Справа № 554/10456/16-а
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2018 року

Київ

справа №554/10456/16-а

адміністративне провадження №К/9901/17324/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на постанову Октябрського районного суду міста Полтава від 8 лютого 2017 року (головуючий суддя - Антонов С.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року (головуючий суддя - Рєзнікова С.С., судді: Бегунц А.О., Старостін В.В.)

у справі № 554/10456/16-а за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі - Управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача в частині обмеження граничного розміру його пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії, починаючи з 1 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 29 березня 2016 року №18-155/вих16, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників, згідно з статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-ХІІ) без обмеження її граничного розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначив, що на виконання постанови Октябрського районного суду міста Полтава від 27 травня 2016 року відповідачем проведено перерахунок його пенсії, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на момент призначення пенсії, проте з обмеженням максимального розміру виплати. Вважає, що обмеження розміру пенсії є протиправним і таким, що порушує її право на соціальний захист.

Постановою Октябрського районного суду міста Полтава від 8 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління ПФУ щодо обмеження граничного розміру пенсії ОСОБА_1 Зобов'язано Управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 1 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 70 % від суми заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 29 березня 2016 року №18-155/вих16, згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1789-ХІІ) без обмеження її граничного розміру та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком пенсії, не передбачено можливість її перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, тому відповідач не мав правових підстав для здійснення такого перерахунку.

У запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Від позивача надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження у справі до вирішення питання по суті Конституційним Судом України за Конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності абзацу шостого частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» положенням частини першої статті 8, частин другої та третьої статті 22, частин першої, третьої статі 46 Конституції України, оскільки дане рішення має суттєве значення для розгляду цієї справи щодо обмеження максимального розміру пенсії.

Колегія суддів вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки за змістом пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи спір суди виходили з того, що постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 27 травня 2016 року визнано протиправним та скасовано рішення Управління ПФУ з призначення позивачу пенсії від 6 квітня 2016 року №1154 та зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивачу, починаючи з 1 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 70 % від суми місячної (чинної) заробітної плати на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 29 березня 2016 року №18-155/вих16, у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідної категорії прокурорсько-слідчих працівників, згідно зі статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (№1789-ХІІ в редакції зі змінами від 27 березня 2014 року №1166-VІІ) та здійснити відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Листом від 5 грудня 2016 року №480/Ч-17/2 Управління ПФУ на звернення позивача повідомило, що управлінням здійснено перерахунок його пенсії згідно з постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 27 травня 2016 року №554/2934/16-а, розмір пенсії з урахуванням вимог Закону України від 24 грудня 2015 року №911-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» склав 10 740 гривень. Таким чином, пенсію перераховано в порядку, встановленому судовим рішенням, в межах повноважень, покладених на Управління ПФУ.

Не погоджуючись з отриманою відповіддю та вважаючи, що це є порушенням його законних прав на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановлене Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судів з огляду на наступне.

На час призначення позивачу пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-XII).

Відповідно до частини першої статті 50-1 Закону № 1789-XII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 50-1 Закону № 1789-XII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказане обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про прокуратуру» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Як встановлено пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (до 1 жовтня 2011 року).

Так, Законом України від 2 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, частину п'ятнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-XII замінено чотирма частинами такого змісту, зокрема: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. У зв'язку з цим частини шістнадцяту - двадцяту вважати відповідно частинами дев'ятнадцятою - двадцять третьою».

Крім того, 15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.

Відтак, частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, на час проведення перерахунку пенсії позивачу втратила чинність з набранням чинності Закону № 1697-VII, а тому до спірних правовідносин не застосовується.

Водночас, відповідно до абзацу 6 частини п'ятнадцятої статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» (в редакції чинній на час перерахунку пенсії позивача; далі - Закон № 1697-VII) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень (абзац 6 частини п'ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII доповнено реченням щодо тимчасового обмеження максимального розміру пенсії у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2016 року).

Отже, на момент проведення перерахунку пенсії позивачу, наведеними положеннями встановлюються тимчасові обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов'язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, розмір пенсії позивача за вислугу років, що підлягає виплаті з 1 січня 2016 року відповідно до постанови Октябрського районного суду міста Полтава від 27 травня 2016 року, яка набрала законної сили, тимчасово не може перевищувати 10 740 гривень.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу виплати нарахованої пенсії без обмеження граничного розміру відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) оскільки положення цієї статті втратили чинність, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Посилання позивача та судів попередніх інстанцій на порушення статті 22 Конституції України є безпідставними, адже відповідні положення законів не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Відповідно до статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування судових рішень та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 345, 351, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду міста Полтава від 8 лютого 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2017 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Полтавського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду