Справа № 282/876/18
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/876/18
Провадження № 2-а/282/7/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: Вальчука В.В.

за участю секретаря судового засідання: Войтович Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області, капітана поліції Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області Славіцького Сергія Вікторовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі БР № 931915,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, капітана поліції Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Славіцького С.В., про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі БР № 931915.

В позовній заяві позивач зазначає, що 30 травня 2018 року начальником СРПП № 1 Любарського ВП Славіцьким С.В., було винесено постанову № 931915 серії БР про притягнення його, ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту постанови, позивач порушив вимоги дорожньої розмітки 1.2 (подвійна суцільна лінія) перетнувши яку заїхав в двір.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що працівником поліції не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки справу розглянуто без додержання вимог ст. 268 КУпАП, ним також не дотримано вимоги ст. 283 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд скасувати постанову начальника СРПП № 1 Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Славіцького С.В., № 931915 серії БР про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву якою позовні вимоги просить задовольнити та розглянути справу у її відсутності за наявними матеріалами.

Відповідач у судове засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову на адресу суду не надходило.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30 травня 2018 року відповідачем, начальником СРПП № 1 Любарського ВП ГУНП Славіцьким С.В., складено постанову серії БР № 931915 від 30 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту постанови 30 травня 2018 року о 12 годині 25 хвилин в смт. Любар по вул. Незалежності ОСОБА_1, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.2 (подвійна суцільна лінія) перетнувши яку заїхав в двір.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає, зокрема, у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, саме відповідач зобов'язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1, правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України факт порушення позивачем ОСОБА_1, дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, в судове засідання відповідач не з'явився, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надав. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення як доказ вини ОСОБА_1, містить посилання на відео як додаток до постанови. Однак у постанові не зазначено відомостей про технійчний засіб яким було здійснено відеофіксацію. Даний відеозапис також не було надано суду на підтвердження вини позивача відповідачем, що дає підстави вважати про недоведеність вини позивача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є не доведеним.

Крім того, як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення позивачеві не роз'яснено його прав і обов'язків, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що постанова БР № 931915 від 30.05.2018 року, начальника СРПП № 1 Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області Славіцького С.В., про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 33, 122, 247, 258, 276, 283, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 72, 77, 162, 194, 205, 229, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Дії начальника СРПП № 1 Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції Славіцького Сергія Вікторовича визнати протиправними.

Скасувати постанову начальника СРПП № 1 Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції Славіцького Сергія Вікторовича серії БР № 931915 від 30 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного адміністративного суду Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Вальчук В.В.