Справа № 712/8575/18
Суддя: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/8575/18
Провадження № 2а/712/312/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пироженко В.Д.

за участі секретаря Жук М.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Придніпровського районного відділу у місті Черкаси Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області до громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення,

ВСТАНОВИВ:

Придніпровського районного відділу у місті Черкаси Управління Державної Міграційної служби України в Черкаській області звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3 про примусове видворення, посилаючись на те, що 14 червня 20018 року на адресу УДМС України в Черкаській області надійшов інформаційний лист № 334/16/01-2018 з відділу боротьби зі злочинами пов'язаними з торгівлею людьми ГУНП в Черкаській області з клопотанням про видворення з території України громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого 24 листопада 2011 року було засуджено Смілянським міськрайонним судом Черкаської області до 8 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 121 КК України, та який звільняється з ЧВК № 62 27 липня 2018 року о 09.00 год.

14 червня 2018 року на адресу Придніпровського РВ в м. Черкаси УДМС України в Черкаській області надійшов лист УДМС України в Черкаській області із повідомленням про необхідність організації заходів щодо встановлення правового статусу громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3 та прийняти стосовного нього рішення відповідно до законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. За інформацією, викладеною у інформаційному листі ВБЗПТЛ, перебування відповідача в Україні може становити суспільну небезпеку і негативно впливати на криміногенну ситуацію в регіоні та на всій території України. У відповідача в наявності паспортний документ громадянина ОСОБА_2 Федерації № 60 07995153 виданий 14.06.2007 року міжрайонним відділенням УФМС Росії по Ростовській області в слободі Кашира, по якому він може здійснити виїзд з території України. У ОСОБА_3 відсутні підстави та документи, що дають право законно перебувати на території України та відсутні фінансові заощадження. Згідно з інформацією імміграційних карток, які подаються іноземцем з паспортом посадовій особі органів державного кордону під час перетинання державного кордону, відповідач останній раз в'їхав на територію України 06.11.2010 року, з приватною метою до м. Донецьк без вказання точки адреси приймаючої сторони. Запитів від консульської установ чи інших уповноважених органів до позивача з метою легалізації становища відповідача в Україні не надходило. Враховуючи, що у відповідача не має постійного місця проживання, роботи та законних джерел доходів, родинних звязків, він не має достатнього фінансового забезпечення для проживання в Україні та для виїзду за межі України, є всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання рішення суду про його видворення. Просять примусово видворити громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3 з України.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, але просив надати час для побачення з дитиною. Після оголошення перерви в судове засідання не з»явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, як регулюються нормами адміністративного законодавства та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 2011 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3 було засуджено до 8 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 121 КК України , та який звільнився з ЧВК № 62 27 липня 2018 року о 09.00 год.

Відповідач має паспортний документ громадянина ОСОБА_2 Федерації № 60 07995153 виданий 14.06.2007 року міжрайонним відділенням УФМС Росії по Ростовській області в слободі Кашира, по якому він може здійснити виїзд з території України.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЗУ ««Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»», іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародними договорами України.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 1 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 1 ст. 15 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд та виїзд з України іноземцями та особами без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в'їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі в'їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких, зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно з інформацією імміграційних карток, які подаються іноземцем з паспортом посадовій особі органів державного кордону під час перетинання державного кордону, відповідач останній раз в'їхав на територію України 06.11.2010 року, з приватною метою до м. Донецьк без вказання точки адреси приймаючої сторони.

Таким чином у ОСОБА_3 відсутні підстави та документи, що дають право законно перебувати на території України та відсутні фінансові заощадження.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов'язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв'язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що іноземний громадянин знаходиться на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України, законних підстав перебування його на території України судом не встановлено, у зв'язку з чим суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно частини 2 статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання рішення суду про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України, документів на право перебування в Україні, відсутність фінансового забезпечення та неприбуття в судове засідання будучи належним чином повідомленим.

Керуючись ст.ст. 2-3, 5-15, 241-246, 250-251, 288-289, 371 КАС України ст. ст. 3-4, 9, 21, 23-25, 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_2 Федерації ОСОБА_3, 17.05.1987 року народжєення за межі території України.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 31.07.2018 року.