Справа № 808/316/18
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 червня 2018 року Справа № 808/316/18 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (71500, АДРЕСА_1)

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А)

треті особи Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 57)

Головне управління Національної поліції в Запорізькій області в особі Управління інформаційно-аналітичного забезпечення (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, буд. 29)

про зобовязання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26 січня 2018 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач), треті особи Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області в особі Управління інформаційно-аналітичного забезпечення, в якому позивач просить суд: зобовязати відповідача виключити з оперативно-довідкових картотек інформацію про кримінальну справу, порушену стосовно позивача за №251158 від 05.12.1996; стягнути з відповідача судові витрати на оплату судового збору у розмірі 704 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. (позовні вимоги є уточненими та прийняті ухвалою суду від 17.05.2018 за клопотанням представника позивача).

Ухвалою суду від 31 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху. Позивач усунув недоліки позову.

Ухвалою суду від 22 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі № 808/316/18.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з метою отримання візи для тимчасового виїзду за кордон звернувся до Департаменту інформаційних технологій МВС та одержав довідку серії ААА №0290615, відповідно до якої станом на 21.12.2017 позивач не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, разом з тим є особою, яка 05.12.1996 Новомосковським РВВС Дніпропетровської області притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 222 КК України, кримінальна справа №251158. Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили. Зазначає про те, що до кримінальної відповідальності у 1996 році не притягувався та про порушену відносно нього кримінальну справу йому не відомо. Посилаючись на норми Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженої наказом МВС України та ДДУПВП від 23.08.2002 №823/188, відповідно до якої в оперативно-довідкових картотеках облікові документи зберігаються 10 років з дня припинення справи, просить задовольнити позов.

Відповідач відзиву на позов не надав, ухвалу про відкриття провадження та копію адміністративного позову з додатками отримав, що підтверджується матеріалами справи.

Представник Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області надав пояснення (вх. від 23.03.2018 №9660), відповідно до яких територіальні сервісні центри МВС не можуть вносити, корегувати або видаляти інформацію з бази даних, а лише є користувачами.

Від представника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (первісний відповідач) надійшов відзив на позов (вх. від 21.03.2018 №9304), в якому він проти задоволення позову заперечив та пояснив, що ОСОБА_1 на обліку УІАП та ЄРДР в Запорізькій області як розшукувана, підозрювана, затримана за скоєння кримінального правопорушення чи притягнута до кримінальної відповідальності особа не перебуває.

17.05.2018 від представника відповідача надійшло клопотання (вх. №15227) про розгляд справи за його відсутності.

22.05.2018 від представника позивача надійшла заява (вх. №15770) про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною шостою ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

За правилами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, справа розглядається в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з метою оформлення візи для виїзду за кордон звернувся до Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України та отримав довідку на бланку серії ААА №0290615, відповідно до якої станом на 21.12.2017 не знятої чи не погашеної судимості він не має та в розшуку не перебуває, разом з тим є особою, яка 05.12.1996 Новомосковським РВВС Дніпропетровської області притягується до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 222 КК України, кримінальна справа №251158. Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили.

03.01.2018 позивач звернувся із заявами до Запорізької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» та Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, в яких повідомив про те, що у 1996 році до кримінальної відповідальності не притягався, у звязку з чим просив виключити з оперативно-довідкових картотек інформацію про кримінальну справу №251158.

Крім того, цією ж датою позивачем подано скарги на адресу Прокуратури Дніпропетровської області та Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з проханням вирішити зазначене питання.

Зі Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області надійшла відповідь (вих. Від 19.01.2018 №444/6/03-2018), відповідно до якої позивач на обліку УІАП та ОСОБА_2 в Запорізькій області як розшукувана, підозрювана, затримана за скоєння кримінального правопорушення чи притягнута до кримінальної відповідальності особа не перебуває.

Новомосковський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області листами від 25.01.2018 №50/П-4/2018 та від 16.02.2018 №50/1172 повідомив позивача, що встановити його причетність до кримінальної справи №251158 не виявилось можливим, оскільки відсутні журнали обліку кримінальних справ у звязку з їх знищенням з причин закінчення строку зберігання, а також знищення електронної баз даних з обліку кримінальних справ за вказаний період.

