Справа № 822/2096/18
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2096/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 липня 2018 рокум. Хмельницький

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В.

за участю:секретаря судового засідання Вересняк А.А. позивача: ОСОБА_2 представника позивача: ОСОБА_3 представника відповідача: ОСОБА_4
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_1 про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_1, в якому просить

1. Визнати протиправною відмову командування Державної прикордонної служби України Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_1 щодо прийняття рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження громадянином України ОСОБА_2 військової служби в Державній прикордонній службі України, укладеного 07.07.2016 року між Державною прикордонною службою України в особі начальника Західного регіонального управління (І категорії) Державної прикордонної служби України генерал-майором ОСОБА_5.

2. Зобов'язати командування Державної прикордонної служби України Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_1 достроково припинити (розірвати) контракт укладений 07.07.2016 року між Державною прикордонною службою України в особі начальника Західного регіонального управління ( І категорії) Державної прикордонної служби України генерал-майором ОСОБА_5.

3. Стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працює за контрактом в Державній прикордонній службі України, на сьогоднішній день - слухач курсу очного навчання факультету підготовки керівних кадрів Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_1. Контракт укладено строком на 5 років, а саме з 07.07.2016 року по 06.07.2021 року. Сім'я складається з дружини ОСОБА_6 та малолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1. Наказом Міністерства закордонних справ України від 16.05.2018року № 855-ос, з 04.06.2018 дружину ОСОБА_6 призначено на посаду спеціаліста (адміністративні питання та діловодство) Посольства України в Латвійській Республіці та направлено її у довготермінове відрядження до Латвійської Республіки. 10.05.2018 року та повторно 22.05.2018 року позивач звернувся до командування з рапортом про звільнення його з Державної прикордонної служби України в зв'язку з сімейними обставинами. 11.05.2018 року та 05.06.2018 року керівним складом Національної академії Державної прикордонної служби України з позивачем було проведено бесіди де він підтвердив свій намір про звільнення та дострокове припинення (розірвання) контракту. 11.06.2018 року на рапорт від 22.05.2018 року (вх. №3246) надійшла відповідь про те, що враховуючи дію в Україні особливого періоду, в даний час звільнення з військової служби здійснюється на підставі ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" (далі Закону) та зазначено, що п. «г» ч. 8. ст. 26 Закону наведено вичерпний перелік сімейних обставин на підставі яких військовослужбовець може бути звільнений з військової служби. Оскільки в даному переліку відсутня так підстава як довготривале відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу, мені було відмовлено у звільненні.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтвердили наведені обставини та просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача не погодився з викладеним та заперечив проти задоволення позовних вимог. В надісланому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Аналогічна правова позиція щодо наявності в Україні особливого періоду підтверджується постановами Верховного Суду від 16.01.2018 року по справі №211/1541/16-ц, від 18.01.2018 року по справі №686/20215/15-ц, від 25.04.2018 року по справі №205/1993/17-ц, від 23.05.2018 року по справі №619/1192/16-ц, від 30.05.2018 року по справі №554/1596/17, тощо. Таким чином, враховуючи, що станом на сьогоднішній день в Україні діє особливий період, дострокове розірвання (припинення) контрактів про проходження військової служби та звільнення військовослужбовців здійснюється на підставі окремих положень Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу". Так, на момент звернення ОСОБА_2 із відповідними рапортами до командування Національної академії діяли норми частини 8 (Звільнення з військової служби під час дії особливого періоду) статті 26 Закону, де пунктом "г" було наведено виключний перелік сімейних обставин на підставі яких військовослужбовець може бути звільнений з військової служби. В даному переліку відсутня така обставина, як "довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу". 23.06.2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо удосконалення окремих питань проходження громадянами військової служби)», згідно з яким, зокрема, було змінено структуру статті 26 (Звільнення з військової служби) Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». Станом на сьогоднішній день в чинній редакції Закону, припинення (розірвання) контрактів та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) регулюється частиною 5 вказаної статті, де пунктом "г" визначено виключний перелік сімейних обставин та інших поважних причин для звільнення. В даному переліку також відсутня така обставина, як "довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу".

Заслухавши вступні пояснення представників сторін, дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву та оцінивши усі наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв'язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встанови, що Майор ОСОБА_2 з 31.08.2017 року проходить військову службу (навчання) на посаді слухача курсу очного навчання факультету підготовки керівних кадрів Національної академії та є військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. Контракт укладено строком на 5 років, а саме з 07.07.2016 року по 06.07.2021 року. Сім'я складається з дружини ОСОБА_6 та малолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Наказом Міністерства закордонних справ України від 16.05.2018року № 855-ос, з 04.06.2018 дружину ОСОБА_6 призначено на посаду спеціаліста (адміністративні питання та діловодство) Посольства України в Латвійській Республіці та направлено її у довготермінове відрядження до Латвійської Республіки.

Відповідно до довідки від 18.05.2018 року № 201/36-919-1703 виданої Міністерством закордонних справ України зазначено, що згідно із Законом України "Про дипломатичну службу" довготермінове відрядження адміністративно-технічних працівників триває близько трьох років. Також у довідці зазначено, що для виїзду за місцем відрядження ОСОБА_6 також готуються документи членів родини - чоловіка ОСОБА_2 та доньки ОСОБА_8.

10.05.2018 та 22.05.2018 року від позивача на адресу командування Національної академії надійшли два рапорти про дострокове розірвання контракту про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України та звільнення його з військової служби за сімейними обставинами. Як підставу для звільнення зазначив пункт "д" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" та постанову Кабінету Міністрів України №413 від 12.06.2013 року, а зокрема, "довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу". До рапортів були долучені довідки Міністерства закордонних справ України №201/36-919-15/1 від 04.05.2018 року, №201/36-919-1703 від 18.05.2018 року та витяг з наказу Міністерства закордонних справ України №855-ос від 16.05.2018 року із яких вбачається, що дружина позивача, ОСОБА_6, призначена на посаду спеціаліста (адміністративні питання та діловодство) Посольства України в Латвійській Республіці на час довготермінового відрядження та направляється 04.06.2018 року до міста Рига. У зв'язку з чим, позивач просив його звільните військової служби за сімейними обставинами.

11.05.2018 року та 05.06.2018 року з позивачем було проведено бесіди з роз'яснення питання звільнення за сімейними обставинами в особливий період та відмовлено у задоволенні його звернень. 11.06.2018 року на адресу позивача було направлено письмову відповідь з обґрунтуванням підстав для відмови у звільненні його з військової служби за даною сімейною обставиною.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України "Про оборону України", Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Законом України "Про військовий обов'язок та військову службу". Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов'язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Тобто, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Враховуючи, що станом на сьогоднішній день в Україні діє особливий період, дострокове розірвання (припинення) контрактів про проходження військової служби та звільнення військовослужбовців здійснюється на підставі окремих положень Закону України "Про військовий обов'язок і військову служб".

На момент звернення ОСОБА_2 із відповідними рапортами до командування Національної академії діяли норми частини 8 (звільнення з військової служби під час дії особливого періоду) статті 26 Закону, де пунктом "г" було наведено виключний перелік сімейних обставин на підставі яких військовослужбовець може бути звільнений з військової служби. В даному переліку відсутня така обставина, як "довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу".

23.06.2018 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо удосконалення окремих питань проходження громадянами військової служби)", згідно з яким, зокрема, було змінено структуру статті 26 (звільнення з військової служби) Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

В чинній редакції Закону, припинення (розірвання) контрактів та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) регулюється частиною 5 вказаної статті, де пунктом "г" визначено виключний перелік сімейних обставин та інших поважних причин для звільнення. В даному переліку також відсутня така обставина, як "довгострокове відрядження за кордон дружини (чоловіка) військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу".

У зв'язку з вищезазначеним, проаналізувавши дії відповідача на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки, адміністративний позов задоволенню не підлягає, а тому судові витрати позивачу не відшкодовуються. При цьому, доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (вул. Шевченка, 46,ОСОБА_1,Хмельницька область,29003, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Національної академії Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_1 (вул. Шевченка, 46,ОСОБА_1,Хмельницька область,29003, код ЄДРПОУ 1432148) про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити дії залишити без задоволення.

Судовий збір по справі не стягується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з його проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду, - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_9

Почивач:ОСОБА_2 (вул. Шевченка, 46,ОСОБА_1,Хмельницька область,29003 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
Відповідач:Національна академія Державної прикордонної служби України імені ОСОБА_1 (вул. Шевченка, 46,ОСОБА_1,Хмельницька область,29003 , код ЄДРПОУ - 35668503)