Справа № 805/1779/18-а
Суддя: Толстолуцька М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 р. Справа№805/1779/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцька М.М., розглянувши у порядку письмово справдження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леніна), 177) до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, будинок 13, ), третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 02 грудня 2017 року, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області, третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області від 02 грудня 2017 року про відмову у переведенні пенсії за віком згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та статті 13 пункту «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобовязати Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецької області повторно розглянути заяву від 24 листопада 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням загального стажу 3 роки 8 місяців, який сплачений відповідно до єдиного внеску, згідно із договором № 62/05-99-13-13 від 01 серпня 2017 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Зінченка О.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 березня 2018 року призначено у підготовче судове засідання на 27 березня 2018 року.

Ухвалою від 27 березня 2018 року підготовче судове засідання по справі відкладено на 16 квітня 2018 року, у звязку з ненаданням відзиву на позов відповідачем, а також письмових пояснень третьою особою - Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 квітня 2018 року підготовче провадження по адміністративній справі № 805/1779/18-а закінчено, справу призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 12:00 годин 26 квітня 2018 року.

Розпорядженням керівника апарату суду від 24 квітня 2018 року № 113 «Щодо повторного автоматичного розподілу справи» призначено повторний автоматичний розподіл справи № 805/1779/18-а, у звязку з перебуванням судді Зінченка О.В. у відрядженні.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Толстолуцькій М.М.

Ухвалою від 24 квітня 2018 року адміністративну справу № 805/1779/18-а прийнято до провадження судді Толстолуцької Марини Миколаївни в порядку загального позовного провадження. Нормами частини другої статті 35 КАС України передбачено, що у разі зміни складу розгляд справи починається спочатку.

26 квітня 2018 року через відділ документообігу та архівної роботи суду позивачем надано заяву про розгляд справи у письмовому провадженні. У той же день розгляд підготовчого засідання відкладений на 30 травня 2018 року.

За наслідками проведеного засідання 30 травня 2018 року, розгляд справи відкладений на 25 червня 2018 року у звязку з необхідністю витребування додаткових доказів. Одночасно, судом третій особі встановлено 15 (п'ятнадцятиденний) строк з дня прийняття даної ухвали для надання суду пояснень щодо позову, у яких викласти свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову; відповідачу - 5 (п'ятиденний) строк з дня отримання пояснень третьої особи для надання відповіді на такі пояснення, копію яких одночасно з поданням до суду надіслати іншим учасникам справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2018 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 805/1779/18-а за позовом ОСОБА_1 до Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області, третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 02 грудня 2017 року, зобовязання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити в письмовому провадженні у строки, визначені нормами КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 липня 2018 року суд замінив відповідача у справі його правонаступником Покровським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (надалі відповідач, управління, пенсійний орган).

Щодо позиції позивача та заперечень відповідача.

У позовній заяві позивач зазначив, що перебуває на обліку в Красноармійському управлінні Пенсійного фонду України з 31.01.2014 року як отримувач пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва.

25 травня 2017 року, у звязку із досягненням 50-річного віку позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, рішенням відповідача від 02.07.2017 року в призначені пенсії йому було відмовлено з посиланням на відсутність необхідного страхового стажу роботи - 21 рік 6 місяців та було розяснено про можливість укладення договорур про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування та сплатити страхові внески за 3 роки 8 місяців, які після сплати будуть зараховані до загального стажу.

На підставі зазначеного, 01.08.2017 року позивачем було укладено Договір № 62/05-99-13-13 з Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, згідно якого мені було розраховано розмір єдиного внеску за попередній період за три роки і вісім місяців у сумі 30 976,00 грн. та вказана сума була сплачена в повному обсязі 02.08.2017 року.

Однак, відповідачем рішенням від 02.12.2017 року позивачеві в призначені пенсії знову відмовлено, з посиланням на відсутність необхідного страхового стажу роботи - 21 рік 6 місяців, при цьому страховий стаж роботи, розрахований відповідачем склав 18 років 05 місяців 10 днів, що свідчить про не зарахування до страхового стажу 3 роки 8 місяці, за які позивачем було сплачено єдиний внесок за договором про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, та такими, що не ґрунтуються на законі, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог позивача, просив у задоволенні його позовних вимог відмовити в повному обсязі, з аналогічних підстав, що зазначені в оскаржуваному рішенні.

10 квітня 2018 року на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, у якій позивач зауважив, що період знаходження на інвалідності внаслідок нещасного випадку згідно наданого відзиву було вказано 3 роки 3 місяці 0 днів, у той час як в оскаржуваному рішенні 3 роки 9 місяців 12 днів, страховий стаж відповідно до відзиву вказано 17 років 10 місяців 17 днів, відповідно до рішення від 02.12.2017року 18 років 01 місяць 20 днів.

Також позивач зазначив, що з відзиву відповідача вбачається, що відповідачем не зараховано до його страхового стажу 3 роки 8 місяців - період, за який сплачений єдиний внесок за договором про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, проте жодних пояснень відносно не зарахування цього періоду до загального страхового стажу у відзиві не наведено.

Підсумовуючи, позивач зазначив, що відповідачем безпідставно не зараховано до мого загального страхового стажу період 3 роки 8 місяців період, за який мною сплачений єдиний внесок за договором про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування № 62/05-99-13-13 від 01.08.2017 року, що в свою чергу привело до відмови у переведенні на пенсію за віком.

Третя особа Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області надала письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог позивача, у яких зазначила, що відповідно до абзацу пятого частини першої статті 10 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - ЄВ), є особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними п. 1 частини першої ст. 4 Закону № 2464, та не належать до платників ЄВ, визначених пп. 4, 5 та 5 прим. 1 частини першої ст. 4 Закону № 2464, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Згідно з частиною другою ст. 10 Закону № 2464 особи, зазначені в частині першій ст. 10 Закону № 2464, беруть добровільну участь у системі загальнообовязкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообовязкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату). Отже, за даними третьої особи, у наведеному переліку осіб не зазначено, що для непрацюючих пенсіонерів існують обмеження щодо можливості добровільної участі у системі загальнообовязкового державного соціального страхування шляхом укладення відповідного договору.

Таким чином, Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області зробило висновок про відсутність підстав для відмови в укладенні договору про добровільну участь у системі загальнообовязкового державного соціального страхування для непрацюючих пенсіонерів.

Окрім того, третя особа повідомила суд, що 05.07.2017 року позивач надав до Покровської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області заяву про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного соціального страхування на строк 44 місяця.

З метою укладання договору Головним управлінням ДФС у Донецькій області було направлено запит до Красноармійського ОУ ПФУ Донецької області від 05.07.2017 № 7903/10/05-16-13-02-13-2 щодо укладання раніше ОСОБА_1 договорів про добровільну участь та чи підлягала особа загальнообовязковому державному соціальному страхуванню за період з 01.01.2013 по 01.01.2017 роки.

Побажань від ОСОБА_1 щодо включення якогось особистого періоду у заяві або під час укладання договору не було.

У відповіді Красноармійського ПФУ Донецької області від 14.07.2017 року № 21068/06/25 «Щодо добровільної участі», не було вказано що особа отримувала пенсію по інвалідності у звязку з трудовим каліцтвом та що їй у цей період нараховувався страховий стаж.

Оскільки ОСОБА_1 непрацюючий пенсіонер по інвалідності, з метою уникнення непорозумінь йому було рекомендовано звернутися до Пенсійного фонду з питання доцільності укладення договору про добровільну участь у системі загальнообовязкового державного соціального страхування для перерахунку пенсії, оскільки абзацом пятим п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, встановлено, що одним з основних завдань Пенсійного фонду України є, зокрема призначення (перерахунок) пенсій. Після відвідування Красноармійського ПФУ ОСОБА_1 було прийнято остаточне рішення про укладання договору.

