Справа № 826/6228/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 липня 2018 року 14:09 № 826/6228/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Семеняці А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Міністерства екології та природних ресурсів України

до Державної регуляторної служби України

третя особа Приватне підприємство «Херсонський завод пластикових виробів»

про скасування Розпорядження №55 від 07.04.2017р.

за участю представників сторін:

представник позивача: Козак А.Л.

представник відповідача: Мельніченко В.О.

представник третьої особи: Кудін О.М.

Відповідно до частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03.07.2018 року

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Міністерства екології та природних ресурсів України (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Державної регуляторної служби України (надалі - Відповідач), в якому просить суд: скасувати Розпорядження Державної регуляторної служби України від 07.04.2017 р. №55 про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування, видане за результатом скарги Приватного підприємства «Херсонський завод пластикових виробів».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 20.07.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 25.10.2017 р.

Відповідно до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 25.10.2017 р. розгляд справи відкладено на 20.02.2018 р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. у відпустці.

У зв'язку із зміною графіку слухань розгляд справи призначено на 31.01.2018 р.

В судовому засіданні 31.01.2018 р., у зв'язку з неприбуттям Відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено до 02.03.2018 р.

В судовому засіданні 02.03.2018 р. представником Відповідача заявлено клопотання про залучення Приватне підприємство «Херсонський завод пластикових виробів», в якості третьої сторони без самостійних вимог на предмет спору, Судом задоволено клопотання представника Відповідача та залучено до участі у справі Приватне підприємство «Херсонський завод пластикових виробів» (надалі - третя особа) та відкладено розгляд справи до 30.04.2018 р.

В судовому засіданні 30.04.2018 р. Судом прийнято рішення про відкладення розгляду справи до 29.05.2018р.

У відповідності до Довідки про не здійснення фіксування судового засідання від 29.05.2017 р. розгляд справи відкладено до 03.07.2018 р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді Федорчука А.Б. у відпустці.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що в спірному розпорядженні, яке видане на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій про задоволення чи відхилення апеляції поданої третьою особою про зобов'язання Мінприроди усунути порушення законодавства шляхом скасування наказу від 09.12.2016 р. № 502 в частині анулювання ліцензії прийнято з порушенням вимог законодавства.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача проти позовних вимог заперечував в повному обсязі та надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що за результатами розгляду скарги третьої особи встановлено порушення Позивачем норм Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", з урахуванням чого зобов'язано його усунути порушення, скасувавши наказ про анулювання ліцензії.

Представник третьої особи подав суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у позові у зв'язку із неправомірним застосуванням підстав для анулювання ліцензії.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, що 14.11.2016 року Мінприроди надіслало ПП "Херсонський завод пластикових виробів" повідомлення про проведення планової перевірки у період з 28.11.2016 року по 02.12.2016 року.

ПП "Херсонський завод пластикових виробів" 15.11.2016 року звернулося до Міністра екології та природних ресурсів України та до Державної регуляторної служби України із листами про надання роз'яснень стосовно правомірності здійснення планового заходу контролю за дотриманням Ліцензійних умов у той час, як діють обмеження, та надання переліку нормативно-правових актів на підставі яких здійснюється перевірка, питання відповідно до ступеню ризику, затверджену форму уніфікованого акту перевірки, та докази розміщення цих актів на порталі Мінприроди України.

В подальшому ПП "Херсонський завод пластикових виробів" листом від 24.11.2016 року повідомило Мінприроди, що Товариством неотримано відповіді на заяви від 15.11.2016 року та вирішення питання щодо допуску до перевірки у разі отримання від Позивача обґрунтованих пояснень щодо правомірності проведення планового заходу контролю.

Міністерством екології та природних ресурсів України 02.12.2016 року складено Акт № 51/16 планової перевірки додержання ПП "Херсонський завод пластикових виробів" ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, та акт № 51/16-1 про відмову у допуску щодо проведення планової перевірки.

В подальшому Мінприроди України 09.12.2016 року прийняло наказ № 502, підпунктом 2.1 пункту 2 якого анульовано ліцензію на право ПП "Херсонський завод пластикових виробів" провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами.

ПП "Херсонський завод пластикових виробів" в грудні 2016 р. не погоджуючись з призначенням та проведенням перевірки Мінприроди України звернувся з скаргою до Державної регуляторної служби України.

За результатом розгляду скарги ПП «Херсонський завод пластикових виробів» Державною регуляторною службою України прийнято Розпорядження №55 від 07.04.2017 р. «Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування», яким зобов'язано Міністерство екології та природних ресурсів скасувати наказ від 09.12.2016 р. № 502 в частині зупинення дії ліцензії ПП «Херсонський завод пластикових виробів» на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Позивач вважає, що спірне Розпорядження №55 прийнято Відповідачем з порушенням вимог законодавства, а тому, звернувся до суду з відповідним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014 року №724 (далі по тексту - Положення), Державна регуляторна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.

Державна регуляторна служба України є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Пунктом 2 Положення визначено, що Державна регуляторна служба України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пункту 3 Положення на Державну регуляторну службу України покладається ряд основних завдань, одним з яких є реалізація державної регуляторної політики, політики з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", який регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальності за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності, спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, серед іншого: здійснює нагляд за додержанням органами державної влади, державними колегіальними органами законодавства у сфері ліцензування; утворює Експертно-апеляційну раду з питань ліцензування та забезпечує її діяльність.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" державна політика у сфері ліцензування ґрунтується, зокрема, на принципі дотримання законності шляхом того, що зокрема, повноваження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування та порядок набрання чинності рішеннями органу ліцензування поширюються на сферу ліцензування всіх видів господарської діяльності, визначаються виключно цим Законом і не можуть бути обмежені іншими законами.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" встановлено, що Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування є постійно діючим колегіальним органом при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування та діє за регламентом, що затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України не здійснює владні управлінські функції та не є юридичною особою.

Регламент Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 14 липня 2015 року №783/40.

Відповідно до частини п'ятої статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" склад Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування формується за пропозиціями громадських організацій, суб'єктів господарювання та їх об'єднань, посадових осіб органів ліцензування та наукових установ і затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Регламент Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Державної регуляторної служби України від 14.07.2015 №783/40, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2015 за №847/27292 (надалі - Регламент).

У відповідності до п. 2 - п. 5 Розділу ІІІ Регламенту, у разі надходження апеляції до спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування вона реєструється відповідним структурним підрозділом ДРС та надходить безпосередньо до відділу, відповідального за забезпечення діяльності Експертно-апеляційної ради (далі - відділ). Посадова особа відділу протягом трьох робочих днів з дня одержання ним апеляції: повідомляє здобувача ліцензії чи ліцензіата і орган ліцензування про прийняття апеляції до розгляду; запрошує відповідного здобувача ліцензії чи ліцензіата і орган ліцензування до участі в засіданні Ради; запитує в органу ліцензування копії (фотокопії) документів, що стосуються прийняття оскаржуваного рішення; передає заяву (скаргу) до Ради. Апеляції розглядаються на засіданні Ради у строк, що не перевищує десяти календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення. У разі неподання органом ліцензування запитуваних документів у встановлений строк Рада розглядає апеляцію по суті або може відкласти розгляд цієї апеляції з обґрунтуванням причин відкладення розгляду такої справи. У разі недостатньої обґрунтованості в поданих органом ліцензування матеріалах у нього можуть запитуватися додаткові документи, що стосуються прийняття органом ліцензування оскаржуваного рішення. З метою оперативного опрацювання відповідні запити можуть передаватися за допомогою телекомунікаційних засобів.

Згідно з частинами восьмою та дев'ятою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" апеляції розглядаються на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування у строк, що не перевищує десяти календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення. Ліцензія, стосовно якої орган ліцензування прийняв рішення про анулювання і щодо якої Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування розглядається апеляція на рішення органу ліцензування, є чинною до дня прийняття відповідного рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування. Орган ліцензування зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня одержання запиту подати спеціально уповноваженому органу з питань ліцензування завірені ним запитувані копії (фотокопії) документів, що стосуються оскаржуваного рішення. У разі неподання органом ліцензування запитуваних документів у встановлений строк Експертно-апеляційна рада з питань ліцензування розглядає апеляцію по суті або може відкласти розгляд цієї апеляції з обґрунтуванням причин відкладення розгляду такої справи.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що третьою особою 21.12.2016 р. подано скаргу до Державної регуляторної служби України та зареєстрована останнім №10012/0/19-16 від 26.12.2016 р.

Державною регуляторною службою України 28.12.2016 р. №7953/0/20-16 повідомлено Мінприроди про отримання Скарги ПП «Херсонський завод пластикових виробів» та про необхідність надання копій (фотокопій) документів, що стосуються прийняття оскаржуваного рішення - наказу Мінприроди від 09.12.2016 р. № 502 «Про анулювання ліцензій».

Так, 09.02.2017 р. відбулося засідання Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України, на якому прийнято рішення про перенесення розгляду скарги ПП «Херсонський завод пластикових виробів» для додаткового опрацювання документів, які стали підставою для проведення перевірки Товариства.

Державною регуляторною службою України надіслано 14.02.2017 р. запит до Міністерства екології та природних ресурсів України про надання документів, які стали підставою для прийняття наказу від 09.12.2016 р. № 502 про анулювання ліцензії третій особі (абз. 6. Запиту).

Листом №1594/0/19 від 16.02.2017 р. Мінприроди України надіслано на адресу Державної регуляторної служби України матеріали перевірки ПП «Херсонський завод пластикових виробів» (Акт планової перевірки додержання ПП «Херсонський завод пластикових виробів» ліцензій умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 02.12.2016 р. №51/16, Акт відмови ПП «Херсонський завод пластикових виробів» у проведенні планової перевірки додержання ліцензій умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами від 02.12.2016 р. №51/16-1).

Суд звертає увагу, що в порушення вимог закону Позивачем станом на 14.02.2017 р. не надано Відповідачу витребувані документи (ч. 9 ст. 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності"), а надані документи не завірені належним чином та не свідчили про підставу призначення перевірки ПП «Херсонський завод пластикових виробів».

Мінприроди України листом №5/26-7/2101-17 від 20.03.2017 р. надіслано додаткові документи на адресу Державної регуляторної служби України, зокрема копію постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року по справі №821/2095/16 (стороною по справі №821/2095/16 є - ПП «Херсонський завод пластикових виробів» Позивач) та повідомлялося, що у разі необхідності запрошуємо представників Державної регуляторної служби до відділу дозвільно-ліцензійної діяльності та контролю Департаменту екологічної безпеки Мінприроди для ознайомлення з матеріалами ліцензійних справ.

Відповідач зазначає, що Позивач надав копію постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року по справі №821/2095/16.

У відповідності до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017 р.) постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень Постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2017 року по справі №821/2095/16 набрала законної сили 18 травня 2017 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/64915756).

Таким чином, станом на час розгляду Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України скарги ПП «Херсонський завод пластикових виробів» рішення суду не набрало законої сили, а отже Відповідачем правомірно не взято його до уваги.

Разом з тим, позивач не надав Суду доказів, які б давали змогу встановити, що апеляція ПП «Херсонський завод пластикових виробів» розглядалася на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування у строк, що перевищував десять календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення, зокрема у справі відсутні докази надходження до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування документів від Мінприроди, у встановлений термін, що в свою чергу свідчить про порушення вимог законодавства зі сторони останнього.

Суд звертає увагу, що дії Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування не оскаржуються Позивачем.

Розпорядження №55 видано на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРС (далі - ЕАР), від 04 квітня 2017 року № 4.6 (протокол № 05-17) за результатом розгляду скарги ПП "Херсонський завод пластикових виробів" щодо прийняття Мінприроди наказу від 09.12.2016 року № 502 в частині анулювання ліцензії ПП "Херсонський завод пластикових виробів" на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Крім того, Суд звертає увагу, що в даному випадку підлягає розгляду та наданню оцінки прийняття Розпорядження ДРС України №55, а не Наказ Мінприроди від 09.12.2016 року № 502 в частині анулювання ліцензії ПП "Херсонський завод пластикових виробів" на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

У відповідності до частини першої статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, зокрема, видає розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування та відхилення або задоволення апеляцій чи скарг з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування; порушує питання щодо відповідальності посадових осіб органів ліцензування, які прийняли рішення, скасоване на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Частиною одинадцятою статті 5 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" встановлено, що рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатом, проектів нормативно-правових актів та/або пропозицій про запровадження чи скасування ліцензування виду господарської діяльності є обов'язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування у триденний строк з дня ухвалення відповідного рішення Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування і є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Таким чином, ДРС, як спеціально уповноважений орган з питань ліцензування, зобов'язана розглянути рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатом та прийняти відповідне рішення, зокрема у вигляді розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Суд не приймає до уваги посилання Позивача на те, що в оскаржуваному розпорядженні не мітиться висновку про задоволення чи відхилення апеляції, оскільки розпорядження ДРС відповідає змісту рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при ДРС від 04.04.2017 року №4.6 (протокол №05-17), а повноваження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування приймати розпорядження про усунення порушення прямо передбачені у частини першої статті 4 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Крім того, Суд зазначає, що відсутність такого посилання в оскаржуваному розпорядженні не впливає на його правомірність.

Державною регуляторною службою України не порушено права та охоронюваних законом інтересів Позивача у зв'язку з виданням розпорядження №55, оскільки останнє лише зобов'язує Позивача усунути порушення вимог законодавства у сфері ліцензування, скасувавши наказ від 09.12.2016 року №502 в частині анулювання ліцензії ПП "Херсонський завод пластикових виробів" на операції у сфері поводження з небезпечними відходами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 20 січня 2015 року по справі № К/800/50463/14, К/800/52405/14.

Враховуючи викладене, розпорядження ДРС від 07.04.2017 року №55 "Про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування" прийняте на підставі, в межах та у спосіб, визначений Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Мінприроди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Міністерству екології та природних ресурсів України (адреса: 03035, м. Київ вул. Митрополита Василя Липківського, 35; ) відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук