Справа № 818/1637/18
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 р. Справа № 818/1637/18

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - Соборука Ю.Ф.,

представника відповідача - Сумцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/1637/18

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТА СЕРВІС"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕТА СЕРВІС" (далі - позивач, ТОВ "БЕТА СЕРВІС") звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області далі - відповідач, ГУДФС у Сумській області), у якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 07.11.2017 №, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 889463,06 грн. за платежем орендна плата за землю з юридичних осіб;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2017, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 65425,65 грн. за платежем орендна плата з юридичних осіб.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті за наслідками камеральної перевірки, яка на переконання позивача була поведена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки питання щодо своєчасності, достовірності та повноти нарахування і сплати усіх передбачених Податковим кодексом податків та зборів є предметом документальної перевірки (пп.75.1.2. п.75.1 ст.75 ПК України). Крім цього, позивач звертає увагу суду на те, що порядок проведення камеральної перевірки врегульовано ст.76 ПК України. Характерними ознаками камеральних перевірок є проведення їх у приміщенні органу державної податкової служби, перевірка лише даних зазначених у деклараціях (розрахунках), відсутність спеціального рішення керівника органу державної податкової служби, а також направлення на її проведення, перевірка всієї податкової звітності спеціальним порядком, необов"язковість згоди платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки. Позивач також посилається на положення п.200.1 ст.200 ПК України, відповідно до якого встановлено, що камеральна перевірка даних податкових декларацій або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були подані пізніше - за днем їх фактичного подання. При цьому, окрім положень ПК України, позивач також посилається на Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013.

Отже, згідно позиції позивача, у даному випадку камеральна перевірка повинна була бути проведена виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях платника податків заявлених у податковій звітності. Перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки. При цьому, камеральна перевірка повинна проводитись в строк 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання такої звітності. Отже, вимогу щодо дотримання строків перевірки, як вважає позивач, відповідачем дотримано також не було.

Спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті ГУ ДФС у Сумській області на підставі висновків Акту камеральної перевірки №3000/18-28-12-06/35254928 від 23.10.2017, що була проведена з порушенням вимог до проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків. Згідно позиції позивача, незаконна перевірка не створює правових наслідків. В свою чергу, податкові повідомлення-рішення відповідача від 07.11.2017 № та № від 07.11.2017 підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 25.04.2018 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

08.05.2018 до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву (а.с.32-34). У своєму відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог ТОВ "БЕТА СЕРВІС" у зв'язку з тим, що викладені у позові доводи ґрунтуються на помилковому сприйнятті норм Податкового кодексу України.

Таким чином, ГУДФС у Сумській області просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти вимог позивача з підстав, викладених у письмовому відзиві та письмових поясненнях (а.с.69-71)..

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, відмовляє у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТА СЕРВІС", виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що Головним управління ДФС у Сумській області відповідно до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20. підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодекс України (далі - ПК України) проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з орендної плати за землю юридичних осіб, визначених у податкових деклараціях з плати за землю за 2014, 2015, 2016 роки, ТОВ «Бета сервіс».

Так, ТОВ «Бета сервіс» у відповідності до норм ПК України подано до контролюючого органу податкові декларації з плати за землю:

- 23.01.2014 № за 2014 рік,

- 20.02.2015 №901975289 за 2015 рік,

- 16.02.2016 № за2016 рік.

Згідно п.286.2 ст.286 ПК України платники плати за землю самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік з розбивкою річної суми рівними частками за місцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячної декларації

Згідно ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю. Податкове зобов'язання щодо сплати за землю визначене у податковій декларації на поточний рік. сплачується рівними частками власниками землі та землекористувачами за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового звітного місяця.

За результатами перевірки складено Акт перевірки №3000/18-28-12-06/35254928 від 23.10.2017 (а.с.11-13). Перевіркою встановлено, що в порушення п.287.3 ст.2817 ГІК України позивачем самостійно узгоджене грошове зобов'язання з плати за землю сплачувалось з порушенням встановлених ПК України строків. Детальний розрахунок порушення термінів сплати (із зазначенням граничного строку сплати і фактичної сплати) наведено на 2-3 арк. акта перевірки.

