Справа № 818/1091/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 818/1091/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Присяжнюк О.В.

суддів: Русанової В.Б. , Гуцала М.І.

за участю секретаря судового засідання - Патової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 р. (ухвалене суддею Бондар С.О.) по справі № 818/1091/18

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якому просив зобов'язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною (орієнтовною) площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 р. позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 р. та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

У судове засідання учасники справи не з'явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, позивач подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 05.12.2017 р. ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, загальною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.12).

Листом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № Л-15927-5/21-18 від 03.01.2018 р. повідомлено про неможливість задоволення вказаної заяви, оскільки Головне управління під час прийняття рішення щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності повинно приймати до уваги позицію органів місцевого самоврядування. На запит управління, Линівська сільська рада не надала колегіальної обґрунтованої та мотивованої відповіді щодо погодження або непогодження зазначеного землевідведення (а.с.13).

18.01.2018 р. ОСОБА_2 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, загальною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.14).

Листом відповідача № Л-537-1138/21-18 від 21.02.2018 р. повідомлено про наявність підстав, які ускладнюють отримання заявником земельної ділянки, та запропоновано звернутися до Новослобідської об'єднаної територіальної громади для отримання відповідного погодження у наданні земельної ділянки від органу місцевого самоврядування (а.с.15).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неодноразово неправомірно відмовляв позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту, у зв'язку з чим

зобов'язав відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, загальною (орієнтовною) площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 50 Закону України "Про землеустрій" встановлено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Згідно із ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Тобто, вищезазначеною нормою встановлено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме, надати дозвіл, або надати мотивовану відмову в наданні дозволу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що лист відповідача № Л-537-1138/21-18 від 21.02.2018 р. у відповідь за заявою ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за змістом та формою не може вважатись "відмовою" у розумінні частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, тобто, відповідачем за заявами позивача не прийнято жодного з тих рішень, які передбачені у частині 7 статті 118 Земельного Кодексу України, у визначений законом строк.

Щодо зобов'язання відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, загальною (орієнтовною) площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Линівської сільської ради Путивльського району Сумської області за межами населеного пункту, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11 березня 1980 р. на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, прийняття рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, є за своєю правовою природою виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями суб'єкта владних повноважень), а втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, у зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області прийняти відповідне рішення, тобто, рішення про надання або рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним змінити рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 р. виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: "Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною (орієнтовною) площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Линівської сільської ради Путилівського району за межами населеного пункту".

Керуючись ст. ст. 77, 229, 243, 308, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2018 по справі № 818/1091/18 р. змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною (орієнтовною) площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Линівської сільської ради Путилівського району за межами населеного пункту".

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді В.Б. Русанова М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 24.07.2018 р.