Справа № 826/8721/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 липня 2018 року № 826/8721/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 24 травня 2018 року про надання належним чином засвідченої копії рішення Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про допуск ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань;

- зобов'язати Комісію з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань надати належним чином засвідчену копію рішення Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про допуск ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників (в письмовому провадженні). Пунктом 4 ухвали суду визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву.

З матеріалів справи встановлено, що позовні матеріали уповноваженою особою відповідача отримано відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 14.06.2018 року.

У встановлений судом строк від Відповідача відзиву, заяв та клопотань не надходило.

За приписами частини п'ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним 24 травня 2018 на адресу Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань було направлено запит на інформацію, відповідно до якого позивач просив надати належним чином засвідчену копію рішення (протоколу) Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про допуск ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань. Проте, всупереч вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідь на запит надано не було.

В протиправній бездіяльності відповідача позивач вбачає позбавлення його законного права на доступ до публічної інформації. Окрім того зазначає, що ненадання відповіді на запит позбавляє позивача права на можливість оскарження прийнятого відповідачем рішення, оскільки позивач також приймав участь у конкурсі на зайняття посади Директора Державного бюро розслідувань.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

24 травня 2018 року позивач звернувся до Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань із запитом на інформацію, в якому просив надати належним чином засвідчену копію рішення (протоколу) Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про допуск ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань.

Вказаний запит було отримано Відповідачем того ж дня, 24.05.2018 року, що підтверджується підписом уповноваженої особи на рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Відповідь на запит Позивач просив надати в передбачений Законом України «Про доступ до публічної інформації» строк за адресою: 24000, АДРЕСА_1 та на електронну адресу: .

Позивачем зазначено, що відповіді на вказаний запит ним не отримано. У матеріалах справи докази направлення позивачу відповіді на запит відсутні.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Закон України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон № 2939) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частин першої, другої статті 1 Закону № 2939 публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 3 Закону № 2939 право на доступ до публічної інформації гарантується: обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб'єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Приписами частини першої статті 4 Закону № 2939 визначено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб'єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Статтею 5 Закону № 2939 передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом:

1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 2939 суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно частини першої статті 13 Закону № 2939 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Статтею 19 Закону № 2939 визначено, що запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

У відповідності до вимог частини першої статті 20 Закону № 2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою статті 20 Закону № 2939 передбачено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29 вересня 2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що аналіз цього визначення та переліку розпорядників публічної інформації, закріпленого у статті 13 Закону № 2939-VI, свідчить, що публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях: уся інформація, що перебуває у володінні суб'єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб'єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання (пункт 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI); інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI); інформація, пов'язана з виконанням особами делегованих повноважень суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг (пункт 3 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI); інформація щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них, якщо йдеться про суб'єктів господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями (пункт 4 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI); інформація про стан довкілля; якість харчових продуктів і предметів побуту; аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; інша інформація, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідна інформація) (частина друга статті 13 Закону № 2939-УІ).

Запитувана позивачем інформація створена в порядку проведення Конкурсною комісією конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань.

Порядок проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, в тому числі допуску осіб до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань, визначено відповідно до Закону України «Про Державне бюро розслідувань».

За приписами частин першої, другої статті 11 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Директор Державного бюро розслідувань призначається на посаду Президентом України за поданням Прем'єр-міністра України відповідно до подання комісії з проведення конкурсу на зайняття посади Директора Державного бюро розслідувань. Організацію та проведення конкурсу здійснює Конкурсна комісія відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог пункту 1 частини восьмої статті 11 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Протоколом від 25.04.2016 № 6 Відповідачем затверджено Регламент Конкурсної комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, першого заступника та заступника Директора Державного бюро розслідувань, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань, працівників підрозділів внутрішнього контролю Державного бюро розслідувань (далі - Регламент).

Порядок проведення конкурсу на посаду Директора Державного бюро розслідувань визначено розділом 5 Регламенту.

