Справа № 477/1560/17
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 477/1560/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в І інстанції Козаченко Р.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати винесену відносно нього постанову серії АР № 618035 від 26 липня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилається на безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відсутній склад правопорушення передбачений ч.2 ст. 122 КУпАП та недодержано процедуру розгляду адміністративної справи.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

В серпні 2017 року брат ОСОБА_3 передав позивачу постанову про адміністративне правопорушення, яка була складена на його ім'я, але надійшла на адресу брата. Відповідно до отриманої постанови серії АР № 618035 від 26 липня 2017 року, о 14:50, ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 213CDI» р.н. НОМЕР_1, на вул. Морська, буд. 122 в с. Коблево, Миколаївської області і під час руху користувався засобами зв'язку - тримаючи їх у руках, а саме: розмовляв по мобільному телефону, чим порушив пп. д) п. 2.9 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з постановою за це порушення на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до роздруківки «Адмінпрактики», наданої відповідачем, оскаржувану постанову серії АР № 618035 винесено органом - Управлінням патрульної поліції у м. Миколаєві, але склав її Тищенко Р.С. - працівник патрульної поліції м. Києва.

На адвокатський запит представника позивача, Управління патрульної поліції в м. Миколаєві надало відповідь від 10 серпня 2017 року про те, що лейтенант поліції Тищенко Р.С. наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 24 липня 2017 року № 1198 був відряджений у підпорядкування Очаківському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, з метою охорони інтересів суспільства та держави, забезпечення публічної безпеки та порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення кримінальних та адміністративних правопорушень. Також у цій відповіді зазначено, що в Управлінні патрульної поліції м. Миколаєва знаходиться оригінал оскаржуваної постанови, копія якої надана запитувачу. Однак повідомлено, що інших матеріалів немає, так як Управління не є розпорядником інших матеріалів про адміністративне правопорушення (мова йшла про відеофіксацію правопорушення), оскільки лейтенант поліції Тищенко Р.С. знаходився у підпорядкуванні Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

На неодноразові запити суду щодо повноважень та відрядження лейтенанта Тищенка Р.С. до Миколаївської області, Управління патрульної поліції в м. Києві відповіді не надало.

На запит суду, Очаківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надав наступну інформацію: серед працівників, які прибули у розпорядження начальника Очаківського відділу поліції на період з 25 липня 2017 року по 8 серпня 217 року, інспектор поліції УПП в м. Києві лейтенант поліції Тищенко Р.С. відсутній. Також зазначено, що номерними бланками постанов про адміністративне правопорушення працівники УПП в м. Миколаєві та УПП в м. Києві не забезпечувалися.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова була винесена інспектором поліції Управління патрульної поліції в м. Києві, який не був відряджений до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві. При винесені постанови він діяв як інспектор патрульної поліції в м. Києві, оскільки саме таким чином зазначено уповноважену особу, яка винесла постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. На спростування цього суду доказів надано не було. При цьому, ні відповідно до інформації Очаківського відділ поліції Миколаївської області, ні згідно з інформацією УПП в м. Миколаєві, зазначений поліцейський не перебував у їх підпорядкуванні, не працював на території Миколаївської області в липні 2017 року і повноважень як патрульний поліцейський їх підрозділів не виконував. Та обставина, що в «Адміпрактиці» зазначено УПП в м. Миколаєві, тобто відповідача, як орган, який виніс оскаржувану постанову, не вказує на те, що це управління несе відповідальність за дії інспектора поліції в м. Києві і за винесену ним постанову, так як, зазначено вище, інспектор поліції Тищенко Р.С. до Управління ПП в м. Миколаєві у відрядження не направлявся і в його підпорядкуванні не перебував, на підставі чого, дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 пред'явлений не до належної особи, та суд позбавлений можливості замінити неналежного відповідача з власної ініціації.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Миколаєві подано адвокатський запит. На його відповідь, відповідачем вказано, що оригінал оскаржуваної постанови знаходиться саме у Департамента патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Миколаєві.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2018 року зобов'язано Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції надати відповідь, щодо належності бланку постанови серії АР 618035, та вказати яким саме підрозділом виданий даний бланк.

У відповідь на ухвалу за Вх. №13338 від 13.07.2018 року, відповідачем повідомлено, що у зв'язку з нестачею бланкової продукції у працівників УПП м. Києва, які у липні 2017 року були відряджені до Березанського ВП ГУНП в Миколаївській області, керівництвом УПП в Миколаївській області було прийнято рішення про передачу бланків постанов, у тому числі і оскаржуваної постанови працівникам УПП в м. Києві.

Крім цього, відповідачем в додаток до відзиву надано витяг з інтегрованої інформаційно-пошукової системи «АРМОР», з якого вбачається, що органом який виносив постанову є саме Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаментом патрульної поліції, а отже колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції не правомірно відмовлено у задоволені позову на підставі неналежного відповідача по справі.

Що стосується розгляду справи по суті, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.9 «Д» ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу водієві забороняється користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім цього, згідно рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року по справі №1-11/2015 визначено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в оскаржуваній постанові не вказаний технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, та в справі взагалі відсутній такий відеозапис та будь які належні та допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем порушення ПДР, як то зазначено в оскаржуваній постанові.

Крім цього, відповідачем не надано до суду відзив на позовну заяву, що відповідно до ч.4 ст. 159 КАС України, може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови серії АР № 618035 від 26 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КпАП України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясовано обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, у зв'язку з чим, судове рішення відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям по справі нової постанови про задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 286, ст. 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 272 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2018 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову якою задовольнити адміністративний позов ОСОБА_2 в повному обсязі.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР № 618035 від 26 липня 2017 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 24 липня 2018 року.

Головуючий суддя Ступакова І.Г.
Судді Градовський Ю.М. Бітов А.І.