовій формі, як встановлено контролюючим органом позивачем не надано жодних доказів та підтверджуючих документів про виплату доходу за оренду паїв в грошовій формі за період з 2014 по 2016 рік. Відтак, податок з доходів фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку інших ніж заробітна плата недоотриманий і не сплачений до бюджету в повному обсязі, чим порушено підпункт 164.1.2 пункту 164.1 підпункт 164.2.17 пункту 164.2 підпункт 164.5 статті 164 підпункт 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за перевіряємий період в сумі 444932,98 грн., за 2014 рік - в сумі 84080,83 грн., за 2015 рік - в сумі 132909,80 грн., та за 2016 рік - в сумі 227942,35 грн.

Відповідно до підпункту 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Відповідно до статті 127 ПК України не нарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідно до статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно із пунктом 115.1. статті 115 ПК України у разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо.

Пункт 116.2. статті 116 ПК України встановлює, що за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 123.1. статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів дійшла висновку, що проведеною перевіркою встановлено порушення вимог статей 164, 168 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за перевіряємий період при виплаті фізичним особам - громадянам орендної плати за використання їх земельних часток (паїв) згідно договорів оренди, вищевказаного податку. Факт відсутності вказаного порушення не спростовано в судовому порядку, оскільки звернення до суду за захистом порушеного права передбачає доведення цієї обставини в судових засіданнях шляхом представлення відповідних доказів.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, внаслідок чого рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в задоволення даного позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області - задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі № 813/4205/17 - скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Княжі лани» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

В.В. Святецький

Повний текст постанови складено 25.07.2018 року