Справа № 826/9791/17
Суддя: Кузьмишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9791/17 Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

Суддів: Глущенко Я.Б.,

Пилипенко О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Пушенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Узинська» до Міністерства юстиції України, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_3, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, державний нотаріус Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Леся Вікторівна, державний реєстратор реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Попова Людмила Олександрівна, державний реєстратор реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Приймак Наталія Василівна, Сільськогосподарський виробничий кооператив «Розаліївський» про визнання протиправним та скасування наказу № 865/7 від 17.03.2017 року,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне орендне підприємство «Агрофірма Узинська» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування:

наказу Міністерства юстиції України № 1977/5 від 20.06.2017, в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.11.2015 року № 26606885, № 26601644, від 01.12.2015 № 26650875, № 26628301, № 26631182, від 03.12.2015 № 26736310, від 04.12.2015 № 26748835, від 06.12.2015 № 26797494, від 07.12.2015 № 26813468, № 26808865, № 26823629, № 26825260, від 26.12.2015 № 27549433, № 27560555, № 27560307, № 27558528, № 27563563, № 27557957, № 27547127, від 24.11.2016 № 32534532 прийнятих державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л.В, від 05.01.2015 № 18516904 прийнятого державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Поповою Л.О., від 02.12.2014 № 17647464, № 17644881, від 05.12.2014 № 17767712, від 10.12.2014 № 17884014 прийнятих державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Приймак Н.В., від 28.04.2017 № 35002376 прийнятого державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л.В. з внесенням запису про скасування запису № 20208328, від 28.04.2017 № 35002707 прийнятого державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л.В. з внесенням запису про скасування запису № 20208861.

рішення Сторчака Сергія Петровича, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, № 35776855 від 20.06.2017, в частині скасування іншого речового права № 12288917 від 30.11.2015, № 12286379 від 30.11.2015, № 12311152 від 01.12.2015, № 12299375 від 01.12.2015, № 12300769 від 01.12.2015, № 12355091 від 03.12.2015, № 12361989 від 04.12.2015, № 12388426 від 06.12.2015, № 12395976 від 07.12.2015, № 12393877 від 07.12.2015, № 12400970 від 07.12.2015, № 12401752 від 07.12.2015, № 12774951 від 26.12.2015, № 12780990 від 26.12.2015, № 12780845 від 26.12.2015, № 12779832 від 26.12.2015, № 12782692 від 26.12.2015, № 12779518 від 26.12.2015, № 12773720 від 26.12.2015, № 17614506 від 21.11.2016, № 8335237 від 30.12.2014, № 7906179 від 26.11.2014, № 7904853 від 26.11.2014, № 7964494 (спеціальний розділ) від 01.12.2014, № 8020495 від 06.12.2014, № 20208328 від 24.04.2017, № 20208861 від 24.04.2017.

скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, записи про скасування державної реєстрації іншого речового права № 12288917 від 30.11.2015, № 12286379 від 30.11.2015, № 12311152 від 01.12.2015, № 12299375 від 01.12.2015, № 12300769 від 01.12.2015, № 12355091 від 03.12.2015, № 12361989 від 04.12.2015, № 12388426 від 06.12.2015, № 12395976 від 07.12.2015, № 12393877 від 07.12.2015, № 12400970 від 07.12.2015, № 12401752 від 07.12.2015, № 12774951 від 26.12.2015, № 12780990 від 26.12.2015, № 12780845 від 26.12.2015, № 12779832 від 26.12.2015, № 12782692 від 26.12.2015, № 12779518 від 26.12.2015, № 12773720 від 26.12.2015, № 17614506 від 21.11.2016, № 8335237 від 30.12.2014, № 7906179 від 26.11.2014, № 7904853 від 26.11.2014, № 7964494 (спеціальний розділ) від 01.12.2014, № 8020495 від 06.12.2014, № 20208328 від 24.04.2017, № 20208861 від 24.04.2017 внесені на підставі рішення Сторчака Сергія Петровича, Департамент державної реєстрації Міністерства юстиції України, № 35776855 від 20.06.2017.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач та третя особа ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі Міністерство юстиції України просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Свою апеляційну скаргу представник відповідача обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на те, чому суд не враховує доводи Міністерства юстиції України, а також на те, чому судом не досліджено висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, оскільки як раз в ньому і відображені порушення, які були допущенні державними реєстраторами реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Поповою Л.О., Приймак Н.В., що і призвело до скасування реєстраційних дій. Крім того, зазначає, що наявність формальних порушень процедурного характеру не може бути підставою для скасування законного наказу Міністерства юстиції України.

В своїй апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_3 скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову та ухвалити постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Свою апеляційну скаргу третя особа обґрунтовує тим, що оспорюваний наказ Міністерства юстиції України в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за певною особою, суд, в дійсності, постановив рішення не проти суб'єкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, а у сфері визнання цивільних прав проти третіх осіб - громадянам, адже в результаті судового рішення їх право власності на земельні ділянки де-факто було обмежено і без перевірки наявності законних підстав наділено правом оренди позивача.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги

Судом першої інстанції встановлено, що Приватним орендним підприємством «Агрофірма Узинська» укладено договори оренди землі з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_33, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_3, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28.

На підставі вказаних договорів були прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.11.2015 № 26606885, № 26601644, від 01.12.2015 № 26650875, № 26628301, № 26631182, від 03.12.2015 № 26736310, від 04.12.2015 № 26748835, від 06.12.2015 № 26797494, від 07.12.2015 № 26813468, № 26808865, № 26823629, № 26825260, від 26.12.2015 № 27549433, №27560555, № 27560307, № 27558528, № 27563563, № 27557957, № 27547127, від 24.11.2016 №32534532 державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л.В, від 05.01.2015 № 18516904 державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Поповою Л.О., від 02.12.2014 № 17647464, № 17644881, від 05.12.2014 № 17767712, від 10.12.2014 № 17884014 державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Приймак Н.В., від Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л.В. з внесенням запису про скасування запису № 20208861, від 28.04.2017 № 35002707 держаним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Л.В. з внесенням запису про скасування запису № 20208861.

07.06.2017 року ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_23, ОСОБА_33, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_10, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_34, ОСОБА_26, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_27, ОСОБА_11, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_28, ОСОБА_47 подано до Міністерства юстиції України скаргу на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (відповідно до ч.2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») в якій викладено прохання скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.12.2015 № 27558528, № 27563563, № 27557957, від 24.11.2016 № 32534532, від 01.12.2015 № 26650875, від 30.11.2015 № 26601644, від 26.12.2015 № 27547127, від 06.12.2015 № 26797494, від 01.12.2015 № 26631182, від 07.12.2015 № 26813468, від 26.12.2015 № 27549433, від 26.12.2015 № 27560555, від 26.12.2015 № 27560307, від 03.12.2015 № 26736310, від 02.12.2014 № 17647464, від 05.12.2014 № 17767712, від 02.12.2012 № 17644881, від 10.12.2014 № 17884014, від 30.11.2015 № 26606885, від 07.12.2015 № 26808865, від 01.12.2015 № 26628301, від 28.04.2017 № 35002376, від 04.12.2015 № 26748835, від 07.12.29, від 08.04.2017 № 34687551, від 27.01.2015 № 18890003, від 26621979 від 01.12.2015, від 09.11.2015 № 25964642, від 15.12.2015 № 27090841, від 06.10.2015 № 25085386, від 10.08.2015 № 23549344, від 23.03.2016 № 28881407, від 10.02.2016 № 28159945, від 28.04.2017 № 35002707, від 07.12.2015 № 26825260.

Супровідним листом від 16.06.2017 №КО-15І45/19К Міністерство юстиції України направило Приватному орендному підприємству «Агрофірма Узинська» копію скарги ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 та ін. від 06.06.2017 та повідомило про те, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги буде опубліковано в підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги» на сайті Департаменту держаної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України.

20.06.2017 року Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації складено висновок за результатами розгляду колективної скарги ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_23, ОСОБА_12, ОСОБА_33, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_10, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_3, ОСОБА_26, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_27, ОСОБА_11, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_28, ОСОБА_48 від 06.06.2017, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.06.2017 за № КО-15745.

Міністерством юстиції України відповідно до частин другої, п'ятої статті 26, підпункту «а» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 12 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 видано наказ від 20.06.2017 № 1977/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» в якому зазначено наступне:

« 1. Задовольнити колективну скаргу ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_23, ОСОБА_12, ОСОБА_33, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_10, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_3, ОСОБА_26, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_27, ОСОБА_11, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_28, ОСОБА_48 від 06.06.2017 у повному обсязі.

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.12.2015 №№ 27558528, 27563563, 27557957, від 24.11.2016 № 32534532, від 01.12.2015 № 26650875, від 30.11.2015 № 26601644, від 26.12.2015 № 27547127, від 06.12.2015 № 26797494, від 01.12.2015 № 26631182, від 07.12.2015 № 26813468, від 26.12.2015 № 27549433, від 26.12.2015 № 27560555, від 26.12.2015 № 27560307, від 03.12.2015 №26736310, від 30.11.2015 № 26606885, від 07.12.2015 № 26808865, від 01.12.2015 № 26628301, від 04.12.2015 № 26748835, від 07.12.29, від 07.12.2015 №26825260, прийняті державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В., від 05.01.2015 № 18516904, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Поповою Л.О., від 02.12.2014 № 17647464, від 05.12.2014 №17767712, від 02.12.2014 № 17644881, від 10.12.2014 № 17884014, прийняті державним реєстратором реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Приймак Н.В., від 27.01.2015 № 18890003, прийняте державним реєстратором реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області Куліковим Д.Б., від 06.10.2015 № 25085386, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Гвоздь С.М., від 10.08.2015 № 23549344, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Самсон Т.В., від 01.12.2015 № 26621979, від 15.12.2015 № 27090841, від 09.11.2015 № 25964642, прийняті державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Київській області Рибалко В.М., від 10.02.2016 № 28159945, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Абрамською Є.М. від 23.03.2016 № 28881407, прийняте державним реєстратором Управлінння державної реєстрації Головного територіального управління юстиції Київській області Набоком В.М.

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.04.2017 № 35002376, прийняте державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В., та внести запис про скасування запису № 20208328 до Державного реєстру речових прав нерухоме майно.

4. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.04.2017 № 35002707, прийняте державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В., та внести запис про скасування запису № 20208861 до Державного реєстру речових прав нерухоме майно.

5. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.04.2017 № 34687551, прийняте державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Плющ Н.В., та внести запис про скасування запису № 19879933 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.».

На підставі зазначеного наказу державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сторчаком С.П. прийнято рішення № 35776855 від 20.06.2017 в частині скасування державної реєстрації іншого речового права № 12288917 від 30.11.2015, № 12286379 від 30.11.2015, № 12311152 від 01.12.2015, № 12299375 від 01.12.2015, № 12300769 від 01.12.2015, № 12355091 від 03.12.2015, № 12361989 від 04.12.2015, № 12388426 від 06.12.2015, № 12395976 від 07.12.2015, № 12393877 від 07.12.2015, № 12400970 від 07.12.2015, № 12401752 від 07.12.2015, № 12774951 від 26.12.2015, № 12780990 від 26.12.2015, № 12780845 від 26.12.2015, № 12779832 від 26.12.2015, № 12782692 від 26.12.2015, № 12779518 від 26.12.2015, № 12773720 від 26.12.2015, № 17614506 від 21.11.2016, № 8335237 від 30.12.2014, № 7906179 від 26.11.2014, № 7904853 від 26.11.2014, № 7964494 (спеціальний розділ) від 01.12.2014, № 8020495 від 06.12.2014, № 20208328 від 24.04.2017, № 20208861 від 24.04.2017.

Приватне орендне підприємство «Агрофірма Узинська» не погоджуючись з наказом від 20.06.2017 № 1977/5 в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо укладених ним договорів оренди землі та прийнятим на його підставі рішенні від 20.06.2017 №35776855 звернулось з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що розгляд колективної скарги було проведено відповідачами з порушенням вимог пунктів 10 та 11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1128 від 25.12.2015 року, у зв'язку з чим наявні підстави для визнання протиправним та скасовано наказ від 20.06.2017 року №1977/5.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктами 9,10,11 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту;

засобами електронної пошти.

Копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

У разі повідомлення скаржником та/або його представником, іншими особами, ага. беруть участь у розгляді скарги по суті, про наявність судового спору між тими самими сторонами, з того ж предмета, з тих же підстав, про які зазначено у скарзі, ними надається копія відповідного рішення суду на засідання комісії.

За результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.».

Міністерством юстиції України було встановлено за допомогою відомостей з Державних реєстрів адреси суб'єктів оскарження і заінтересованих осіб та надіслано листи на встановлені адреси, де зазначено, що повідомлення про дату, місце та час засідання Комісії з розгляду скарг, буде опубліковано в підрозділі «Засідання комісії» розділу «Комісія питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» рубрики «Послуги» на сайті Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, а також до цих листів додано копії скарг.

Своїми, листами від 16.06.2017 року суб'єктам оскарження та безпосередньо позивачу, третім особам було направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги разом з копією скарги.

Засідання Комісії відбулося 20.06.2017 року.

Крім того, 19.06.2017 року було розміщено оголошення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України про засідання Комісії.

Пунктом 11 Порядку розгляду скарг встановлено, що скарга саме надається, а не направляється, що розраховано на добросовісність користування своїми правами позивачем.

Порушення (як на думку позивача) щодо не належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду скарги, не вчасне надходження копії скарги позивачу, за своєю суттю є формальним, оскільки їх наявність не впливає на законність оскаржуваного наказу Міністерства юстиції України.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13.07.2017 року по справі № К/800/10886/17 зазначив «...що на офіційному сайті Міністерства юстиції України, в підрозділі «Засідання Комісії» розділу «Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації» було розміщено оголошення про розгляд скарг ПАТ «ВТБ Банк» по суті та містилась відповідна інформація про час і місце розгляду даних скарг, тому посилання позивача про те, що позивач не був своєчасно повідомлений про розгляд вказаних скарг є необгрунтованими».

Отже, колегія суддів погоджується з доводами Міністерства юстиції України про те, що наявність формальних порушень процедурного характеру не може бути підставою для скасування законного наказу Міністерства юстиції України.

Як зазначає Міністерство юстиції України, відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що:

при прийнятті рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від №№ 27558528, 27563563, 27557957, від 01.12.2015 № 26650875, від № 26601644, від 26.12.2015 № 27547127, від 06.12.2015 № 26797494, від 01.12.2015 № 26631182, від 07.12.2015 № 26813468, від 26.12.2015 №№ 27549433, 27560555, 27560307, від 03.12.2015 № 26736310, від 30.11.2015 № 26606885, від 07.12.2015 № 26808065, від 07.12.2015 № 26628301, від 04.12.2015 № 26748835, від 07.12.2015 № 26823629, від 08.04.2017 № 34687551, від № 23549344, від 07.12.2015 № 26825260, від 23.03.2016 № 28881407, від 10.02.2016 № 28159945, від 10.02.2016 № 28159945 та розгляді відповідних заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень суб'єктами оскарження не встановлювалася належним чином відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема заявником не надавалося витягу з Державного земельного кадастру та згідно з даними Державного реєстру прав суб'єктом оскарження не запитувалось від органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та здійснює ведення Державного земельного кадастру, який є розпорядником інформації, про зареєстровані до 01.01.2013 року речові права на земельну ділянку, а також до цих заяв не було додано статутів орендарів.

при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.11.2016 року № 32534532 та розгляді відповідної заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень суб'єктом оскарження не встановлювалася належним чином відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема заявником не надавалося витягу з Державного земельного кадастру та згідно з даними Державного реєстру прав суб'єктом оскарження не запитувалось від органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та здійснює ведення Державного земельного кадастру, який є розпорядником інформації, про зареєстровані до 01.01.2013 речові права на земельну ділянку, а також не встановлено належним чином наявність факту виконання умов договору оренди, оскільки до цього договору оренди не додано акта приймання-передачі, відповідно до якого здійснюється передача земельної ділянки (пункт 20 договору оренди), а також до заяви не додано статуту орендаря.

при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.01.2015 № 18516904, від 02.12.2014 № 17647464, від 02.12.2014 № 17644881, від 10.12.2014 № 17884014, від 01.12.2015 № 26621979, від 06.10.2015 № 25085386, від 05.12.2014 № 17767712, від 27.01.2015 № 18890003, від № 25964642, від 15.12.2015 № 27090841, від 28.04.2017 № 35002376, від 28.04.2017 № 35002707 та розгляді відповідних заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не встановлювалася належним чином відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема заявником не надавалося витягу з Державного земельного кадастру та згідно з даними Державного реєстру прав суб'єктом оскарження не запитувалось від органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та здійснює ведення Державного земельного кадастру, який є розпорядником інформації, про зареєстровані до 01.01.2013 речові права на земельну ділянку, а також до цих заяв не було додано статутів орендарів.

До заяв не додано документів, що є невід'ємними частинами договорів оренди відповідно до Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній станом на час прийняття оскаржуваного рішення), оскільки договори оренди укладені до 05.04.2015 року.

На виконання прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.04.2017 № 34687551 суб'єктом оскарження відкрито розділ у Державному реєстрі прав об'єкта нерухомого майна, внесено записи про право власності за ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37 та перенесено зі спеціального розділу Державного реєстру прав запис про інше речове право (право оренди) № 14328736, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.04.2016 № 29424800, прийнятого державним реєстратором виконавчого комітету Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Петриком Д.О., погашено цей запис та присвоєно у відкритому розділі об'єкта нерухомого майна запис про право оренди № 19879933. При прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.04.2016 № 29424800 та розгляді відповідної заяви суб'єктом оскарження не встановлювалася належним чином відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема заявником не надавалося витягу з Державного земельного кадастру та згідно з даними Державного реєстру прав суб'єктом оскарження не запитувалось від органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та здійснює ведення Державного земельного кадастру, який є розпорядником інформації, про зареєстровані до 01.01.2013 речові права на земельну ділянку.

Комісія, розглянувши скаргу, подані скаржниками документи, перевіривши відомості, що містяться в Державному реєстрі прав, встановивши обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, вважала її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Беручи до уваги редакцію чинну на час прийняття оскаржуваних рішень, частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України, вбачається, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В своїй апеляційній скарзі Міністерство юстиції України чітко зазначено правові норми щодо процедури державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на момент прийняття оскаржуваних рішень, які регулювалися Законом України «Про державну реєстраціє прав та їх обтяжень» (у редакціях, чинних на момент прийняття оскаржуваних рішень), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 (у редакціях, чинних на момент прийняття оскаржуваних рішень), та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (у редакціях, чинних на момент прийняття оскаржуваних рішень), якими, зокрема, визначено таке.

Зокрема апелянт вірно зазначає, що вказаним нормами визначено, що державна реєстрація прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

Державний реєстр прав - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Загальними засадами державної реєстрації прав є:

гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження;

обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав;

публічність державної реєстрації прав;

внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом;

відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Законом визначено, що державний реєстратор:

встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до

яких визначено Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Законом встановлено, що у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених Законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви

В державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Отже, як вірно зазначив представник Міністерства юстиції України державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність уже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Так, згідно Державного реєстру прав суб'єктами оскарження під час прийняття оскаржуваних рішень не було дотримано вимог вищезазначених норм законодавства, про що свідчить відсутність у Державному реєстрі прав інформації стосовно взаємодії, передбаченої такими нормами, з органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та здійснює ведення Державного земельного кадастру, який є розпорядником інформації про зареєстровані до 01.01.2013 року речові права на земельні ділянки.

Так, до заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за результатами розгляду яких були прийняті оскаржувані рішення, заявником не надавалися витяги з Державного земельного кадастру, структура яких передбачає наявність актуальної інформації про чинні правовідносини оренди (суборенди) земельної ділянки.

Однак, законодавство чітко регламентує, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідні для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Приписами ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України передбачено те, що зміст правочину не може суперечити Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (ст.207 ЦК України).

За змістом частини першої статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Зазначені обставини свідчать про те, що суб'єкти оскарження при прийнятті оскаржуваних рішень та розгляді відповідних заяв: не звернулися до органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин та здійснює ведення Державного земельного кадастру, та не зупинили розгляд заяв; не встановили невідповідність доданих до заяв договорів оренди землі (укладених до 05.04.2015 року) законодавству, не зупинили розгляд поданих заяв, оскільки до заяв не додано невід'ємних частин договору, зокрема, плану або схеми земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастрового плану земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акта визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акту приймання-передачі об'єкта оренди, а також до заяв не додано статутів орендарів.

Комісія прийшла до висновку, що оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято з порушенням норм законодавства у сфері державної реєстрації прав, а тому вони підлягали скасуванню.

У відповідності до п.п.5 п.8 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 під час розгляду скарги по суті Комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об'єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав, і вирішує, зокрема, які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з позицією Міністерства юстиції України про те, що записи, які були внесені до Державного реєстру прав, підлягають скасуванню.

Щодо доводів третьої особи ОСОБА_3 про необхідність розгляду даної справи в порядку цивільного судочинства суд зазначає наступне.

Стаття 2 КАС України завданням адміністративного судочинства визначає справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв'язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав).

Згідно зі статтею 11 цього Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення державної реєстрації прав забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Ураховуючи наведене, державний реєстратор є суб'єктом владних повноважень, а правовідносини, які виникають між ним та заявником прав чи їх обтяжень, - публічно-правовими. Захист прав та інтересів відповідного заявника від порушень з боку цього суб'єкта владних повноважень, якщо ці порушення полягають, наприклад, у перевищенні повноважень, недотриманні строків, процедури, умов та інших визначених законом особливостей вчинення реєстраційних дій, є завданням адміністративного судочинства та має відбуватися у відповідному порядку.

З огляду на положення частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України та пункту 13 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України вимоги щодо реєстрації майна, інших реєстраційних дій можуть розглядатися судами в порядку цивільного чи господарського судочинства (залежно від суб'єктного складу) якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав у зв'язку з оскарженням заінтересованою особою не самої реєстраційної дії (рішення), а підстави її проведення, як-от правочину, свідоцтва тощо.

Таке розмежування обумовлене й обсягом судового контролю в адміністративному судочинстві, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, який не охоплює оцінку правомірності діянь/рішень суб'єкта владних повноважень з огляду на наслідки, які це діяння/рішення спричинили, чи правомірність юридичного факту, що став підставою реєстрації.

Зі змісту позовних вимог убачається, що предметом перевірки в цій справі є виключно дотримання державним реєстратором (як суб'єктом владних повноважень) під час виконання покладених на нього законом публічно-владних управлінських функцій встановленого законом порядку прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зокрема, правомірність здійснення повторної реєстрації похідного речового права - права користування земельною ділянкою у разі наявного та зареєстрованого тотожного права на ту саму земельну ділянку за іншим користувачем. Питання правомірності/неправомірності набуття позивачем чи третьою особою права користування на згадані вище земельну ділянку, як і питання, пов'язані з реалізацією власниками земельних ділянок права власності на них чи дотримання умов укладених ними цивільно-правових угод перед судом не порушено.

Таким чином, спір у цій справі не має ознак приватноправового та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2018 року по справі №823/378/16.

Відповідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, згідно постанови від 12.06.2018 року по справі №823/378/16 Велика Палата Верховного Суду не вважає за можливе застосування у справі, що розглядається, правових висновків, викладених у її постановах від 4 та 18 квітня 2018 року (№ 817/1048/16 та № 804/1001/16 відповідно), а також у постанові Верховного Суду України від 14 червня 2016 року (№826/4858/15), оскільки спірні правовідносини у цій справі не пов'язані з виконанням/невиконанням умов договорів оренди та правомірністю чи навпаки укладення цих цивільно-правових угод, на підставі яких здійснювалася реєстрація права. При цьому саме виникненням спірних правовідносин у згаданих справах (за участю державного реєстратора) з невиконання умов цивільно-правових угод обґрунтовано висновки судів про їх непідсудність судам адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів враховує дані висновки Великої Палата Верховного Суду при вирішенні питання щодо підсудності даної справи, а тому вважає безпідставними доводи ОСОБА_3 в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції вирішив справу з помилковим застосуванням норм матеріального права, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями ст.ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Міністерства юстиції України та ОСОБА_3 задовольнити .

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року скасувати.

У задоволені адміністративного позову Приватного акціонерного товариства «Агрофірма Узинська» до Міністерства юстиції України, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_3, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, державний нотаріус Узинської міської нотаріальної контори Малькевич Леся Вікторівна, державний реєстратор реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Попова Людмила Олександрівна, державний реєстратор реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Приймак Наталія Василівна, Сільськогосподарський виробничий кооператив «Розаліївський» про визнання протиправним та скасування наказу № 865/7 від 17.03.2017 року відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Я.Б.Глущенко

О.Є.Пилипенко

Повний текст постанови виготовлено 26.07.2018 року.