Справа № 295/6968/18
Суддя: Полонець С. М.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/6968/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М., секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №241577 від 31.05.2018 року, складену відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 КУпАП. При цьому посилається на те, що поліцейський неправомірно виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, так як він Правила дорожнього руху не порушував.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.06.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та залишено без задоволення клопотання ОСОБА_2 про виклик та допит свідка ОСОБА_4

02.07.2018 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення проти позову, клопотання, фото дорожнього покриття з місця вчинення адміністративного правопорушення та диск з відеофіксацією події.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 31.05.2018 року складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №241577, відповідно до якої 31.05.2018 року о 00 год. 02 хв. в м. Житомирі на перехресті майдану Незалежності та провулку Кавалерійського водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» здійснив розворот, чим порушив п.4.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначені частинами першою, другою, третьою,і пятою статті 122 КУпАП.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п.п.4.1 розділу 33 ПДР України, знак 4.1 «Рух прямо» дозволяє рух лише прямо. Дія знаку не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знаку поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким він встановлений, а також, установлений на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та інші прилеглі до дороги території.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, зважаючи на обовязок доказування відповідачем у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, відповідно до норми ч.2 ст.77 КАС України, та зважаючи на встановлення вказаною нормою презумпції вини відповідача, вважає, що презумпція вини не є абсолютною, оскільки не звільняє суд від обовязку ухвалити справедливе та правосудне рішення, встановивши обставини справи.

Суд також виходить з норми ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з наданого представником відповідача відеозапису, знятого на нагрудну відеокамеру, інспектором патрульної поліції ОСОБА_3 було розяснено позивачу його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, який жодних клопотань щодо допиту свідків не заявляв. Також на запитання інспектора патрульної поліції позивач пояснив, що розвертаючись правила дорожнього руху не порушував та зазначив, що розвернувся там де шиномонтаж за лучом де є заїзд направо, а також вказував, що не знає, що при знаку 4.1 розворот заборонено, вірить, що там є знак, а він його просто не замітив.

Таким чином, суд вважає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, оцінивши докази не виконання позивачем вимог дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснення розвороту, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись Правилами дорожнього руху України та своєю правосвідомістю, встановив порушення ОСОБА_2 вимог п.п.4.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України та виніс законну постанову у справі про адміністративне правопорушення. Стягнення інспектором поліції застосовано без порушень, в межах статті КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивач не зробив посилань на обставини та не надав відповідних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, з чого можна було б зробити висновок про те, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст.20, 44, 77, 242, 246, 257-262, 286, ст. ст. 251, 283, 287, 288, 293 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 31 травня 2018 року серії ВР №241577, залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: