Справа № 820/3515/18
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3515/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Перцової Т.С.

суддів: Курило Л.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.,

представників сторін : позивача - ОСОБА_1, відповідача - Михайлової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (м. Харків) від 21.06.2018 по справі № 820/3515/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - ФОП ОСОБА_3, позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - ГУ ДФС у Харківській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 19.03.2018 за № 0 та № 0.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/3515/18 у задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) до Головного управління ДФС у Харківській області (місцезнаходження: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код: 39599198) про скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/3515/18, ухвалити прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про недоведення відповідачем правомірності прийнятих рішень. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими обставини щодо наявності в діях позивача порушень вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 № 148, у редакції, що діяла на момент проведення перевірки, та, відповідно, складу правопорушення, відповідальність за вчинення якого встановлено абзацом 3 пункту 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року № 436/95, внаслідок чого порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, просив суд апеляційної інстанції їх задовольнити, скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/3515/18, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача в надісланому до суду письмовому відзиві та у судовому засіданні просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Стверджував, що при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесені податкові повідомлення-рішення є законними та скасуванню не підлягають.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що фахівцями Головного управління ДФС у Полтавській області на підставі направлень № 480 від 21.02.2018 та № 479 від 21.02.2018, наказу "Про проведення фактичної перевірки " № 479 від 21.02.2018 в період з 22.02.2018 по 02.03.2018 проведена фактична перевірка магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2, платник податків - ФОП ОСОБА_3 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів/, свідоцтв, у тому числі виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору , оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Результати перевірки оформлені актом № 0067/16/31/РРО/НОМЕР_1 від 02.03.2018.

Вказаним актом встановлено порушення позивачем пп. 296.1.1 п. 296.1, п. 296.10 ст. 296 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", п. 11 Розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління національного банку України від 29.12.2017 №148. Так, ФОП ОСОБА_3 не було забезпечено проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстрований належним чином реєстратор розрахункових операцій при продажу за готівкові кошти технічно складного побутового товару, що підлягає гарантійному ремонту, а саме: 21.02.2018 згідно товарного чеку № 10243 реалізовано два квадрокоптери УН10 радіокеровані, 2.46 по ціні 1429,00 грн. на загальну суму 2858,00 грн. (2 х 1429,00 грн.) (код групи УКТЗЕД - група 95 "Іграшки, ігри та спортивний інвентар; їх частини та приладдя". Згідно наданої ФОП ОСОБА_3 копії виписки банку по рахунку НОМЕР_2 сума коштів, що надійшла на банківський рахунок 22.02.2018 складає 9397,90 грн., в графах 4,6 книги обліку доходів зареєстрованої в Слобожанській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області 24.11.2017 обліковано дохід за 22.02.2018 в сумі 11947,70 грн. Згідно наданого пояснення, в книзі обліку доходів відображається загальна сума доходу (математична сума готівкових та безготівкових коштів). Виходячи з цього, сума готівкових коштів відображена в книзі доходів за 22.02.2018 складає 2550,00 грн. (11947,70 грн. - 9397,70 грн.). Згідно опису готівкових коштів сума виторгу за 22.02.2018 склала 9927,23 грн. Виходячи з вищевикладеного, 22.02.2018 платником податків не забезпечено оприбуткування готівкових коштів повній сумі їх надходжень в книзі обліку доходів у сумі 7377,23 грн. (9927,23 грн. - 2550,00 грн.).

На підставі висновків акту перевірки № 0067/16/31/РРО/НОМЕР_1 від 02.03.2018 ГУ ДФС у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення № 0 від 19.03.2018, яким ФОП ОСОБА_3 нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій на суму 1,00 грн. та № 0 від 19.03.2018, яким нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені за порушення норм з регулювання обігу готівки в розмірі 36886,15 грн.

Не погодившись із зазначеними рішення контролюючого органу, ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, правомірності та законності винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з пп. 62.1.3 п.62.1 ст. 62 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У відповідності до п.75.1. ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Положеннями п.75.1.3. п.75.1. ст.75 ПК України передбачено, що фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України від 06.07.1995, № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі по тексту - Закон про РРО). Дія його поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За змістом п.80.1. ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що спірні рішення прийнятті внаслідок проведення 22.02.2018 фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 за місцем розташування господарського об'єкту магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що належить позивачу на праві власності саме з питань, перелік яких встановлено п.75.1.3. п.75.1. ст.75 ПК України.

Колегією суддів встановлено, що позивач є фізичною особою-підприємцем, який з 01.12.2017 знаходиться на спрощеній системі оподаткування без реєстрації ПДВ та належить до 2 групи платників єдиного податку (а.с.16).

Перевірка була проведена у відповідності до п.80.2 ст.80 ПК України на підставі наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 21.02.2018 № 475 за період з 24.11.2017 по 22.02.2018 та направлень від 21.02.2018 за №№ 479, 480 у присутності адміністратора магазину ОСОБА_4

Як вбачається з акту перевірки, перевіряючі були допущені до проведення перевірки. 22.02.2018 особою, що здійснила розрахунок в магазині ФОП ОСОБА_3 "ІНФОРМАЦІЯ_1" о 14:45 год. ОСОБА_5 складено опис грошових коштів, який також підписано адміністратором цього магазину ОСОБА_4

Примірник акту перевірки 02.03.2018 отримано адміністратором магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_4, яка зазначила про те, що не погоджується з актом перевірки.

За приписами п.80.4 ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Положеннями пп. 20.1.11 п.20.1 статті 20 ПК України надано право контролюючим органам проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Відповідно до ст.2 Закону про РРО під розрахунковою операцією слід розуміти приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

За визначенням цієї ж статті факт продажу товарів підтверджує розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Приписами п.1 ст.3 Закону про РРО встановлено обов'язок суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

При здійсненні розрахункової операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єкти господарювання зобов'язані видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції (п.2 ст.3 Закону про РРО), проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок (п.3 ст.3 Закону про РРО).

Згідно з п.п.6 ст.9 Закону про РРО реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які відносяться відповідно до Податкового кодексу України до груп платників єдиного податку, що не застосовують реєстратори розрахункових операцій.

У відповідності до п.296.1. ст.296 ПК України платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1 - 296.1.3 цього пункту.

Положеннями п.296.1.1. п.296.1. ст.296 ПК України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом щоденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

Форма книги обліку доходів, порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги, у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Виходячи зі змісту п.296.10. ст.296 ПК України реєстратори розрахункових операцій не застосовуються платниками єдиного податку другої групи (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1000000 гривень. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1000000 гривень застосування реєстратора розрахункових операцій для такого платника єдиного податку є обов'язковим. Застосування реєстратора розрахункових операцій розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку.

Норми цього пункту не поширюються на платників єдиного податку, які здійснюють реалізацію технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Платники податків повинні врахувати, що термін "технічно складні побутові товари, що підлягають гарантійному ремонту", для цілей Закону про реєстратори розрахункових операцій вживається у значенні, наведеному в Законі України від 12.05.1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів". Перелік груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2017 року № 231 "Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій".

За визначенням, яке викладене законодавцем у п. 25-1 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів", технічно складні побутові товари - непродовольчі товари широкого вжитку (прилади, машини, устаткування та інші), які складаються з вузлів, блоків, комплектуючих виробів, відповідають вимогам нормативних документів, мають технічні характеристики, супроводжуються експлуатаційними документами і на які встановлено гарантійний строк.

Перелік груп технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, встановлюється Кабінетом Міністрів України" (абз.3 ч.5 ст.6 Закону України "Про захист прав споживачів").

Таким чином, позивач як платник єдиного податку 2 групи, при здійсненні реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту повинен застосовувати реєстратори розрахункових операцій незалежно від обсягу отриманого доходу від продаж. Для нього визначальною умовою для застосовування реєстраторів розрахункових операцій є реалізація відповідного виду товарів, а саме - технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту.

Така вимога випливає із Закону України від 20.12.2016 № 1791-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" та постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2017 року № 231 "Про затвердження переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій".

Із переліку груп технічно складних побутових товарів, які підлягають гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, в цілях застосування реєстраторів розрахункових операцій вбачається, що 95 групу становлять "Іграшки, ігри та спортивний інвентар; їх частини та приладдя" , в тому числі, підгрупу - квадрокоптери, що мають код 95030075.

З дослідженої копії товарного чеку № 10243 колегією суддів встановлено, що 21.02.2018 о 18:12 в зв'язку з продажем 2 квадрокоптерів YH радіокер., 2.4G, акум., запас. лопасті, USB, світло, кор., 47,5-23-8 см. касиром "ІНФОРМАЦІЯ_1" ФОП ОСОБА_6, НОМЕР_3, ТЦ "Київ" ІПН НОМЕР_1 видано розрахунковий документ встановленої форми та змісту - товарний чек на суму 2 858,00 ( готівка - 2860 грн., решта - 2 грн.). Вказаний чек є додатком до акту перевірки від 02.03.2018.

З урахуванням відомостей, які містяться у чеку № 10243, дати чеку - 21.02.2018, періоду за який здійснено перевірку - з 24.11.2017 по 22.02.2018 та дати початку перевірки - 22.02.2018 колегія суддів вважає, що вказаний документ є належним доказом здійснення контрольної розрахункової операції відповідачем і підлягає врахуванню при наданні оцінці спірним правовідносинам.

Неповернення позивачу придбаної згідно товарного чеку № 10243 продукції не є підставою для висновку про відсутність факту продажу товару і не виключає права платника у разі неможливості повернення такого товару звернутися за відшкодуванням витрат відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів як це передбачено п.20.1.11 п.20.1 ст.20 ПК України.

Посилання апелянта на відсутність зазначеної у товарному чеку № 10243 продукції безпосередньо та недослідження її судом першої інстанції вищенаведеного не спростовує, оскільки належним підтвердженням факту продажу позивачем технічно складного побутового товару, який підлягає гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні є саме товарний чек, а не придбаний товар. Дата придбання товару вказана в чеку, як і місце продажу, і спосіб (за готівку).

Враховуючи право контролюючого органу, закріплено в пп. 20.1.11 п.20.1 ст. 20 та п.80.4 ст.80 ПК України проводити контрольну розрахункову операцію перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, дату видання направлень та наказу на перевірку (21.02.2018), дату чеку (21.02.2018), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність повноважень у відповідача 21.02.2018 на проведення контрольної розрахункової операції перед проведенням фактичної перевірки.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що вказана операція проводились саме невідомою особою до суду не надано та не знайшло своє відображення при розгляді даної справи.

Посилання позивача щодо придбання зазначеної у товарному чеку продукції № 10243 невідомою особою за один день до початку проведення перевірки є необґрунтованими та безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ініціювання та проведення перевірки відбулося на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Таким чином, в ході розгляду справи підтверджено продаж позивачем без застосування РРО двох радіокерованих квадрокоптерів на загальну суму 2858,00 грн., чим порушено п.1 ст.3 Закону про РРО.

Згідно з п.1 ст.17 Закону про РРО за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про законність застосування до позивача штрафних санкцій на суму 1,00 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення від 19.03.2018 № 0.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № від 19.03.2018, яким ФОП ОСОБА_3 нараховано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені за порушення п. 11 Розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління національного банку України від 29.12.2017 №148 в розмірі 36886,15 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вказану санкцію застосовано відповідачем внаслідок встановлення 22.02.2018 незабезпечення платником податку оприбуткування коштів в повній сумі їх фактичних надходжень в книзі обліку доходів у сумі 7377,23 грн.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб'єкти господарювання), фізичними особами регламентовано Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, розробленим відповідно до Закону України "Про Національний банк України" та затвердженим постановою Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148 (далі по тексту - Положення № 148).

Вимоги цього Положення не поширюються на: 1) розташовані на території України іноземні дипломатичні, консульські та інші офіційні представництва, міжнародні організації та їх філії, що користуються імунітетом і дипломатичними привілеями; 2) представництва іноземних організацій і філій, які не здійснюють підприємницької діяльності; 3) банки та філії іноземних банків (п.2 положення № 148).

Таким чином, на позивача, як фізичну особу-підприємця повинні розповсюджуватися норми Положення № 148.

Відповідно до п.11 Положення № 148 готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки у повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств/відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги/застосуванням РРО та КОРО (у разі застосування КОРО без застосування РРО), є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів/фіскальних звітних чеків (або даних розрахункових квитанцій).

Сума фактично одержаної готівки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), а також від операцій, що безпосередньо не пов'язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна є готівковою виручкою (готівкою) (пп.4 п.3 р. І Положення № 148).

Положеннями пп.11, 12 та п.3 р. І Положення № 148 касові документи, касові операції та книга обліку вживаються в такому значенні:

касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату готівки, розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку;

касові операції - операції суб'єктів господарювання між собою та з фізичними особами, пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу з відображенням цих операцій у відповідних книгах обліку;

книга обліку - касова книга, книга обліку виданої та прийнятої старшим касиром готівки, книга обліку розрахункових операцій, книга обліку доходів і витрат.

В нормі пп.18 п.3 р. І Положення № 148 законодавцем закріплено, що під оприбуткуванням готівки слід розуміти проведення суб'єктами господарювання обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі/книзі обліку доходів і витрат.

Порядок ведення книги обліку доходів для позивача, як платника єдиного податку другої групи, який не є платником податку на додану вартість визначено відповідним порядком, що затверджений наказом Міністерством фінансів України від 19.06.2015, № 579 "Про затвердження форм книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядків їх ведення" та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.07.2015 за N 800/27245 (далі по тексту - Порядок № 579).

Відповідно до підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України (далі - Кодекс) фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої і другої груп, а також платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість (далі - платник податку), ведуть книгу обліку доходів (далі - Книга), у якій щоденно за підсумками робочого дня відображають отримані доходи (п.1 Порядку № 579).

Нормами п.5 Порядку № 579 регламентовано, що записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, зокрема про кошти, які надійшли на поточний рахунок платника податку та/або які отримано готівкою, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Виходячи зі змісту п.6 Порядку № 579 платник податку заносить до Книги відомості в такому порядку:

1) у графі 1 зазначається дата запису;

2) у графах 2 - 6 щоденно відображається дохід від провадження господарської діяльності, що оподатковується за ставками, встановленими відповідно до пункту 293.2 та підпункту 2 пункту 293.3 статті 293 глави 1 розділу XIV Кодексу, із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема отримана сума коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (окремо в готівковій та безготівковій), матеріальній або нематеріальній формі;

3) у графі 2 зазначається отримана сума коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги;

4) у графі 3 вказується сума повернутих коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги та/або передплати;

5) у графі 4 зазначається скоригована сума доходу за продані товари, виконані роботи, надані послуги на суму повернутих коштів за продані товари, виконані роботи, надані послуги та/або передплати та розраховується як різниця граф 2 і 3;

6) у графі 5 вказується вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг);

7) у графі 6 відображається загальна сума доходу як сума граф 4 і 5;

8) у графах 7 і 8 відображаються відповідно вид та сума доходу, що оподатковується за ставкою 15 % відповідно до підпунктів 1 - 5 пункту 293.4 статті 293 глави 1 розділу XIV Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність обов'язку у позивача щоденно за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, відображати дохід від провадження господарської діяльності в книзі обліку доходів, як кошти, які надійшли на поточний рахунок платника податку так/або які отримано готівкою, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Приписами п.4 р.ІІ Положення № 148 встановлено, що суб'єкти господарювання, які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють розрахунки за своїми грошовими зобов'язаннями, що виникають у господарських відносинах, у безготівковій формі, а також у готівковій формі з дотриманням обмежень та в порядку, установленому законодавством України.

Суб'єкти господарювання здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (п.5 р.ІІ Положення № 148).

При цьому книга обліку доходів позивача є фактично відповідною книгою обліку, в якій позивачем відображаються операції іншими суб'єктами господарювання та з фізичними особами, пов'язані з прийманням і видачею готівки під час проведення розрахунків через касу на повну суму її фактичних надходжень на підставі касових документів.

Отже, посилання ФОП ОСОБА_3 на те, що внесення ним до книги обліку доходів записів про фактичну суму отриманих доходів за підсумками робочого дня з урахуванням отриманих готівкових коштів - не є оприбуткуванням коштів в касі в розумінні Положення № 148 є помилковим.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в графах 4, 6 книги обліку доходів, зареєстрованої в Слобожанській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області 24.11.2017 обліковано дохід за 22.02.2018 в сумі 11 947,70 грн.

Також в акті перевірки зафіксовано, що відповідно до виписки з банку по рахунку НОМЕР_2 сума розрахунків через банківський термінал в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за придбаний товар 22.02.2018 склала 9 397,70 грн. (а.с.37), що знайшло також своє відображення в акті перевірки № 0067/16/31/РРО/НОМЕР_1 від 02.03.2018.

Згідно наданого пояснення адміністратора магазину ОСОБА_4 в книзі обліку доходів відображаються записи про отримання грошових коштів у готівковій та безготівковій формі. При цьому, сума отриманих готівкових коштів відображається наприкінці кожного робочого дня в розмірі відповідних сум, які були отримані від покупців на протязі цього робочого дня (дня, за який робиться запис). Безготівкові кошти також обліковуються в книзі доходів. Водночас запис про отримані безготівкові кошти робиться у день зарахування відповідних сум на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_3 Усі записи в книзі обліку доходів робить ФОП ОСОБА_3 (зв.бік а.с.33).

З приводу посилань апелянта на те, що під час проведення перевірки у Позивача посадові особи ГУ ДФС у Полтавській області допущено до участі у перевірці й отримано ряд документів від ОСОБА_4, адміністратора магазину, наявність повноважень якої у відповідності до п. 19.2 ст. 19, п. 80.7 ст. 80, п.п. 85.2, 85.4 ст. 85 ПК України на вчинення відповідних дій не було встановлено та підтверджено у порядку, встановленому законом, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності п.80.7. ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Як свідчать матеріали перевірки, перевірка проводились у присутності осіб : продавця магазину позивача - ОСОБА_5, яка була уповноважена здійснювати розрахункові операції згідно трудового договору від 01.12.2017 №01/12/17-2, адміністратору залу - ОСОБА_4, які надали всі необхідні документи для перевірки, склали у присутності посадових осіб ДПС опис готівкових коштів на місці проведення розрахунків, підписали матеріали перевірки, висловивши незгоду з актом перевірки, ОСОБА_4 надала пояснення щодо встановлених порушень.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності проведеної спірної перевірки з підстав проведення останньої за відсутності посадових осіб ФОП ОСОБА_3 та не вбачає підстав для неврахування (копій Акту перевірки № 001178 від 02.03.2018 р., пояснень адміністратора магазину ОСОБА_4, опису грошових коштів від 22.02.2018 р., що складено за участі адміністратора магазину ОСОБА_4, звіту про дебетові та кредитові операції по рахунку № НОМЕР_2 "ОСОБА_3 ФОП" з 01.12.2017 по 24.02.2018 р., книги обліку доходів № 632, що завірені адміністратором магазину ОСОБА_4

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що під час опису грошових коштів на місці проведення розрахунків за 22.02.2018 податковим органом встановлено наявність 9927,23 грн.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4 (адміністратор магазину) та ОСОБА_5 (особа, що здійснює розрахунки в магазині) вся сума 9927,23 грн. є виторгом за 22.02.2018. (додаток до акту перевірки-опис грошових коштів) (а.с.33).

Отже, загальна сума доходу за 22.02.2018 становила 19324,93 грн. (9 397,70 грн. - кошти, які проведені через банківський рахунок + 9 927,23 грн. - грошові кошти на місці проведення розрахунків).

Проте, як вже зазначалося вище відповідно до копії книги обліку доходів, яка міститься в матеріалах справи, сума отриманого за 22.02.2018 доходу становить 11947,70 грн.

Таким чином, позивачем не внесено до книги обліку доходів (не оприбутковано) грошових коштів в загальній сумі 7377,23 грн. (19324,93 - 11947,70).

Колегія суддів зауважує, що використання в описі грошових коштів від 22.02.2018 вислову "сума виторгу" в якості готівкових коштів, отриманих за результатами діяльності позивача за 22.02.2018, замість "готівкової частини доходу" не є підставою для невизнання вказаного документа в якості неналежного доказу на підтвердження фактичних обставин, що мали місце у спірних відносинах.

Відповідно до абзацу 3 статті 1 указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" № 436/95 від 12.05.1995 застосування фінансові санкції за неповне оприбуткування готівки - у п'ятикратному розмірі не оприбуткованої суми.

Таким чином, невнесення позивачем як платником податку другої групи 22.02.2018 відповідних записів до Книги обліку доходів суми фактично отриманого доходу (готівкових грошових коштів та коштів, які проведені через банківський рахунок) за підсумками робочого дня в загальній сумі 7377,23 грн. є порушенням вимог Положення № 148 у редакції, що діяла на момент проведення перевірки та створює склад правопорушення, визначеного абзацом 3 п. 1 Указу Президента № 436/95.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують та є такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні норм чинного законодавства України.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесення відповідачем податкового повідомлення-рішення № від 19.03.2018.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням доведеності фактів виявлених перевіркою порушень п.1 ст.3 Закону про РРО, п.11 р.2 постанови Правління Національного банку України 29.12.2017 № 148 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" колегія суддів вважає, що ГУ ДФС у Харківській області при винесенні податкових повідомлень-рішень рішення від 19.03.2018 за № 0 та № 0 діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом з дотриманням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 по справі № 820/3515/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту щляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, крім випадків, встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді Л.В. Курило С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 31.07.2018.