Відповідно до пункту 5.2.3 розділу 5 Регламенту одним із етапів проведення конкурсу на посаду Директора Державного бюро розслідувань є розгляд поданих документів кандидатами (перевірка на відповідність вимогам Закону) та прийняття рішення Конкурсної комісії про допуск кандидатів до участі у відкритому конкурсі.

Згідно з пунктом 4.10 Регламенту рішення Конкурсної комісії приймаються в протокольній формі. У рішенні зазначаються дата і місце прийняття рішення; присутні члени Конкурсної комісії, фіксація наявності кворуму; питання, що розглядалися; мотиви прийнятого рішення, підсумки голосування. Рішення підписують всі присутні на засіданні члени Конкурсної комісії.

У протоколі засідання Конкурсної комісії зазначається порядок денний засідання, прізвище та ініціали членів Конкурсної комісії, присутніх на засіданні, питання, які були поставлені на голосування, доповідачі з питань порядку денного, короткий виклад обговорення та формулювання рішення, результати голосування за зазначеними питаннями та прийняті рішення.

Судом встановлено, що згідно з преамбулою Регламенту Конкурсної комісії вказаний регламент спрямований на забезпечення проведення відкритого та справедливого відбору кандидатів на посади Директора Державного бюро розслідувань. За приписами частини 6 статті 11 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» та пункту 4.3 Регламенту засідання Конкурсної комісії відкриті для представників засобів масової інформації і журналістів, зокрема шляхом забезпечення їх доступу в окремо визначене приміщення в Будинку Уряду, в якому здійснюється пряма відео трансляція засідання. Забезпечується відео- та аудіофіксація і трансляція у режимі реального часу відповідної відео- та аудіоінформації із засідань Конкурсної комісії на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України.

Отже, запитувана позивачем інформація про допуск ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань є публічною інформацією та повинна бути відкритою для доступу. Між тим, в матеріалах справи відсутнє підтвердження оприлюднення запитуваного позивачем рішення.

За приписами статті 13 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» Відповідач є розпорядником вказаної інформації.

З матеріалів справи встановлено відповідно до підпису уповноваженої особи відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення дату отримання відповідачем запиту позивача на інформацію - 24 травня 2018 року. Отже, Відповідачем згідно вимог вищевказаного чинного законодавства мав надати відповідь в строк до 31 травня 2018 року включно. Проте, як свідчать матеріали справи, на дату подачі позивачем позовної заяви відповіді на запит не отримано. Підтвердження направлення позивачу відповіді на запит відповідачем не надано.

Позивачем зазначено, що ненадання відповіді на запит позбавило Позивача права на можливість оскарження прийнятого Відповідачем рішення про допуск ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів надання позивачу відповіді на запит на інформацію.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що Відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка виразилася у недотриманні вимог Закону № 2939 в частині неналежного розгляду запиту позивача, наслідком чого, позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльності Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 24 травня 2018 року про надання належним чином засвідченої копії рішення Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про допуск ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов'язати відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб'єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов'язує суб'єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на доведену вище протиправну бездіяльність та публічність запитуваної позивачем інформації, суд дійшов висновку, що також підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов'язання Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань надати належним чином засвідчену копію рішення Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про допуск ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань, оскільки не порушує дискреційних прав відповідача.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, враховуючи принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та зважаючи на наявність в матеріалах справи квитанції про сплату № 36201 від 06.06.2018 на суму 1409,60 грн. суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань в розмірі 1409,60 грн.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 6-11, 14, 77, 243-246, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 направлений 24 травня 2018 року про надання належним чином засвідченої копії рішення Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про допуск ОСОБА_2 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань.

Зобов'язати Комісію з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань надати належним чином засвідчену копію рішення Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань про допуск ОСОБА_3 до участі у конкурсі на посаду Директора Державного бюро розслідувань.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (24000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Комісії з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60 ( одна тисяча чотириста дев'ять грн.) 60 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги

Відповідно до пункту 4 частини п'ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1, 24000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

Відповідач: Комісія з проведення конкурсу на зайняття посад Директора Державного бюро розслідувань, його заступників, директорів територіальних органів та керівників підрозділів центрального апарату Державного бюро розслідувань, 01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, .

Суддя Л.О. Маруліна