Справа № 826/5025/18
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5025/18 Суддя суду першої інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Чернігівській області на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, що прийнята у місті Києві, у справі за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції в Чернігівській області до Дочірнього підприємства "Аромат" про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони експлуатації комплексу очисних споруд відокремленим підрозділом (філією "Ніжинський міськмолзавод" за адресою 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Борознянський шлях, буд. 68) до завершення впорядкування та реконструкції очисних споруд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2018 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Від представника позивача 18.05.2018 надійшла заява про відмову від позову, яка обґрунтована тим, що Дочірнє підприємство "Аромат" виконало вимоги позивача щодо заборони експлуатації комплексу очисних споруд відокремленим підрозділом (філією "Ніжинський міськмолзавод" за адресою 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Борознянський шлях, буд. 68) до завершення впорядкування та реконструкції очисних споруд в позасудовому порядку, а відтак необхідність розглядати справу по суті відпала.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року провадження у справі закрито, стягнуто на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області за рахунок Дочірнього підприємства "Аромат" понесені судові витрати у розмірі 881 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення в частині стягнення судового збору та ухвалити нове, яким стягнути судовий збір у повному обсязі, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судовий збір підлягає стягненню у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як зазначалося, оскаржуваною ухвалою провадження у справі було закрито у зв'язку із фактичним задоволенням позову відповідачем. Питання розподілу судового збору у такому випадку регулює стаття 140 КАС.

Так, згідно частини першої статті 140 КАС у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Таким чином, нормами КАС чітко передбачено, що у разі відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви всі понесені позивачем у справі витрати присуджуються йому із відповідача.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII у 2018 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року установлено у розмірі 1762 гривні.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, при звернені до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1762 грн, що підтверджується платіжним дорученням №77 від 01.03.2018.

З огляду на викладене, позивачу належить присудити з відповідача 1762 грн судового бору відповідно до частини першої статті 140 КАС.

Щодо застосування судом першої інстанції частини першої статті 142 КАС, колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно частини першої статті 142 КАС у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п'ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що частина перша статті 142 КАС стосується повернення судового збору позивачу з відповідного бюджету у зв'язку із відмовою позивача від позову. Вказана норма не пов'язана із статтями 139, 140 КАС, оскільки не регулює питання стягнення з однієї сторони на користь іншої судового збору в порядку розподілу судових витрат.

Варто відмітити, що питання повернення судового збору та розподілу судових витрат мають різну правову природу, не є пов'язаними, а підстави та порядок застосування регулюються по-різному. Зокрема, частина перша статті 142 КАС може бути застосована у тому випадку, коли має місце відмова позивача від позову, що не пов'язана із задоволенням його відповідачем після подання позовної заяви, оскільки у такому випадку розподіл судових витрат згідно частини першої статті 140 КАС не здійснюється.

Таким чином, суд першої інстанції помилково застосував частину першу статті 142 КАС у взаємозв'язку із частиною першою статті 140 КАС.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що у даному випадку судовий збір має бути присуджено позивачу за рахунок відповідача у повному обсязі.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, то оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині, що стосується розподілу судового збору.

Керуючись статтями 34, 140, 243, 312, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Чернігівській області задовольнити частково.

Змінити ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року, виклавши абзац третій резолютивної частини у такій редакції:

«Присудити на користь Державної екологічної інспекції у Чернігівській області () за рахунок Дочірнього підприємства "Аромат" () судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн».

В іншій частині ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 30.07.2018.