Відповідно до листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.02.2018 №01-52/15/18 кримінальна справа №251158 відносно ОСОБА_1 за період 1995-2001 роки не обліковується.

Вважаючи свої законні права порушеними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду.

Частина перша ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI визначає, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Пункт шостий ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» зобовязує розпорядників інформації надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України визначається Інструкцією про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання покарань від 23 серпня 2002 року №823/188 (далі Інструкція №823/188).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції №823/188 об'єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку. Облік здійснюється шляхом ведення алфавітних оперативно-довідкових картотек (далі - ОДК) і дактилоскопічних картотек (далі - ДК), у тому числі з використанням автоматизованих банків даних та автоматизованих дактилоскопічних інформаційних систем.

Згідно п. 3.1 Інструкції №823/188 підставами для поставлення на облік осіб, які засуджені або притягаються до кримінальної відповідальності, оголошені в розшук, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом є: а) постанова про притягнення як обвинувачуваного; б) вирок суду; в) санкціоновані прокурором протоколи, складені відповідно до статті 426 КПК України; г) постанова про заведення оперативно-розшукової справи; ґ) постанова про затримання особи, яка підозрюється в занятті бродяжництвом.

Відповідно до п. 2 Розділу V Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого Наказом МВС України від 29.11.2016 року №1256, відомості з персонально-довідкового обліку надаються Заявнику у формі Довідки з дотриманням вимог законодавства про звернення громадян та захист персональних даних на підставі запиту на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, що подається за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Довідка - документ, який містить відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, та надається фізичній особі у відповідь на її запит (п. 2 р. І Порядку).

За змістом ст.88 Кримінального кодексу України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового злочину, а також в інших випадках, передбачених законами України. Особи, засуджені за вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визнаються такими, що не мають судимості. Особи, які були реабілітовані, визнаються такими, що не мають судимості.

На підставі ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як зазначає ОСОБА_1 в адміністративному позові, про порушену відносно нього кримінальну справу №251158 йому не відомо.

Матеріали справи містять листи Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Новомосковський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, відповідно до яких у перелічених державних органах відсутні дані щодо кримінальної справи №251158.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження правомірності внесення до оперативно-довідкової картотеки даних щодо ОСОБА_1, зокрема: а) постанови про притягнення як обвинувачуваного; б) вироку суду; в) санкціонованих прокурором протоколів, складених відповідно до статті 426 КПК України; г) постанови про заведення оперативно-розшукової справи; ґ) постанови про затримання особи, яка підозрюється в занятті бродяжництвом. Матеріалів кримінальної справи №251158 також не надано, а тому встановити, чи порушувалась така справа та чи стосувалась вона позивача, неможливо.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в даній частині.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. суд зазначає наступне.

В матеріалах справи містяться документи про понесенні позивачем витрати на правову допомогу у вищевказаному розмірі.

В обґрунтування понесених витрат до матеріалів справи позивачем надано ордер на надання правової допомоги від 10.10.2017 серії ЗП №053353, угоду про надання правничої (правової) допомоги від 03.01.2018 №962; акт виконаних робіт (підготовка заяв та направлення листів по електронній пошті 3 години, підготовка позовної заяви 5 годин, підготовка документів до позовної заяви 2 години), квитанція від 03.01.2018 №962.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням того, що в угоді від 03.01.2018 №962 не визначено конкретної суми оплати за годину витраченого адвокатом часу; в акті виконаних робіт не прописана конкретна сума, яка підлягає сплаті за конкретний вид робіт; 10 годин витраченого адвокатом часу не співвідносяться зі складністю даної справи; справа розглянута в порядку письмового провадження, без участі представника в судовому засіданні, співмірність витрат на оплату послуг адвоката, як того вимагає п.5 ст.134 КАС України, не підтверджена.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (71500, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А; ), треті особи: Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області в особі Управління інформаційно-аналітичного забезпечення про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Зобовязати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А; ) виключити з оперативно-довідкових картотек інформацію про кримінальну справу, порушену стосовно ОСОБА_1 (71500, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) за №251158 від 05.12.1996.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок присудити на користь ОСОБА_1 (71500, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20-А; ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 18.06.2018.

Суддя Ю.П. Бойченко