На підстав висновків Акту перевірки Головним управління ДФС у Сумській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2017 року, яким визначено грошове зобов'язання ТОВ "БЕТА СЕРВІС" з орендної плати за землю з юридичних осіб у вигляді штрафу у сумі 889463,06 грн. (а.с.14);

- податкове повідомлення-рішення № від 07.11.2017 року, яким визначено грошове зобов'язання ТОВ "БЕТА СЕРВІС" з орендної плати за землю з юридичних осіб у вигляді штрафу у сумі 654256,53 грн. (а.с.15).

Позивач не погодився з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями і 20.11.2017 в порядку досудового врегулювання спору оскаржив податкові повідомлення-рішення № від 07.11.2017 та № від 07.11.2017 до Державної фіскальної служби України.

Рішенням про результати розгляду скарг №1419/6/99-99-11-03-01-25 оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУДФС в Сумській області від 07.11.2017 № та № залишені без змін, а скарги - без задоволення (а.с.16-18).

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України (пункт 1.1 статті 1).

Статтею 19-1 Податкового кодексу України визначені функції контролюючих органів до яких, зокрема, віднесено контроль за своєчасністю, достовірністю і повнотою нарахування та сплати податків, зборів і платежів.

Згідно пп. 19.1.2 п. 19-1.1 ст.19-1 ПК України контролюючі органи контролюють своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів та платежів.

Статтею 20 Податкового кодексу України визначені права контролюючих органів, так відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 вказаної статті, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків.

Пункт 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначає податковий контроль як систему заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Стаття 62 Податкового кодексу України визначає способи здійснення податкового контролю:

- ведення обліку платників податків:

- інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів;

- перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

21 грудня 2016 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797- VIII положення якого набрали чинності з 01.01.2017 року, змінено редакцію підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України та розширено предмет камеральної перевірки шляхом включення до нього питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання.

Так, відповідно до ст.76 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з і н ш и х п и т а н ь проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

В силу вимог пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, яка регулює строки давності та їх застосування, контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Розділ XII цього Кодексу, який регламентує порядок визначення та сплати податку на майно, до якого віднесена плата за землю та орендна плата за земельні ділянки, не містить граничних строків проведення таких перевірок. У свою чергу, таке обмеження випливає з положень статті 102 Податкового кодексу України зі строком у 1095 днів.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

У зв'язку з внесеними змінами до Податкового кодексу (Закону України №1797-УІІІ від 21.12.2016), починаючи з 01 січня 2017 року фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення своєчасності подання податкових декларацій і своєчасності сплати узгоджених грошових зобов'язань визначених у таких деклараціях.

Таким чином, предметом камеральної перевірки також може бути с в о є ч а с н ість с п л а т и узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Аналогічна позиція, щодо розширення предмету камеральної перевірки питань своєчасності сплати узгодженого грошового зобов'язання у 2017 році, викладена у постановах Верховного Суду від 14.06.2018 у справі №812/1028/17, від 26.06.2018 у справі №826/778/17.

При цьому, у постанові від 18.05.2018р. у справі №804/4483/17 Верховний Суд відмовляючи скаржнику у задоволені касаційної скарги вказав, що за наслідками проведеної камеральної перевірки Товариства з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на додану вартість за період з 25.06.2014 по 08.02.2017, контролюючим органом складено акт від 28.02.2017, в якому викладено висновок про несвоєчасну сплату позивачем узгодженої суми податкового зобов'язання в зв'язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до банку. Саме на цій підставі ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість за затримку сплати грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що позивач - ТОВ "БЕТА СЕРВС" не заперечує правомірність висновків викладених в акті ДФС щодо факту несвоєчасної сплати Товариством узгодженої суми податкового зобов'язання. Позиція позивача полягає лише в тому, що перевірку було проведено з порушенням встановлених статтями 76 та 200 Податкового Кодексу України строки. Згідно позиції позивача в даному випадку відповідачем мала бути проведена документальна перевірка.

Однак, дану позицію позивача суд вважає необгрунтованою з урахуванням наступного:

Посилання позивача на п.200.10 ст.200 ПК України та судову практику Верховного Суду є безпідставними , оскільки дана норма ПК України визначає порядок та строки проведення б ю д ж е т н о г о в і д ш к о д у в н н я ПДВ, а судова практика стосується порушення процедури проведення п о з а п л а н о в о ї документальної перевірки, в частині несвоєчасного направлення платнику податків наказу на проведення документальної перевірки та повідомлення про проведення такої перевірки, що обмежило право платника на надання контролюючому органу первинних документів по господарським операціям за якими сформовано податковий кредит і витрати.

Разом з тим, безпідставні посилання позивача на Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013.

Так, вказаним наказом передбачено алгоритм дій контролюючого органу при проведенні камеральної перевірки податкової звітності, що не є виключним предметом дослідження у ході такої перевірки, як зазначалося вище згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Крім цього, Методичні рекомендації було затверджено 14.06.2013, в той час як з 01.01.2015 законодавець розширив предмет камеральної перевірки, доповнивши підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України абзацом другим відповідно до якого предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

Зі змісту акту камеральної перевірки від 23.10.2017 вбачається, що перевірку було проведено виключно з питання своєчасності сплати позивачем у з г о д ж е н о ї суми податкового зобов'язання з орендної плати за землю з юридичних осіб (оскільки ТОВ "БЕТА СЕРВІС" самостійно визначило суми податку у податкових деклараціях з плати за землю) за 2014, 2015, 2016 роки і наявності в діях позивача порушень передбачених статтею 126 Податкового Кодексу України, відтак така перевірка повинна здійснюватися з урахуванням строків давності встановлених статтею 102 Податкового Кодексу України, а не протягом 30 календарних днів, обумовлених пунктом 76.3 статті 76 Податкового Кодексу України, як помилково вважає позивач.

Такої ж позиції дотримувався і Верховний Суд України при прийнятті постанови від 09.02.2016 у справі за позовом ТОВ «Арсенал-Центр» до ДФС у м.Києві про скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій визначених за результатами камеральної перевірки у межах строку давності визначеного статтею 102 Податкового кодексу України.

Отже, враховуючи викладене та наявну правову позицію Верховного Суду в аналогічних справах є безпідставними та необгрунтованими посилання позивача на порушення контролюючим органом порядку проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого грошового зобов'язання з орендної плати за землю юридичних осіб визначеної у податковій звітності за 2014-2016 роки.

Крім того є недоречним посилання позивача на застосування положень рішення Конституційного Суду України №1-пр/99 від 09.02.1999 року про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, оскільки стосується зворотньої дії в часі положень нормативно-правових актів у випадках, коли пом'якшують або скасовують відповідальність особи. У даному випадку норма ст.126 Податкового кодексу України, яка визначає відповідальність платників податків за порушення строків сплати узгодженого грошового зобов'язання у розмірі 10 і 20 відсотків при затримці до і більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов'язання, не змінювалась.

При цьому, стаття 75 Податкового кодексу України, яка була доповнена абзацом другим згідно із Законом України від 21 грудня 2016 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від №1797-VIII положення якого набрали чинності з 01.01.2017 року, визначає лише види перевірок і предмет камеральної перевірки і не встановлює правил оподаткування та відповідальності за їх порушення, а є лише процесуальною нормою, яка визначає предмет перевірки.

За таких обставин суд приходить висновку, що позовні вимоги ТОВ "БЕТА СЕРВІС" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУДФС у Сумській області від 07.11.2017 № та № є безпідставними, необґрунтованими і, відповідно, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕТА СЕРВІС" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області від 07.11.2017 № та № - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.07.2018 року.

Суддя О.М. Кунець