У результаті проведеної роботи 01 серпня 2017 року було укладено договір за № О 001 «Про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування» на 44 місяці на період з 01.01.2013 року по 31.08.2016 року.

Згідно договору ОСОБА_1 сплатив 30 976,00 гривень на відповідний рахунок. 11 серпня 2017 року договір було розірвано у звязку із закінченням терміну, після чого ОСОБА_1 надав звіт про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та суми доплати до органів доходів і зборів за відповідні роки. Згідно даним інтегрованої картки платника ОСОБА_1, яка була долучена до матеріалів справи третьою особою, по коду платежу 71030000 заборгованість по ЄЄВ відсутня.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, РНОКПП НОМЕР_1. Згідно пенсійного посвідчення серії ААЇ № 259022 є пенсіонером по інвалідності (3 група, трудове каліцтво) та є особою, що претендує на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідач Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () є субєктом владних повноважень органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про обєднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 25.05.2017 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою, зареєстровану за № 2170 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням відповідача від 02 червня 2017 року № б/н «Про відмову в призначенні пенсії» позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно оскільки на момент звернення заявник не має необхідного страхового стажу.

Як вбачається із зазначеного рішення, на час звернення із заявою відповідно наданих документів страховий стаж позивача, обчислений пенсійним органом склав 17 років 10 місяців 17 днів, у тому числі стаж на підземних роботах - 17 років 06 місяців 0 днів, а саме:

- Список 1-шахтарі 11 років 06 місяців 1 день;

- період проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 14 днів;

- період навчання за спеціальністю - 0 років 10 місяців 12 днів;

- знаходження на інвалідності внаслідок нещасного випадку - 3 роки 3 місяці 0 днів.

У той же час, у зазначеному рішенні позивачем зазначено, що необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах стаж повинен складати 21 рік та 6 місяців.

01 серпня 2017 року між позивачем та Головним управлінням ДФС у Донецькій області було укладено договір № 62/05-99-13-13 про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного соціального страхування (надалі Договір).

Даний Договір згідно із частиною пятою статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначив порядок добровільної участі особи, яка уклала договір про одноразову сплату у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За умовами зазначеного договору позивач повинен був сплатити єдиний внесок в сумі не менше мінімального розміру страхового внеску за кожен місяць, що визначається як добуток мінімального розміру заробітної плати та розміру внеску, але не більше за суму єдиного внеску, обчисленого, виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленого на дату укладання ОСОБА_2. На момент підписання ОСОБА_2 розмір мінімальної заробітної плати становив 3200,00 грн., розмір єдиного внеску 22,0 %, мінімальний страховий внесок 704,00 грн., максимальний 9 262,00 грн.

Єдиний внесок підлягав сплаті позивачем у розмірі 30 976,00 грн. за попередній період з 01.01.2013 року по 31.08.2016 року (п.п. 3.1-3.4 ОСОБА_2) на рахунок 0537.

Як вбачається з наявних матеріалів справи та не оскаржується учасниками справи умови зазначеного ОСОБА_2 позивачем виконані в повному обсязі. Так, згідно квитанції від 02.08.2017 року ОСОБА_1 було сплачено грошові кошти у сумі 30 976,00 грн. на рахунок Красноармійської ОДПІ № 0537.

Факт сплати зазначених коштів також підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податків.

Окрім того, згідно умов укладеного позивачем ОСОБА_2 (п. 4) передбачено, що «за умови виконання Стороною 2 умов ОСОБА_2, Сторона 2 має право на врахування при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, згідно з п. 1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 24.11.2017 року, зареєстровану за № 7786 року, до якої були надані наступні документи:

1) заява про перехід на пенсію за віком від 24.11.2017 року № 7786;

2) ксерокопія трудової книжки від 17.07.1987 року серії БТ-ІІ № 3330200;

3) ксерокопія договору від 01.08.2017 року №62/05-99-13-13;

4) ксерокопія картки фізичної особи-платника податків;

5) ксерокопія паспорта.

