Справа № 456/297/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2018 року

Київ

справа №456/297/16-а

адміністративне провадження №К/9901/23434/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 456/297/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії

за заявою ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України, постановленої 15 червня 2017 року колегією суддів у складі: Мороз В.Ф., Донець О.Є., Голяшкін О.В. -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом, в якому, з уточненням позовних вимог, просила визнати неправомірними дії Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду Львівської області (далі - відповідач) щодо припинення виплати їй пенсії як інваліду ІІІ групи з дитинства та зобов'язати відповідача поновити їй виплату пенсії як інваліду ІІІ групи з дитинства, починаючи з 01 червня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона отримувала соціальну пенсію по ІІІ групі інвалідності, як інвалід з дитинства - з 25.01.1996. Проте, 01.04.2015 Стрийським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду Львівської області припинено виплату їй пенсії, що на її думку є неправомірним.

Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2017 року постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року залишено без змін.

У липні 2017 року ОСОБА_1 (в порядку глави 3 розділу ІУ Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 15.12.2017) подала до Верховного Суду України заяву про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2017 року у справі № 456/297/16-а (К/800/26042/16).

Ухвалою Верховного Суду України від 19 липня 2017 року відкрито провадження у справі для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2017 року.

У зв'язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в чинній редакції) матеріали заяви разом зі справою передано до Верховного Суду.

У ході розгляду справи судами встановлено, що позивач перебуває на обліку в Стрийському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду Львівської області, як отримувач соціальної пенсії по ІІІ групі інвалідності, інвалідність з дитинства, з 25.01.1996.

Розпорядженням Стрийського міського голови від 31.12.2010 № 151-К ОСОБА_1 з 01.01.2011 призначено на посаду головного спеціаліста-юриста служби у справах дітей, їй присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування, посада якої віднесена до VI категорії посад, відповідно до статей 10, 15, 16, 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Стрийським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду Львівської області з 01.04.2015 припинено виплату вищезазначеної пенсії позивачу.

ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії. Однак, 20.01.2016 отримала відповідь про те, що оскільки вона працює в державній установі й не відноситься до категорії осіб, на яких поширюється порядок виплати пенсій, передбачений чинним законодавством України, тому з 01.04.2015 виплата пенсії припинена.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду.

Залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 15 червня 2017 року вказав наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 (далі - Закон №213-VIII), у абз.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 викладений в наступній редакції: «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до цього закону не виплачуються».

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону № 213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону №213-VIII цей Закон набирає чинності з 1 квітня 2015 року.

Також Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24.12.2015 (далі - Закон № 911-VIII) абзаци 2 та 3 ч.1ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 викладений в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії або щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Аналогічні зміни внесені до ст.37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону №911-VIII цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року.

Таким чином, враховуючи те, що позивач працює на посаді, на яку розповсюджується дія Закону України «Про державну службу» касаційний суд погодився з висновками судів попередніх інстанції, що відповідно до Закону № 213-VIII та Закону № 911-VIII в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2016 року виплата пенсії позивачу не здійснюється, тому відповідач, припинивши з 01.04.2015 виплату пенсії позивачу діяв відповідно до вимог діючого законодавства.

Як на підтвердження неоднакового застосування одних і тих же норм матеріального права, позивачем надано до суду копію постанови Верховного Суду України від 24 травня 2016 року у справі № 333/6710/15-а та копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 04 жовтня 2016 року у справі № 320/196/16-а (К/800/18141/16), від 15 вересня 2016 року у справі № 577/3756/15-а (К/800/361/16) та від 27 квітня 2016 року у справі № 577/4895/15а (К/800/4966/16).

В наведених судових рішеннях Верховний Суд України та Вищий адміністративний суд України покликались на те, що пунктом п'ятим Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 889-VII.

Таким чином, суди дійшли висновку, що з 1 червня 2015 року особи, яким пенсії призначаються, зокрема, згідно з Законом № 889-VII, втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону № 1058-IV.

Перевіривши наведені у заяві доводи, суд дійшов висновку про наявність неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 237 КАС України (в редакції до 15.12.2017) заява про перегляд судових рішень в адміністративних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Усуваючи розбіжності в застосуванні одних і тих же норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

01 квітня 2015 року набрав чинності Закон № 213-VIIІ, яким внесено зміни до статті 47 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та визначено, що тимчасово, у період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами від 17 листопада 1992 року № 2790-ХІІ «Про статус народного депутата України», від 10 грудня 2015 року № 889-VII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VII), від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII), від 7 липня 2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до Закону № 1058-IV, не виплачуються.

Водночас пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VIIІ передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до вищезазначених законів.

Оскільки Закон № 213-VIIІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, прийнято не було, то, відповідно, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються, зокрема, відповідно до Закону № 889-VII.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що з 01 червня 2015 року особи, яким пенсії призначаються, зокрема, згідно з Законом № 889-VII, втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного Закону, і з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону №1058-IV.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року у справі №333/6710/15-а.

Вирішуючи питання про наявність у позивача права на отримання пенсії, починаючи з 1 січня 2016 року суд зазначає, що Законом № 911-VIII внесено зміни до частини першої статті 47 Закону № 1058-IV, абзаци другий і третій якої викладені в такій редакції: «Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами № 889-VII, призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

Отже, з 1 січня 2016 року призначені пенсії не виплачуються, у разі роботи осіб на посадах та на умовах, передбачених законами № 889-VII.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими в частині зобов'язання відповідача поновити їй виплату пенсії за віком, починаючи з 1 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Таким чином, рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі, що розглядається, якими встановлено правомірність дій пенсійного органу щодо відмови виплати пенсії з 01 червня 2015 року, а також ухвала Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2017 року, про перегляд якої подано заяву, не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права й не відповідають висновку Верховного Суду України, висловленому у вказаних постановах, щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах.

За правилами пункту 2 частини другої статті 243 КАС у разі неправильного застосування судом (судами) норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, Верховний Суд України має право скасувати судове рішення (судові рішення) та ухвалити нове судове рішення чи змінити судове рішення.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, статтями 241- 243 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у Верховному Суді -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 15 червня 2016 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду Львівської області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 як інваліду третьої групи з дитинства, починаючи з 01 червня 2015 року.

Зобов'язати Стрийське об'єднане управління Пенсійного фонду Львівської області поновити виплату пенсії ОСОБА_1, як інваліду третьої групи з дитинства, починаючи з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Стрийського об'єднаного управління Пенсійного фонду Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю.Бучик

М.М. Гімон

Л.Л.Мороз

Судді Верховного Суду