Справа № 766/5444/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2018 року

м. Київ

справа №766/5444/17

адміністративне провадження №К/9901/56436/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мороз Л.Л., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 у справі №766/5444/17 за позовом ОСОБА_1 до Херсонського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

13.07.2018 ОСОБА_1 направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 у справі №766/5444/17.

Зазначена касаційна скарга викладена російською мовою.

Згідно з частиною першою статті п'ятнадцятої Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Відповідно до частини першої статті десятої Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з частинами першою та третьою статті чотирнадцятої Закону України "Про засади державної мовної політики" судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті сьомої Закону України "Про засади державної мовної політики" до кожної мови, визначеної у частині другій цієї статті (зокрема і російської мови), застосовуються заходи, спрямовані на використання регіональних мов або мов меншин, що передбачені у цьому Законі, за умови, якщо кількість осіб - носіїв регіональної мови, що проживають на території, на якій поширена ця мова, становить 10 відсотків і більше чисельності її населення.

За рішенням місцевої ради в окремих випадках, з урахуванням конкретної ситуації, такі заходи можуть застосовуватися до мови, регіональна мовна група якої становить менше 10 відсотків населення відповідної території.

Тобто, обов'язковою умовою для здійснення судочинства в Україні регіональною мовою (мовами) є її поширення як такої на відповідній території України згідно з рішенням місцевої ради.

Водночас, на території міста Києва, Київської області російська мова як регіональна мова відповідним рішенням місцевої ради поширена не була.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена державною (українською) мовою.

Така позиція касаційного суду з питання мови адміністративного судочинства відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 06 липня 2016 року (справа № 21-1092а16). Підстав для відступлення від цього правового висновку - немає.

Крім того, відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції було прийнято в березні 2018 року, а касаційну скаргу скаргу позивачем направлено в липні 2018 року, тобто з пропуском строку встановленого частиною першою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, без клопотання про його поновлення.

Згідно з частиною 3 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 4 статті 330 цього Кодексу до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Скаржником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на час подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762 гривень.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1762 грн.

Також, в силу пунктів 3, 5 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Позивач зазначає, що касаційна скарга подається, зокрема на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018, однак з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що судом апеляційної інстанції постанова була винесена 20.03.2018.

Крім того, в прохальній частині касаційної скарги позивач просить лише визнати протиправними дії та зобов'язати до вчинення дій відповідача.

Відтак, скаржнику необхідно уточнити яке саме судове рішення суду апеляційної інстанції оскаржується та вимоги до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 КАС України.

Також, касаційна скарга є необгрунтованою в розумінні пункту 4 частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в ній не зазначено посилання на неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Виходячи з наведеного касаційну скаргу слід залишити без руху, а скаржнику надати строк для усунення вказаних недоліків шляхом надання касаційної скарги викладеної українською мовою; уточнення щодо дати оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції; уточнення вимог до суду касаційної інстанції, виходячи з його повноважень, встановлених статтею 349 КАС України; обґрунтування вимог, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права; надання заяви про поновлення строку на подачу касаційної скарги з наданням відповідних доказів на огрунтування заяви; надання документа про сплату судового збору в сумі 1762 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - 6007, Код класифікації доходів бюджету - 22030102, Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом _________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2018 у справі №766/5444/17 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог статті 330 КАС України касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута; вимог статті 332 КАС України - судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

Л.Л. Мороз,

Суддя Верховного Суду