Справа № 826/6234/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 червня 2018 року 15:51 № 826/6234/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Семеняці А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Міністерства екології та природних ресурсів України

до Державної регуляторної служби України

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопровайд"

про скасування Розпорядження №65 від 07.04.2017

за участю представників сторін:

представник позивача: Іванюк Н.В.

представник відповідача: Мельніченко В.О.

представник третьої особи: Козуліна А.В.

Відповідно до частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25.06.2018 року

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Міністерства екології та природних ресурсів України (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної регуляторної служби України (надалі - Відповідач), в якому просить суд: скасувати Розпорядження Державної регуляторної служби України від 07.04.2017 р. №65 про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування, видане за результатом скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПРОВАЙД".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 20.07.2017 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 01.11.2017 р.

В судовому засіданні 01.11.2017 р. представником Відповідача заявлено клопотання про залучення Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопровайд", в якості третьої сторони без самостійних вимог на предмет спору, Судом задоволено клопотання представника Відповідача та залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Екопровайд" (надалі - третя особа) та відкладено розгляд справи до 22.11.2017 р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 22.11.2017 р. розгляд справи відкладено до 29.11.2017 р. у зв'язку з надходженням клопотання про відкладення судового засідання.

Згідно з Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 29.11.2017 р. розгляд справи відкладено до 13.02.2018 р. у зв'язку з надходженням клопотання про відкладення судового засідання.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 13.02.2018 р. розгляд справи відкладено до 13.03.2018 р. у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

В судовому засіданні 13.03.2018 р., Судом прийнято рішення про відкладення розгляду справи до 08.05.2018 р.

Згідно з Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 08.05.2018 р. розгляд справи відкладено до 25.06.2018 р. у зв'язку з перебування судді у нарадчій кімнаті.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що в спірному розпорядженні, яке видане на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій про задоволення чи відхилення апеляції поданої товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКОПРОВАЙД", зобов'язано Мінприроди усунути порушення законодавства шляхом скасування наказу від 02.03.2017 № 100 з частині анулювання ліцензії є незрозумілим та прийнято з порушенням вимог законодавства.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі та надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що за результатами розгляду скарги ТОВ "ЕКОПРОВАЙД" встановлено порушення позивачем норм Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", з урахуванням чого зобов'язано його усунути порушення, скасувавши наказ про анулювання ліцензії.

Представник третьої особи подав суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у позові у зв'язку із неправомірним застосуванням підстав для анулювання ліцензії.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, що в лютому 2017 року ТОВ "Екопровайд" отримало від Мінприроди лист про надання інформації від 03.02.2017р. №7/467-17, яким повідомлялося, що відповідно до наказу Мінприроди від 23.12.2016р. №532 ТОВ "Екопровайд" включено до плану проведення перевірки з дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 р. №446 та проведення цього заходу у період з 20 по 23 лютого 2017 року.

ТОВ "Екопровайд" листом від 20.02.2017 № 1 повідомило комісію Мінприроди про неможливість здійснення планового заходу у зв'язку із дією мораторію на проведення перевірки.

Комісією Мінприроди складено Акт про відмову ТОВ «ЕКОПРОВАЙД» у проведенні планової перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з небезпечними відходами від 24.02.2017 р. № 09/17-1 (надалі - Акт про відмову).

На підставі Акту про відмову 02.03.2017 р. Міністерством екології та природних ресурсів України прийнято Наказ №100 про анулювання ліцензій, пунктом 2.1 якого анульовано ліцензію ТОВ «ЕКОПРОВАЙД».

ТОВ «Екопровайд» звернулося із скаргою до Державної регуляторної служби України на рішення Мінприроди (Наказ № 100 від 02.03.2017) щодо анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

Державною регуляторною службою України 7 квітня 2017 року видано Розпорядження №65 (надалі - Розпорядження №65), яким Міністерство екології та природних ресурсів України зобов'язано усунути порушення вимог Законів України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" шляхом скасування наказу від 02.03.2017 №100 в частині анулювання ліцензії Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕКОПРОВАЙД" серії АВ № 586963 від 28.09.2016 на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Позивач вважає, що спірне Розпорядження №65 прийнято Відповідачем з порушенням вимог законодавства, а тому, звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 року №724 (далі по тексту - Положення), Державна регуляторна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.

Державна регуляторна служба України є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Пунктом 2 Положення визначено, що Державна регуляторна служба України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 Положення на Державну регуляторну службу України покладається ряд основних завдань, одним з яких є реалізація державної регуляторної політики, політики з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", який регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальності за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності, спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, серед іншого: здійснює нагляд за додержанням органами державної влади, державними колегіальними органами законодавства у сфері ліцензування; утворює Експертно-апеляційну раду з питань ліцензування та забезпечує її діяльність.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" державна політика у сфері ліцензування ґрунтується, зокрема, на принципі дотримання законності шляхом того, що зокрема, повноваження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування та порядок набрання чинності рішеннями органу ліцензування поширюються на сферу ліцензування всіх видів господарської діяльності, визначаються виключно цим Законом і не можуть бути обмежені іншими законами.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" встановлено, що Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування є постійно діючим колегіальним органом при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування та діє за регламентом, що затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України не здійснює владні управлінські функції та не є юридичною особою.

Регламент Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 14 липня 2015 року №783/40.

Відповідно до частини п'ятої статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" склад Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування формується за пропозиціями громадських організацій, суб'єктів господарювання та їх об'єднань, посадових осіб органів ліцензування та наукових установ і затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Судом встановлено, що Розпорядження №65 видано на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРС (далі - ЕАР), від 04 квітня 2017 року № 4.17 (протокол № 05-17) за результатом розгляду скарги ТОВ «Екопровайд» щодо прийняття Мінприроди наказу від 02.03.2017 року № 100 в частині анулювання ліцензії ТОВ «Екопровайд» на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Згідно протоколу № 05-17 та спірного Розпорядження №65, органом ліцензування порушено: вимог Закону України від 03.11.2016 р. № 1728-VIII «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (мораторій на планові перевірки та обмеження на позапланові перевірки, запроваджені статтями 2 та 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», поширюється на Міністерство екології та природних ресурсів України як орган державного нагляду (контролю)); вимог пункту 8 частини другої статті 16, частини сьомої статті 19 Закону України № 222: органом ліцензування неправомірно та необґрунтовано застосовано підставу для анулювання (відсутність правових підстав для здійснення заходів контролю та прийняття рішень за їх результатами під час дії мораторію на проведення перевірок): вимог Закону України від 05.04.2007 р. № 877-VI «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»: 1) частини другої статті 5: у межах переліку питань кожен орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу має визначити ті питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль). Уніфіковані форми актів, в яких передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, затверджуються органом державного нагляду (контролю) і публікуються в мережі Інтернет у порядку, визначеному законодавством (на момент проведення перевірки уніфіковані форми актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), органом контролю затверджені не були); 2) абзацу 2 частини другої статті 8 в частині обов'язку органу контролю повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; статті 10 в частині права суб'єкта господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) серед іншого, вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства та не допуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо, зокрема, органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

Відповідно до статей 2 та 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 03 листопада 2016 року №1728-VIII встановлено до 31 грудня 2017 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів та обмеження на проведення позапланових заходів зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Виходячи із системного аналізу Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов є заходом державного нагляду (контролю), а орган ліцензування, уповноважений їх проводити, є органом державного нагляду (контролю) у значенні Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Цей висновок вбачається з положень частини третьої статті 2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", якою встановлено, що контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюється органами ліцензування у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності", тобто під час здійснення контролю за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов відносини, які виникають між органами ліцензування та ліцензіатами, у контексті Закону розглядаються як відносини органу державного нагляду (контролю) з суб'єктом господарювання.

Таким чином, контроль органами ліцензування за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов повинен здійснюватися з урахуванням вимог, встановлених Законом України "Про тимчасові особливості здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Враховуючи наведене, Суд погоджується з Відповідачем, що Позивач не мав правових підстав для проведення планової перевірки третьої особи, а позапланові заходи контролю до 31 грудня 2017 року проводяться виключно з підстав, визначених статтею 3 Закону України "Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно з нормами частини другої статті 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п'яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

У відповідності до статті 10 цього Закону суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акту, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.

З наведеного слідує, що завчасна обізнаність суб'єкта господарювання з заходом, який заплановано провести органом державного нагляду (контролю) щодо цього суб'єкта та відповідним переліком питань є передумовою для проведення такого заходу.

Вимоги вищенаведених норм Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" Позивачем дотримані не були.

Суд звертає увагу, що дії Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування не оскаржуються Позивачем.

Крім того, Суд звертає увагу, що в даному випадку підлягає розгляду та наданню оцінки прийняття Розпорядження ДРС України №65 від 07 квітня 2017 року, а не Наказ Мінприроди від 02.03.2017 року № 100 в частині анулювання ліцензії ТОВ «Екопровайд» на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

У відповідності до частини першої статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, зокрема, видає розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування та відхилення або задоволення апеляцій чи скарг з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування; порушує питання щодо відповідальності посадових осіб органів ліцензування, які прийняли рішення, скасоване на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Частиною одинадцятою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" встановлено, що рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатом, проектів нормативно-правових актів та/або пропозицій про запровадження чи скасування ліцензування виду господарської діяльності є обов'язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування у триденний строк з дня ухвалення відповідного рішення Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування і є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Таким чином, ДРС, як спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, зобов'язана розглянути рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатом та прийняти відповідне рішення, зокрема у вигляді розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Згідно з частинами восьмою та дев'ятою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" апеляції розглядаються на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування у строк, що не перевищує десяти календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення.

Ліцензія, стосовно якої орган ліцензування прийняв рішення про анулювання і щодо якої Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування розглядається апеляція на рішення органу ліцензування, є чинною до дня прийняття відповідного рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Орган ліцензування зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня одержання запиту подати спеціально уповноваженому органу з питань ліцензування завірені ним запитувані копії (фотокопії) документів, що стосуються оскаржуваного рішення.

У разі неподання органом ліцензування запитуваних документів у встановлений строк Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування розглядає апеляцію по суті або може відкласти розгляд цієї апеляції з обґрунтуванням причин відкладення розгляду такої справи.

Суд не приймає до уваги посилання Позивача на те, що в оскаржуваному розпорядженні не мітиться висновку про задоволення чи відхилення апеляції, оскільки розпорядження ДРС відповідає змісту рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРС від 04.04.2017 року №4.1 (протокол №01-17), а повноваження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування приймати розпорядження про усунення порушення прямо передбачені у частини першої статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Крім того, Суд зазначає, що відсутність такого посилання в оскаржуваному розпорядженні не впливає на його правомірність.

Державною регуляторною службою України не порушено права та охоронюваних законом інтересів Позивача у зв'язку з виданням розпорядження №65, оскільки останнє лише зобов'язує Позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері ліцензування, скасувавши наказ від 02.03.2017 року №100 в частині анулювання ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопровайд» на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року по справі № К/800/50463/14, К/800/52405/14.

Враховуючи викладене, розпорядження ДРС від 07.04.2017 року №65 "Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування" прийняте на підставі, в межах та у спосіб, визначений Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Мінприроди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Міністерству екології та природних ресурсів України (адреса: 03035, м. Київ вул. Митрополита Василя Липківського, 35; ) відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук