Справа № 823/2353/18
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року справа № 823/2353/18

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови у поверненні утриманих з грошового забезпечення судді у відставці податку на доходи фізичних осіб та військового податку за 2017 рік та зобовязання повернути утримані податки,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просить визнати протиправною відмову у поверненні утриманих з його грошового забезпечення судді у відставці податку на доходи фізичних осіб та військового податку та зобовязати повернути утримані за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 податок на доходи фізичних осіб у сумі 30182 грн. 20 коп. та військовий податок у сумі 2515 грн. 2 коп., всього 32697 грн. 41 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, вказав, що з січня 2017 року отримує грошове забезпечення судді у відставці у розмірі 90% працюючого на відповідній посаді судді. Відповідачем за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 утримано з його грошового утримання судді у відставці податок з доходів фізичних осіб у сумі 30182 грн. 20 коп. та військовий податок у сумі 2515 грн. 21 коп. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 23.01.2018 про повернення утриманих сум, однак відповідач листом від 06.02.2018 №1744/02 відмовив йому у такому поверненні.

Вважає утримання податків незаконним, оскільки внаслідок цього звужено зміст та обсяг існуючих прав, що суперечить частині третій статті 22 Конституції України, яка передбачає, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Також внаслідок зниження довічного грошового утримання знижено рівень гарантій суддівської незалежності, визначених статтею 126 Конституції України. Послався на Рішення Конституційного Суду України від 11.08.2005 №8-рп/2005, Висновок №1 (2001) Консультативної ради європейських судів до уваги ОСОБА_3 Європи щодо стандартів незалежності судової влади, Рекомендації ОСОБА_3 міністрів ОСОБА_3 Європи державам-члена щодо суддів:незалежність, ефективність та обовязки, від 17.11.2010 №(2010)12, які визначають гарантії збереження належної оплати праці при виході на пенсію як елемент особливого статусу судді та гарантію його незалежності.

Відповідач надав до суду 10.07.2018 відзив на адміністративний позов, у якому проти позову заперечив та просив відмовити повністю з тієї підстави, що податок з доходів фізичних осіб та військовий податок утримані з довічного грошового утримання позивача відповідно до підпункту 164.2.19 пункту 64.2 статті 164 Податкового кодексу України, і який не передбачає пільг для окремих платників податків з даного виду оподаткування. Вважає, що діяв відповідно до вимог чинного законодавства України, тому ознаки протиправності його дій відсутні.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд встановив наступне.

Згідно копії посвідчення судді у відставці №02480 ОСОБА_1 (позивач) є суддею у відставці Артемівського районного суду міста Луганська.

Як вбачається з позовної заяви та листа Черкаського відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) управління обслуговування громадян ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 26.03.2012 №6036/04-03 позивач перебуває на обліку в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області (відповідач) та отримує щомісячне довічне грошове забезпечення судді у відставці.

Згідно листа відповідача від 26.03.2012 №6036/04-03 за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 з щомісячного довічного грошового утримання позивача відповідачем утримано податок з доходів фізичних осіб у сумі 30182 грн. 20 коп. та військовий збір у сумі 2515 грн. 21 коп.

23.01.2018 позивач звернувся до відповідача з листом про повернення утриманих у 2017 році податків і зборів.

Листом від 06.02.2018 №1744/02 відповідач відмовив у поверненні, пославшись на підпункт 164.2.19 пункту 64.2 статті 164 Податкового кодексу України, який передбачає, що суми пенсій (включаючи суму індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на перше січня звітного податкового року, - підлягають оподаткуванню в частині такого перевищення.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 58 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-VІ повноваження щодо призначення та виплати пенсій покладено на Пенсійний фонд України.

Відповідно до статті 10 Закону №2262 обовязок нарахування та виплати пенсій, призначених відповідно до вказаного Закону, покладено на органи Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №40/26485, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Пенсійна справа позивача перебуває в ОСОБА_2 управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області. Відтак, повноваження щодо виплати його пенсії відносяться до компетенції відповідача ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи відмову відповідача у поверненні позивачу утриманих сум податків, суд зазначає, що спірні відносини регулюються Податковим кодексом України.

Пунктом 164.1 статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Згідно підпункту164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України в редакції, яка діяла на 01.01.2017 (дата призначення грошового утримання позивачу) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Положення цього підпункту не застосовується до пенсій, призначених учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 №1801-V111 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2017 року складає 1247 гривень.

Виходячи з десяти розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня 2017 року, що складає 12470 грн., базою оподаткування є сума грошового забезпечення в частині, що перевищує вказану суму.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2018 N 1-р/2018 положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Пунктом 2 вказаного Рішення передбачено, що положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 27.02.2018 грошове утримання позивача оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб не підлягає.

Згідно з пунктом 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної ОСОБА_3 України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Підпунктом 1.7 пункту 161 передбачено, щозвільняються від оподаткування збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.25, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Підпунктом 165.1.1 «е» пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримувана платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, крім випадку, визначеного підпунктом 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 цього Кодексу, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, такі пенсії не підлягають оподаткуванню чи оподатковуються в країні їх виплати

Оскільки Рішенням Конституційного Суду України 27.02.2018 N 1-р/2018 положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), з 27.02.2018 військовий збір з грошового забезпечення утриманню не підлягає.

У Рішенні від 09.02.1999 № N 1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України вказав, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, у 2017 році діяли положення підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 та положення 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України щодо оподаткування грошового утримання, тому відповідач правомірно утримав з грошового утримання позивача податок на доходи фізичних осіб та військовий податок.

Посилання позивача на порушення відповідачем статей 122, 126 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 11.08.2005 №8-рп/2005, Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів до уваги ОСОБА_3 Європи щодо стандартів незалежності судової влади, Рекомендації ОСОБА_3 міністрів ОСОБА_3 Європи державам-члена щодо суддів: незалежність, ефективність та обовязки, від 17.11.2010 №(2010)12 суд вважає безпідставним, оскільки відповідач на момент утримання податків діяв відповідно до чинних приписів Податкового кодексу України.

З огляду на зазначене суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У звязку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) до Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000) про зобовязання повернути утриманий податок з доходів фізичних осіб у сумі 30182 грн. 20 коп. та військовий збір у сумі 2515 грн. 21 коп. відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Руденко