Справа № 686/7044/18
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/7044/18

Головуючий у 1-й інстанції: Козак О.В.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

25 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2018 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенант поліції Коробкова Олексія Олексійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВР №155762, винесену 31.03.2018 року відповідачем про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а справу закрити.

Відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що підстав для винесення постанови не було, оскільки при розгляді справи відповідачем не досліджувались докази по справі: не були допитані свідки, не проаналізовано інші докази запис з нагрудних боді-камер, не проводилось вимірювання відстані від тієї точки дорожньої обстановки (полотна) від якої було розпочато маневр до «Пішохідного переходу», які слугують орієнтиром для підтвердження факту порушення. Жодних доказів його винуватості при розгляді адміністративної справи йому не надано. Також, відповідачем грубо порушено порядок складання постанови, оскільки фактичного розгляду адміністративної справи у передбачений законом спосіб здійснено не було, а постанова відповідно до вимог ст. 283 КУпАП виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до постанови від 31.03.2018 року серії ВР №155762, 31.03.2018 року о 12 год. 41 хв., позивач керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz ML350», державний номер НОМЕР_1, на автодорозі М-12 Кропивницький-Тернопіль-Стрий здійснив обгін ближче ніж за 100 м перед пішохідним переходом поза населеним пунктом, чим порушив ПДР України п.14.6 «в» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, згідно з п.14.6 в) ПДР України, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

У відповідності до ч. 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, з долучених до матеріалів справи письмових пояснень позивача від 31.03.2018 року встановлено, що його було ознайомлено з вимогами ст.63 Конституції України, надано можливість надати пояснення з приводу обставин справи, при цьому будь-яких клопотань він не заявив, лише зазначив, що постанову він буде оскаржувати в суді м.Хмельницького, що підтверджується його підписами у вказаних поясненнях. Також у постанові про накладення адміністративного стягнення позивач розписався за те, що отримав копію постанови. Наведене спростовує доводи позивача, що розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення не проводився.

Крім того, надані відповідачем відеозаписи підтверджують вчинення позивачем обгону ближче ніж за 100 м перед пішохідним переходом поза населеним пунктом та порушення п.14.6 «в» ПДР України.

Як на одну із підстав своїх вимог позивач посилається також на те, що розгляд справи на місці вчинення правопорушення призводить до порушення його прав.

При цьому, слід зазначити, що згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В силу ч.ч. 1,2,3 і 5 ст. 122, ст. 126 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.1 р. III Інструкції № 1395).

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), ч.ч. 1,2,3,5 і 6 ст. 121, ст.ст. 121-1, 121-2, ч. 1,2 і 3 ст. 122, ч. 1 ст. 123, ст. 124-1, ст.ст. 125, 126, ч.ч. 1,2 і 3 ст. 127, ст.ст. 128, 129, ст. 132-1, ч. 6 і 11 ст. 133-1, ч. 1,2 і 3 ст. 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з п. 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Водночас, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП у п. 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у ст.ст. 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої ст. 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні ч. 1 ст. 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених ст.122 КУпАП, на місці вчинення таких правопорушень.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.