Справа № 200/21949/17
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2018-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/200/1425/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» квітня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. м. Дніпрі про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним.

Позивач вийшла на загальну пенсію 01.12.2014 року у віці 55 років відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з посади заступника начальника управління начальника відділу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації. 11 вересня 2017 року вона звернулася до відповідача із заявою про визнання права на перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця, вважаючи, що має 20 років стажу на посадах, віднесених по посад державних службовців. Листом від 25.09.2017 року відповідач повідомив про відсутність підстав для призначення пенсії державного службовця, оскільки стаж роботи на державній службі позивачу врахований з 01.09.2000 по 28.11.2014 року, що не достатньо для призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року.

Враховуючи викладене, позивач просив суд визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та заступника начальника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо відмови позивачу зарахувати до стажу державної служби період роботи з 21.06.1988 по 31.08.2000 в Управлінні житлового господарства Дніпропетровської міської ради та переводу її за заявою від 11.09.2017 року з пенсії за віком на пенсію державного службовця. Зобовязати відповідача зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 час роботи в Управлінні житлового господарства Дніпропетровської міської ради з 21.06.1988 по 31.08.2000 року та здійснити перехід ОСОБА_1 за заявою від 29.09.2017 року з пенсії за віком на пенсію державного службовця.

Ухвалою суду від 15 грудня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено зазначену справу до розгляду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 квітня 2018 року відповідача ОСОБА_2 об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі замінено його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність, надав суду письмові заперечення на позов.

Заперечення обгрунтовані тим, що основним критерієм, яким слід визначити можливість зарахування того чи іншого періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Згідно статті 21 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно з дня призначення на посаду. Згідно записам № 17-18 у трудовій книжці, позивача з 01.09.2000 приведено до присяги державного службовця та встановлено відповідний ранг. Враховуючи зазначене, управління не має можливості зарахувати період з 21.06.1988 року по 31.08.2000 року до стажу державної служби. Просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» 15 грудня 2017 року почала діяти нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 10 ст.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 3.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобовязання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності субєкта владних повноважень протиправною та зобовязання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) субєкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача субєкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.12.2014 року перебуває на обліку у відповідача та отримує достроково призначену пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

11 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, в якій просила визнати за нею право на перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця, оскільки має 20 років стажу на посадах, віднесених до посад державних службовців.

Листом від 25.09.2017 року за № Ш-223 відповідач повідомив ОСОБА_1, про відсутність підстав для призначення пенсії державного службовця, оскільки стаж роботи на державній службі позивачу врахований з 01.09.2000 по 28.11.2014 року, що не достатньо для призначення пенсії на підставі Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року.

На звернення ОСОБА_1 29.09.2017 року до комісії з питань призначення (перерахування) та виплати пенсії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, нею отримано відповідь від 09.10.2017 року аналогічного змісту.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала з 21.06.1988 року на посаді інженера по технагляду Управління житлово-комунального господарства виконкому Дніпропетровської міської ради; з 01.07.1994 року на посаді інженера, спеціаліста 1-ї категорії технагляду; з 01.09.2000 року призначена на посаду начальника виробничого відділу. 01.09.2000 року присвоєно 11 ранг державного службовця. 01.09.2000 позивача приведено до присяги державного службовця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав стаж роботи за період з 01.09.2000 року по 28.11.2014 року як стаж роботи за державну службу, який склав 14 років 2 місяці 28 днів.

Спірним є період роботи з 21.06.1988 року по 31.08.2000 року.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723 від 16.12.1993 року (далі Закон № 3723), крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 та п.12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 889-VIII передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Зокрема, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону№ 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 25 Закону України «Про державну службу» установлюються такі категорії посад державних службовців: перша категорія - посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, голів та членів державних колегіальних органів, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади; друга категорія - посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем'єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади; третя категорія - посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів у складі міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, інші прирівняні до них посади; четверта категорія - посади спеціалістів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; п'ята категорія - посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади; шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.

Як вбачається зі ст. 25 Закону України «Про державну службу», посади, на яких працювала позивачка і час роботи на яких просить зарахувати їй до стажу державної служби, у переліку посад, визначеному цією статтею відсутні.

Разом з тим, стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначається не лише ст. 25 Закону України «Про державну службу», але й актами Кабінету Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016р. № 229 затверджений Порядок обчислення стажу державної служби.

Згідно п.4 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено категорії посад в органах місцевого самоврядування встановлюються категорії посад, зокрема, сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

За таких підстав суд вважає, що період роботи позивачки з 21.06.1988 року по 31.08.2000 року необхідно зарахувати до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».

Відтак, позивачка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та заступника начальника Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до стажу державної служби період роботи з 21.06.1988 по 31.08.2000 в Управлінні житлового господарства Дніпропетровської міської ради та переводу ОСОБА_1 за заявою від 11.09.2017 року з пенсії за віком на пенсію державного службовця.

Зобовязати відповідача зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 час роботи в Управлінні житлового господарства Дніпропетровської міської ради з 21.06.1988 по 31.08.2000 року та здійснити перехід ОСОБА_1 за заявою від 29.09.2017 року з пенсії за віком на пенсію державного службовця.

Стягнути з Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску