Справа № 808/298/18
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2018 року

справа № 808/298/18

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Баранник Н.П.

судді: Малиш Н.І., Щербак А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Чорноморської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року у справі № 808/298/18 (дата складання повного тексту 19.03.2018р., суддя Лазаренко М.С.) за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства “Запорізький автомобілебудівний завод” до Чорноморської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, треті особи: Запорізька об’єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України про зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 березня 2018р. позов Приватного акціонерного товариства “Запорізький автомобілебудівний завод” (далі позивач) було задоволено частково. Суд зобов’язав Чорноморську об’єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС в Одеській області (далі відповідач) вчинити дії по закриттю інтегрованої картки платника податку на прибуток – Відокремленого госпрозрахункового підрозділу “Чорноморський завод автомобільних агрегатів” (код ЄДРПОУ ВП 22489645) з перенесенням суми надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток у розмірі 18 989 525 грн. (вісімнадцять мільйонів дев’ятсот вісімдесят дев’ять тисяч п’ятсот двадцять п’ять гривень 00 копійок) на інтегровану картку платника податку Приватного акціонерного товариства “Запорізький автомобілебудівний завод” () з податку на прибуток. В задоволенні вимог про відповідача протягом місяця з моменту набрання рішенням законної сили подати звіт про виконання судового рішення суд відмовив.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу. В скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскарженій частині, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач стверджує, що Податковий кодекс України не передбачає процедури перенесення надміру сплачених грошових зобов’язань з інтегрованих карток з податку на прибуток філій (відокремлених підрозділів), які втратили статус платників податку на прибуток, до карток головних підприємств, на які згідно з чинним законодавством до 01.01.2015 було покладено відповідальність за повноту нарахування та сплати податку на прибуток таких філій. Крім того, відповідач посилається на те, що позивач мав право розпоряджатися грошовими коштами протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Позивач подав письмовий відзив на скаргу відповідача, в якому вказав на безпідставність доводів скаржника. На думку позивача, суд повно встановив обставини справи, оцінив докази, що надавалися сторонами, та прийняв законне і обґрунтоване рішення. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог щодо зобов’язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду позивач не оскаржує.

Від третьої особи у справі – Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області також надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У своєму відзиві третя особа просить суд апеляційної інстанції врахувати, що нормами Податкового кодексу України не передбачено перенесення надміру сплачених грошових зобов’язань з інтегрованих карток з податку на прибуток філій (відокремлених підрозділів), які втратили статус платників податку на прибуток, до карток головних підприємств, на які згідно з чинним законодавством до 01.01.2015 було покладено відповідальність за повноту нарахування та сплати податку на прибуток таких філій. Вважає, що судом не належним чином враховано положення ПК України, що мало наслідком прийняття рішення з порушенням норм матеріального права.

В судовому засіданні представник третьої особи просив врахувати доводи апеляційної скарги відповідача.

Представник позивача просив залишити скаргу відповідача без задоволення,а рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача та третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ПрАТ “ЗАЗ” має у своєму складі Відокремлений госпрозрахунковий підрозділ “Чорноморський завод автомобільних агрегатів” (до перейменування “Іллічівський завод автомобільних агрегатів”, далі – ВГРП “ЧЗАА”), який перебуває на податковому обліку в Чорноморській ОДПІ.

Відповідно до акту №1220-20 від 25.12.2015, станом на 01.01.2015 позитивне сальдо розрахунків ВГРП “Іллічівський завод автомобільних агрегатів” ПАТ “ЗАЗ” становило 18 988 139,00 грн.(а.с. 27).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про зарахування переплати в сумі 18 989 525 грн. з особового рахунку по податку на прибуток приватних підприємств ВГРП “ЧЗАА” на особовий рахунок ПАТ “ЗАЗ” з податку на прибуток підприємств (а.с. 30,32-33,35,36,39-40,49-50,5253).

Проте, відповідач відмовляв у задоволенні заяв з різних підстав, зокрема, і посилаючись на пункт 43.3 ст. 43 ПК України, стверджуючи, що оскільки переплата з податку на прибуток виникла під час сплати зобов’язань в 2008 році, перерахування переплати неможливо, оскільки минув строк в 1095днів (а.с.31,34).

Вважаючи відмову відповідача в зарахуванні переплати в сумі 18 989 525 грн. з особового рахунку по податку на прибуток приватних підприємств ВГРП “ЧЗАА” на особовий рахунок ПАТ “ЗАЗ” протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов’язання відповідача вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з того, що правова підстава для закриття інтегрованої картки платника філії ВГРП “ЧЗАА” та перенесення сальдо розрахунків з бюджетом виникла лише 01.01.2015 із набранням чинності Законом України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи”, а тому строки на проведення відповідних коригувань повинні відраховуватись саме починаючи з 01.01.2015. Кошти, які позивач просить повернути, фактично є власністю позивача, та лише у зв’язку з відсутністю відповідного механізму у законодавстві, позивач не може реалізувати своє право на повернення цих коштів.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За приписами статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог пункту 133.1 статті 133 ПК України (в редакції до 01.01.2015) платниками податку з числа резидентів є:

133.1.1. суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами;

133.1.2. управління залізниці, яке отримує прибуток від основної діяльності залізничного транспорту. Перелік робіт та послуг, що належать до основної діяльності залізничного транспорту, визначається Кабінетом Міністрів України. Доходи залізниць, отримані від основної діяльності залізничного транспорту, визначаються в межах надходжень доходу, перерозподіленого між залізницями в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України;

133.1.3. підприємства залізничного транспорту та їх структурні підрозділи, які отримують прибуток від неосновної діяльності залізничного транспорту;

133.1.4. неприбуткові установи та організації у разі отримання прибутку від неосновної діяльності та/або доходів, що підлягають оподаткуванню відповідно до цього розділу;

133.1.5. відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у підпункті 133.1.1 цього пункту, визначені відповідно до розділу I цього Кодексу, за винятком представництв.

28 грудня 2014 року Верховною Радою України ухвалено Закон України “Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи”, яким серед іншого статтю 133 ПК України викладено в новій редакції, а саме визначено, що платниками податку є:

п.133.1.1 суб’єкти господарювання – юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім: 1) бюджетних установ; 2) громадських об’єднань, політичних партій, релігійних, благодійних організацій, пенсійних фондів, метою яких не може бути одержання і розподіл прибутку серед засновників, членів органів управління, інших пов’язаних з ними осіб, а також серед працівників таких організацій; 3) суб’єктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, визначені главою 1 розділу XIV цього Кодексу;

п.133.1.2 Національний банк України здійснює розрахунки з Державним бюджетом України відповідно до Закону України "Про Національний банк України";

п.133.1.3 Управитель фонду операцій з нерухомістю, який здійснює діяльність відповідно до Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" щодо операцій і результатів діяльності із довірчого управління, що здійснюється таким управителем через фонд.

Таким чином, починаючи з 01.01.2015 у позивача перестав існувати обов’язок подавати Розрахунок податкових зобов’язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток та сплачувати податок на прибуток до податкового органу за місцем знаходженням відокремленого підрозділу – ВГРП “ЧЗАА”.

З матеріалів справи судом встановлено, що станом на 01.12.2015 позитивне сальдо розрахунків ВГРП “ЧЗАА” ПАТ “ЗАЗ” з податку на прибуток становило 18 989 525,00 грн.

Відповідно до пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право: на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п.43.1 ст.43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п.43.3 ст.43 ПК України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Згідно п.43.4 ст.43 ПК України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до п.43.5 ст.43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

В свою чергу, пунктом 87.1 ст.87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Тобто, пунктом 87.1 статті 87 ПК України передбачена можливість погашення грошових зобов’язань платника податку за рахунок надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП (інтегровані картки платника) за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

Згідно пп.3 п.1 розділу ІІ Порядку №422 ІКП закриваються структурним підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, у разі проведення заходів щодо зняття з обліку платників в органах ДФС у зв’язку з припиненням платника податків або відсутністю за неосновним місцем обліку об’єктів оподаткування або об’єктів, пов’язаних з оподаткуванням.

При цьому в інформаційній системі органів ДФС ІКП закриваються із встановленням дати закриття за умов:

погашення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафних санкцій та пені та/або списання сум податкового боргу, штрафних санкцій та пені;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань та/або списання до бюджету за заявою платника;

повернення платнику помилково та/або надміру сплачених коштів єдиного внеску та/або списання до фондів соціального страхування за заявою платника;

відсутності розстрочених (відстрочених) грошових зобов’язань або податкового боргу, не погашених на дату закриття ІКП.

Тобто, оскільки філія ВГРП “ЧЗАА” втратила статус платника податку на прибуток, у зв’язку із змінами у податковому законодавстві України, ІКП платника податку - ВГРП “ЧЗАА” підлягає закриттю за умови, серед іншого, повернення платнику помилково та/або надміру сплачених грошових зобов’язань та/або списання до бюджету за заявою платника.

ДФС України у листі від 22.12.2016 №40682/7/99-99-12-03-06-17 надала роз’яснення, що фактичним власником всіх активів філій, зокрема надміру сплачених коштів з податку на прибуток філій, які сплачували податок до 01.01.2015 як окремі платники, згідно цивільного законодавства є головне підприємство (юридична особа). Головні підприємства, можуть подати заяви щодо перенесення сальдо розрахунків з бюджетом по податку на прибуток філій та подати копії документів, що підтверджують достовірність обліку переплат. Такі заяви подаються до контролюючих органів за місцем реєстрації головного підприємства та філій.

Юридична особа - ПрАТ “ЗАЗ”, якій належить філія ВГРП “ЧЗАА”, неодноразово зверталась до органів ДФС Одеської області та Запорізької області, проте, позивачу було відмовлено у перенесенні позитивного сальдо розрахунків філії – ВГРП “ЧЗАА” з бюджетом по податку на прибуток.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності посилань відповідача на те, що переплата не може бути повернута, оскільки виникла у 2008 році, а звернувся позивач за поверненням відповідних коштів після спливу 1095 днів. В даному випадку позивач фактично просив відповідача провести залік зобов’язань та відобразити суми переплати на інтергованій картці головного підприємства, а тому строк у 1095 днів до спірних правовідносин не застосовується.

Відповідно до приписів статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кошти, які позивач просить повернути, фактично є власністю позивача, а не коштами, які позивач повинен отримати від держави в якості дотації, допомоги чи іншої виплати, та лише у зв’язку з відсутністю відповідного механізму у законодавстві, позивач не може реалізувати своє право на повернення цих коштів. Розмір позитивного сальдо розрахунків філії ВГРП “ЧЗАА”, зазначений позивачем у позові, відповідачем не заперечується та підтверджений матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не доведено правомірності відмови у перенесені суми надміру сплачених грошових зобов’язань з податку на прибуток у розмірі 18 989 525 грн. на інтегровану картку платника податку ПрАТ “ЗАЗ” з податку на прибуток, а тому у суду були підстави для задоволення позовних вимог та зобов’язання відповідача вчинити такі дії.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чорноморської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року у справі № 808/298/18 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 25.07.2018р..

Повний текст постанови виготовлено 25.07.2018р..

Головуючий суддя: Н.П. Баранник

Суддя: Н.І. Малиш

Суддя: А.А. Щербак