Рішенням пенсійного органу від 02 грудня 2017 року «Про відмову в переведенні на пенсію за віком» вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 1 ч.2. ст. 114 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки на момент звернення заявник не має необхідного загального стажу 21 року 06 місяців. При цьому, у зазначеному рішенні було обраховано страховий стаж позивача 18 років 05 місяців 10 днів, в тому числі стаж на підземних роботах - 18 років 01 місяць 20 днів, а саме:

- Список 1-шахтарі - 11 років 06 місяців 1 день;

- період проходження строкової військової служби би -1 рік 11 місяців 14 днів;

- період навчання за спеціальністю - 0 років 10 місяців 12 днів;

- знаходження на інвалідності внаслідок нещасного випадку - 3 роки 09 місяців 23 дні.

13 лютого 2018 року позивач звернувся до управління із письмовою заявою, у якій просив надати йому письмову відповідь-розяснення, з якої причини не враховано до загального трудового стажу період, за який було одноразово сплачено єдиний внесок згідно ОСОБА_2 № 62/05-99-13-13 від 01.08.2017 року про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування у розмірі 30 976,00 за 44 місяці (три роки вісім місяців).

У відповідь, листом управління від 22.02.2018 року вих. № 5571/02/25 позивача поінформовано, що період, згідно договору про одноразову сплату у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, до страхового стажу не зараховано за відсутністю даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу станом на 24.11.2017 року.

Одночасно, позивачеві було запропоновано звернутися до ГУ ДФС у Донецькій області щодо вирішення питання стосовно одноразової сплати у системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування згідно договору №62/05-99-13-13 від 01.08.2017 року.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача при обчисленні страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком та неврахування стажу згідно договору про одноразову.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у звязку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням.

Нормами статті 26 Закону № 1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Нормами статті 114 Закону № 1058-IV визначено особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників

Так, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки ІНФОРМАЦІЯ_4 і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу, зокрема:

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (ІНФОРМАЦІЯ_3) досяг віку 50 років у травні 2017 році, отже однією з умов, визначених нормами статті 114 Закону № 1058-IV для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах є наявність страхового стажу не менше 21 року 6 місяців.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення облік визначені нормами Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (надалі - Закон № 2464).

Нормами статті 10 зазначеного Закону встановлені умови та порядок добровільної сплати єдиного внеску.

Платниками, які мають право на добровільну сплату єдиного внеску, відповідно до приписів частини першої зазначеної норми, є:

члени особистого селянського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню;

особи, які досягли 16-річного віку та не перебувають у трудових відносинах з роботодавцями, визначеними пунктом 1 частини першої статті 4, та не належать до платників єдиного внеску, визначених пунктами 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють в Україні, громадяни України, які працюють або постійно проживають за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Особи, зазначені в частині першій цієї статті, беруть добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування протягом строку, визначеного в договорі про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, але не менше одного року (крім договорів про одноразову сплату).

Особи, зазначені в частині першій цієї статті, подають до органу доходів і зборів за місцем проживання відповідну заяву в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Орган доходів і зборів, що отримав заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, має право перевіряти викладені в заяві відомості та вимагати від особи, яка подала заяву, документи, що підтверджують зазначені відомості.

З особою, яка подала заяву про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування, органом доходів і зборів в строк не пізніше ніж 30 календарних днів з дня отримання заяви укладається договір про добровільну участь відповідно до типового договору, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно вимог частини четвертої статті 10 Закону № 2464 у договорі про добровільну участь зазначаються:

назва документа;

відомості про особу, які вносяться до системи персоніфікованого обліку (частина третястатті 20 цього Закону);

строк дії договору;

порядок сплати єдиного внеску та рахунки, на які він має сплачуватися;

умови набуття застрахованою особою права на виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням відповідно до закону;

умови розірвання договору;

права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору;

інші умови за згодою сторін або передбачені типовим договором про добровільну участь, що не суперечать законодавству про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Договір про добровільну участь набирає чинності з дня його підписання.

ОСОБА_2 про добровільну участь може бути передбачена одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, в яких особа не підлягала загальнообовязковому державному соціальному страхуванню (у тому числі за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2010 року). Сума сплаченого єдиного внеску за кожен місяць такого періоду не може бути меншою за мінімальний страховий внесок на дату укладення договору, помножений на коефіцієнт 2.

В усіх випадках ця сума не може бути більшою за суму єдиного внеску, обчисленого виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої на дату укладення договору.

Одноразова сплата особою єдиного внеску за попередні періоди, передбачена цією частиною, може бути здійснена за окремим договором, укладеним у порядку, передбаченому частинами першою, третьою та четвертою цієї статті.

Єдиний внесок для осіб, які мають право на добровільну сплату внеску, встановлюється у розмірі, визначеному статтею 8 цього Закону (крім випадків одноразової сплати, передбачених частиною пятою цієї статті).

Орган доходів і зборів відмовляє в укладенні договору про добровільну участь у разі, якщо особа:

підлягає загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

не відповідає іншим вимогам, визначеним частиною першою цієї статті;

подала неповні або недостовірні відомості;

раніше уклала договір про добровільну участь, дія якого не припинена або за яким не виконано передбачені договором умови;

бажає укласти договір на строк менше одного року.

В інших випадках відмова в укладенні договору про добровільну участь не допускається.

Договір про добровільну участь може бути достроково розірваний:

1) застрахованою особою:

за її бажанням, якщо договір діяв не менше одного року;

у разі систематичного порушення умов договору територіальним органом доходів і зборів;

2) органом доходів і зборів у разі:

набуття застрахованою особою відповідно до цього Закону зобов'язань щодо участі в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування;

виникнення обставин, що не відповідають визначеним цим Законом вимогам до осіб, які мають право брати добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування;

систематичного порушення застрахованою особою умов договору;

смерті застрахованої особи;

3) за згодою сторін, якщо договір діяв не менше одного року.

В інших випадках дострокове розірвання договору про добровільну участь не допускається.

Участь у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (крім загальнообов'язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності) громадян України, які працюють у розташованих за межами України підприємствах, установах, організаціях (у тому числі міжнародних), може здійснюватися відповідно до договорів про добровільну участь, укладених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, з такими підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними).

У договорі про добровільну участь, крім відомостей, передбачених частиною четвертою цієї статті, зазначаються:

порядок обліку платежів в органах доходів і зборів;

дата набрання чинності договором.

Єдиний внесок для осіб, зазначених в абзаці першому цієї частини, встановлюється у розмірі, визначеному статтею 8 цього Закону.

Як встановлено судом, підтверджено наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем, у позивача є підстави для добровільної сплати єдиного внеску, ним було укладено відповідний договір, умови якого виконанні в повному обсязі та своєчасно.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для зарахування 44 місяців страхового стажу, за яки позивачем сплачено кошти на підставі договору при призначення пенсії.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 2 КАС України встановлено, що адміністративні суди при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, серед іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням принципу верховенства права.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини пятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Нормами статті 244 КАС України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;

4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

5) як розподілити між сторонами судові витрати;

6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення;

7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право субєкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобовязує субєкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, з урахуванням наданих судом висновків, суд доходить висновку щодо задоволення позовних вимог позивача, шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача та зобовязання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір на суму 704,80 грн.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леніна), 177) до Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області (юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, будинок 13, ), третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 02 грудня 2017 року, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області від 02 грудня 2017 року про відмову у переведенні на пенсію за віком.

Зобовязати Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецької області (юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, будинок 13, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леніна), 177) від 24 листопада 2017 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням страхового стажу 44 місяці (3 роки 8 місяців), за який сплачений єдиний внесок за договором № 62/05-99-13-13 від 01 серпня 2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леніна), 177) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 25 липня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Толстолуцька М.М.