Справа № 815/2443/18
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2443/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участю:

представника позивача - Гульчак О.В. (за довіреністю),

представника відповідача - Доброва О.І. (за довіреністю),

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТРЕСТ-ВВ» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТРЕСТ-ВВ» до Київської міської митниці ДФС, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA100110/2018/000023/2 від 23 квітня 2018 року, та №UA100110/2018/000021/2, №UA100110/2018/000022/2 від 19 квітня 2018 року;

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100110/2018/00138, № UA100110/2018/00139 від 19 квітня 2018 року та № UA100110/2018/00141 від 23 квітня 2018 року.

Ухвалою від 25 травня 2018 року даний позов залишено без руху та позивачу надано 5-денний строк на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

04 червня 2018 року судом прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТРЕСТ-ВВ», відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників процесу. Призначено підготовче засідання на 11.07.2018 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 22 червня 2018 року судом клопотання представника Київської міської митниці ДФС про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції задоволено та доручено Київському апеляційному адміністративному суду забезпечити проведення підготовчого засідання з розгляду адміністративної справи №815/2443/18.

10 липня 2018 року судом закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу № 815/2443/18 до судового розгляду по суті. Доручено Київському апеляційному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання з розгляду адміністративної справи №815/2443/18.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22 квітня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «БУДТРЕСТ-ВВ» (покупець) та HENGSHUI LINHAI FIBERGLASS CO., LTD (Китай) (продавець) було укладено контракт купівлі-продажу №HLF/BB- 220417, на підставі умов якого продавець продає, а покупець купує товари народного споживання, іменовані надалі «Товари народного споживання», у відповідності з документами відвантаження, узгодженими та підписаними сторонами, на кожну поставку окремо і на умовах, зазначених у даному контракті та інвойсах і доповненнях до нього. 19 квітня 2018 року та 23 квітня 2018 року для визначення митної вартості за електронними митними деклараціями №UA100110/2018/310423 (UA100110/2018/310433) від 19.04.2018 року та №UA100110/2018/310804 (UA100110/2018/310966), від 23.04.2018 року, №UA100110/2018/310418 (UA100110/2018/310436) від 19.04.2018 року ТОВ «БУДТРЕСТ-ВВ» надіслано до Київської міської митниці ДФС наступні документи: пакувальні листи HLF/BB-20171201 від 01.12.2017 р., HLF/BB-20171124 від 24.11.2017 р. та HLF/BB-20171118 від 18.11.2017 р.; рахунок фактура (Інвойс) HLF/BB-20171201 від 01.12.2017 р., HLF/BB-20171118 від 18.11.2017 р., HLF/BB-20171124 від 24.11.2017 р.; коносаменти - 4359-0177-711.018 від 01.12.2017 р., 4359-0177-711.017 від 24.11.2017 р., NBPE17110383 від 18.11.2017 р.; копії автотранспортних накладних №3,4,5,6,7,8,9 від 18.04.2018 р., №1,2 від 18.04.2018 р., №1,2,3,4,5 від 23.04.2018 р.; декларації про походження товару - HLF/BB-20171201 від 01.12.2017 р., HLF/ВB-20171118 від 18.11.2017 р., HLF/BB-20171124 від 11.10.2017 р.; прейскуранти (прайс-лист) виробника товару б/н від 01.02.2018 р.; 03.11.2017 р., 11.10.2017 р.; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу HLF/BB-220417 від 22.04.2017 р.; договір про надання послуг митного брокера №052001 від 20.05.2017 р.; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару ПКМУ №364 від 25.05.2016 р. та інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими держ. за №2313508 від 19.04.2018 р.; митні декларації, за якими відмовлено у випуску товарів №UA100110/2018/310423 від 19.04.2018 р., №UA100110/2018/310804 від 23.04.2018 р. та №UA100110/2018/310418 від 19.04.2018 р. Рішеннями від 19.04.2018 року №UA100110/2018/00138, №UA100110/2018/00139 від 19.04.2018 року та №UA100110/2018/00141 від 23.04.2018 року відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою позивачем митною вартістю та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 19.04.2018 р. за №UA100110/2018/000021/2, №UA100110/2018/000022/2 та №UA100110/2018/000023/2 від 23.04.2018 р. Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач своєю заявою від 24.04.2018 р. б/н та від 25.04.2018 р. б/н оскаржив вказані рішення про коригування митної вартості товарів. Однак, своїми листами від 02 травня 2018 року за №3239/10/26-70-19-01 та №3240/10/26-70-19-01 відповідач повідомив позивача про відмову у скасуванні рішень про коригування митної вартості товарів №UA100110/2018/00000023/2 від 23.04.2018 р. та №UA100110/2018/00000021/2, №UA100110/2018/00000022/2 від 19.04.2018 року. Позивач вважає, що документи подані декларантом для митного оформлення товару за ціною контракту відповідають вимогам ст. 53 Митного кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, а тому визначення митним органом митної вартості товару та коригування в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості, митний орган виходив з того, що метод за ціною договору не застосовується у зв'язку з зазначенням в наданих позивачем пакувальних листах умов поставки CIF-Одеса, а в інвойсах СРТ-Київ, у зв'язку з чим відповідач дійшов помилкового висновку про наявність підстав про включення до фактурної вартості задекларованих товарів складових митної вартості (наприклад, страхування) та посилався на ту обставину, що наданий позивачем прайс-лист продавця може розглядатись виключно в якості комерційної пропозиції певному клієнту. Щодо посилань митного органу на визначення у пакувальних листах умов поставки CIF-Одеса, а в інвойсах СРТ-Київ позивач вказує, що ним, разом з заявою про перегляд рішення про коригування митної вартості товару, було надано в якості додатку лист продавця, в якому продавець пояснив, що мала місце технічна помилка, та вірним слід вважати умови поставки СРТ-Київ, що відповідають зазначеним в інвойсах. Наявність технічної описки не може слугувати підставою для прийняття рішення митним органом про коригування митної вартості. З приводу посилань митного органу на ту обставину, що наданий позивачем прайс-лист продавця може розглядатись виключно в якості комерційної пропозиції певному клієнту, позивач зазначає, що, відповідно п. 3.1. Контракту ціни за умовами даного контракту є предметом усної чи письмової домовленості між сторонами, та вказуються в інвойсах. Відповідач не надає жодного обґрунтування наявності невідповідності між ціною визначеною в інвойсах та наданих позивачем прайс-листах, або взагалі наявності підстав вважати надані позивачем прайс-листи комерційною пропозицією. Будь-яких інших підстав для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем не зазначено.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

15 червня 2018 року за вх. №ЕП/3382/18 (а.с.135-138) та 19 червня 2018 року за вх. №17343/18 (а.с.144-147) до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому з посиланням на ст.ст. 52, 53, 54, 55, 57, 320, 361 Митного кодексу України відповідач зазначає, що Київська міська митниця ДФС вважає адміністративний позов необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Рішення про коригування митної вартості прийняті на товари «інструменти ручні з вбудованим бензиновим двигуном, нові, призначені для використання в побуті: мотокоса модель FORTE БМК. Торгівельна марка: FORTE. Виробник: FORTE. Країна виробництва: Китай (СN)». Під час проведення контролю за правильністю визначення митної товарів, заявлених до митного оформлення за електронною митною декларацією встановлено, що документи, подані для визначення митної вартості товару відповідно до частини 1 статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1) декларантом для підтвердження числових значень складових вартості товару надано інвойси, контракт, пакувальні листи, прайс-лист продавця. У пункті 4.1 Контракту від 22.04.2017 № HLF/BB-220417 зазначено. що умови поставки товару визначаються окремо кожному наступному інвойсі. В наданих інвойсах - умови поставки товару СРТ Київ. Проте, в пакувальному зазначено умови поставки CIF Одеса. Відповідно до міжнародних правил, при умовах поставки CIF до вартості товару включаються витрати на страхувати транспортування до кордону України. Згідно з п.8 ч.2 ст.53 МКУ, якщо страхування здійснювалось, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Однак до митного оформлення не подані страхові документи чи документи, що містять відомості про вартість страхування, або документальне підтвердження про відсутність страхування. Вказує, що відповідно до п.8 ч.2 ст.53 МКУ, страхові документи та документи, що містять відомості про вартість страхування - є документами, неподання яких не встановлює статус документально підтверджених числових значень митної вартості товарів; 2) в п.п.6.3 контракту зазначено, що «вартість палет, тари та упаковки включено у вартість товару». Згідно п.10 ст.58 МКУ «вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням» це складові митної вартості. Але, разом з тим, відомості щодо числових значень таких складових не підтверджено документально, тобто немає можливості відокремити числові значення вартості самого товару; 3) документ, наданий в якості прайс-листа, отриманий від продавця, а не від виробника товару. В наданому прайс-листі відсутні умови поставки товару. Таким чином не виконано обов'язки декларанта, обумовлені п.2 ч.2 ст.52 МКУ подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, то піддаються обчислення. Декларант повідомив, що надати документи для підтвердження митної вартості в повному обсязі протягом десяти робочих днів немає можливості.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 22 квітня 2017 року між ТОВ «БУДТРЕСТ-ВВ» (Покупець) та HENGSHUI LINHAI FIBERGLASS CO., LTD (China) (Продавець) було укладено контракт купівлі-продажу №HLF/BB-220417 (а.с. 16-20, 159-163, 179-183, 199-203).

За умовами контракту продавець продає, а покупець купує товари народного споживання, іменовані надалі «Товари народного споживання», у відповідності з документами відвантаження, узгодженими та підписаними сторонами, на кожну поставку окремо і на умовах, зазначених у даному контракті та інвойсах і доповненнях до нього (п.1.1). Сума контракту становить 1000000 доларів США (п.2.1). Термін дії контракту - один рік з моменту його підписання до 22 квітня 2018 року (п.2.1). Ціни за даним контрактом є предметом усної чи письмової домовленості між сторонами та вказуються в інвойсах (п.3.1). Умови поставок за цим контрактом визначаються і вказуються окремо у кожному наступному інвойсі. Поставки повинні здійснюватись у повній відповідності із замовленням покупця, в яких вказаний необхідний асортимент, термін і умови поставки (у відповідності з «ІНКОТЕРМС» - в діючій редакції) (п.4.1). Вартість палет, тари та упаковки включена у вартість товару (п.6.3).

З метою митного оформлення товару ТОВ «БУДТРЕСТ-ВВ» для підтвердження його митної вартості до Київської міської митниці ДФС були подані електронні митні декларації №UA100110/2018/310423 (а.с.150-151) та № UA100110/2018/310418 (а.с.171-172) від 19.04.2018 року, №UA100110/2018/310804 від 23.04.2018 року (а.с.191-192), де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом - за ціною зовнішньоекономічного контракту № HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року.

Для підтвердження митної вартості товару за митною декларацією №UA100110/2018/310423 від 19.04.2018 року декларант надав наступні документи: пакувальний лист №HLF/BB-20171201 від 01.12.2017 року (а.с.31, 32); інвойс № HLF/BB-20171201 від 01.12.2017 року (а.с.23, 155); коносамент №4359-0177-771.018 від 01.12.2017 року (а.с.26-27, 157-158); товарно-транспортні накладні №№3,4,5,6,7,8,9 від 18.04.2018 року (а.с.49-55); декларацію про походження товару №HLF/BB-20171201 від 01.12.2017 року; прайс-лист від 11.10.2017 року (а.с.36, 156, 177); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу № HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року; договір про надання послуг митного брокера; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару ПКМУ №364 від 25.05.2016р. та інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими держ. за №2313508 від 19.04.2018 р.

Для підтвердження митної вартості товару за митною декларацією №UA100110/2018/310418 від 19.04.2018 року декларант надав наступні документи: пакувальний лист №HLF/BB-20171124 від 24.11.2017 року (а.с.29, 30); інвойс № HLF/BB-20171124 від 24.11.2017 року (а.с.22, 176); коносамент №4359-0177-771.017 від 24.11.2017 року (а.с.25, 178); товарно-транспортні накладні №№1, 2 від 18.04.2018 року (а.с.43,44); декларацію про походження товару №HLF/BB-20171124 від 24.11.2017 року; прайс-лист від 11.10.2017 року (а.с.36, 156, 177); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року; договір про надання послуг митного брокера; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару ПКМУ №364 від 25.05.2016 р. та інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими держ. за №2313508 від 19.04.2018 р.

Для підтвердження митної вартості товару за митною декларацією № UA100110/2018/310804 від 23.04.2018 року декларант надав наступні документи: пакувальний лист №HLF/BB-20171118 від 18.11.2017 року (а.с.28, 34); інвойс № HLF/BB-20171118 від 18.11.2017 року (а.с.21, 196); коносамент №NBPE17110383 від 18.11.2017 року (а.с.24, 198); товарно-транспортні накладні №№1,2,3,4,5 від 23.04.2018 року (а.с.37-41); декларацію про походження товару №HLF/BB-20171118 від 18.11.2017 року; прайс-лист від 03.11.2017 року (а.с.35, 197); зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу №HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року; договір про надання послуг митного брокера; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару ПКМУ №364 від 25.05.2016р. та інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів іншими держ. за №2313508 від 19.04.2018 р.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Судом встановлено, що під час здійснення Київською міською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів, декларантом разом з митними деклараціями №UA100110/2018/310423 та №UA100110/2018/310418 від 19.04.2018 року, №UA100110/2018/310804 від 23.04.2018 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності.

23 квітня 2018 року Київською міською митницею ДФС було видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100110/2018/00138 (а.с.64-65, 166), № UA100110/2018/00139 (а.с.63, 186) та № UA100110/2018/00141 (а.с.62, 206) та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100110/2018/000021/2 (а.с.70-71, 148-149), № UA100110/2018/000022/2 (а.с.68-69, 169-170) та № UA100110/2018/000023/2 (а.с.66-67, 189-190), у зв'язку з чим, митна вартість оцінюваних товарів була визначена за резервним методом.

Так, у вказаних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено, що декларантом для підтвердження числових значень складових митної вартості товару надано інвойс, контракт, пакувальний лист, прайс-лист від продавця. У п.4.1 контракту від 22.04.2017 року № HLF/BB - 220417 зазначено, що умови поставки товару визначаються окремо у кожному наступному інвойсі. В наданому інвойсі від 01.12.2017 року №HLF/BB-20171201 / від 24.11.2017 року №HLF/BB-20171124 / від 18.11.2017 року №HLF/BB-20171118 - умови поставки товару - СРТ Київ. Проте, в пакувальному листі від 01.12.2017 року HLF/ВВ-20171201 / від 24.11.2017 року HLF/ВВ-20171124 / від 18.11.2017 року HLF/ВВ-20171118 зазначені умови поставки CIF Одеса. Відповідно до міжнародних правил при умовах поставки CIF до вартості товару включаються витрати на страхування та транспортування до кордону України. Згідно з п.8 ч.2 ст.53 МКУ, якщо страхування здійснювалось, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Однак до митного оформлення не подані страхові документи чи документи, що містять відомості про вартість страхування, або документальне підтвердження про відсутність страхування. В п.п.6.3 контракту зазначено, що «вартість палет, тари та упаковки включено у вартість товару». Згідно п.10 ст.58 МКУ «вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних з пакуванням» це складові митної вартості. Але, разом з тим, відомості щодо числових значень таких складових не підтверджено документально, тобто немає можливості відокремити числові значення вартості самого товару. Документ, наданий в якості прайс-листа, отриманий від продавця, а не від виробника товару. В наданому прайс-листі відсутні умови поставки товару, таким чином, до митного оформлення не подані всі необхідні документи, що містять відомості про вартість страхування. Декларантом не виконано обов'язки обумовлені п.2 ч.2 ст.52 МКУ подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчислення. Декларант відмовився від надання додаткових документів шляхом надсилання електронного повідомлення, засвідченого особистим цифровим підписом. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, відповідно до ч. 2 ст. 58 МКУ не може бути прийнятий у зв'язку з тим, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв'язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв'язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 МКУ. Відповідно до частини 5 статті 55 Кодексу проведено процедуру консультацій між органом державної фіскальної служби та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів на підставі інформації, яка наявна в органі державної кальної служби. Декларант має право звернутися до органів державної фіскальної служби та випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X МКУ. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості в органах державної кальної служби вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

ТОВ «БУДТРЕСТ-ВВ» направило Київській міській митниці ДФС заяви від 24.04.2018 року та від 25.05.2018 року, у яких просило винести рішення щодо визнання митної вартості, скасувати рішення про коригування митної вартості та повернути (вивільнити) надану фінансову гарантію за митними деклараціями.

Зокрема, до заяви від 25.04.2018 року (а.с.72) ТОВ «БУДТРЕСТ-ВВ» додало пакувальний лист № HLF/BB-20171118 та лист контрактотримача №б/н від 23.04.2018 року (а.с.33), згідно якого HENGSHUI LINHAI FIBERGLASS CO., LTD зазначило, що на адресу ТОВ «БУДТРЕСТ-ВВ» згідно контракту №HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року по інвойсі № HLF/BB-20171118 від 18.11.2017 року в контейнерах TLLU4492287, TLLU4479789, CLLU6926829 відправлений вантаж «Мотокоси». При видані пакувального листа №HLF/BB-20171118 від 18.11.2017 року у зв'язку з технічною помилкою була вказана невірна інформація в графі «умови поставки», було зазначено «Terms of delivery/Умови поставки СІF-Odessa/ СІF-Одеса», вірним вважати «Terms of delivery/Умови поставки СРТ-Kyiv/СРТ-Київ».

За результатами розгляду вищевказаних заяв позивача, відповідач направив ТОВ «БУДТРЕСТ-ВВ» листи від 02.05.2018 року №3239/10/26-70-19-04 (а.с.73-77) та №3240/10/26-70-19-01 (а.с.78-81), згідно яких Київська міська митниця ДФС не вбачає підстав для скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA100110/2018/000021/2, №UA100110/2018/000022/2 та № UA100110/2018/000023/2.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних рішень Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA100110/2018/000021/2, №UA100110/2018/000022/2 та №UA100110/2018/000023/2 та карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100110/2018/00138, № UA100110/2018/00139 та № UA100110/2018/00141 суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев'ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 64 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Так, судом встановлено, що оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст.58-63 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та за результатом проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано резервний метод визначення митної вартості.

Оцінивши усі докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що декларантом були надані усі необхідні документи, які давали митному органу змогу визначити митну вартість товару.

Так, під час проведення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за електронними митними деклараціями, встановлено, що в наданих інвойсах від 01.12.2017 року №HLF/BB-20171201, від 24.11.2017 року №HLF/BB-20171124, від 18.11.2017 року №HLF/BB-20171118 вказано умови поставки CРТ-Київ, однак, у пакувальних листах зазначені умови поставки СIF-Одеса.

Суд вважає, що висновок митного органу про встановлення розбіжностей щодо умов поставки у наданих до митного оформлення документах не відповідає дійсним обставинам справи. Зокрема, як зазначалося вище, згідно листа HENGSHUI LINHAI FIBERGLASS CO., LTD (Китай) від 23.04.2018 р. продавець пояснив, що мала місце технічна помилка, та вірним слід вважати умови поставки СРТ-Київ, що відповідає зазначеному в інвойсах. Також позивачем надано суду пакувальні листи №HLF/BB-20171124 та №HLF/BB-20171201, у яких зазначено вірні умови поставки СРТ-Київ (а.с.30, 32).

Пакувальний лист (англ. Packing List) - супровідний документ до вантажу, де дається перелік усіх видів, артикулів і сортів товарів, що перебувають у кожному товарному місці.

Затвердженої форми пакувального листа та вимог щодо його заповнення законодавством України та міжнародним законодавством не передбачено., з огляду на що жодна інформація, викладена в пакувальному листі не суперечить його суті та не може слугувати підставами для сумніву.

Суд зазначає, що оскільки на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) пакувального листа, посилання на наявність у ньому розбіжностей з інвойсом як на підставу коригування митної вартості товару є невмотивованим, оскільки згідно зовнішньоекономічного контракту № HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року документом, в якому визначаються умови поставки товару є саме інвойс.

Згідно п.1 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;.

Як вже зазначалось вище, згідно з п. 6.3 укладеного контракту, вартість палет, тари та упаковки включено у вартість товару.

Враховуючи те, що вартість палет, тари та упаковки була включена у вартість товару згідно контракту № HLF/BB-220417 від 22.04.2017 року, посилання відповідача на цю підставу коригування митної вартості товару суд також розцінює як необґрунтоване.

Окрім цього, в наданих до суду пакувальних листах зазначена вага брутто (вага товару із упаковкою) та вага нетто (вага товару без упаковки). Враховуючи інформацію щодо вартості товару, зазначену у інвойсах, та інформацію щодо ваги товару, наявну у пакувальних листах, відповідач мав змогу самостійно встановити вартість упаковки, яка включена у вартість товару.

Щодо посилання відповідача у оскаржуваних рішеннях на відсутність у прайс-листах умов поставки товару, суд зазначає наступне.

Прайс-лист (прейскурант) це документ, що містить перелік товарів, робіт та послуг (із можливим зазначенням їх характеристик), та із вказівкою їх вартості.

Законодавчо не передбачено форми прайс-листа а також відомості, які підлягають включенню до цього. Таким чином Київська міська митниця ДФС не мала жодних підстав посилатись на відсутність у прайс-листах інформації щодо умов поставки товару.

Окрім цього, як вбачається з постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 13 березня 2017 року «Про Довідку щодо узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року» зроблено такі висновки щодо прайс-листа, зокрема: 13. з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності органам доходів і зборів заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв'язку з наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).

Суд зазначає, що у всіх спірних рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів не навів жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та не зазначив інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу всупереч положенням пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

Також, копії зазначених у оскаржуваних рішеннях декларацій, на підставі яких здійснювалось визначення митної вартості товару суду не надано.

Таким чином суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи подані декларантом є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених позивачем розрахунків митної вартості товару за ціною договору, митним органом під час судового розгляду не надано. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості застосування кожного з попередніх методів при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару.

Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення, прийняті Київською міською митницею ДФС, є необґрунтованими.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Київської міської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТРЕСТ-ВВ» судового збору у розмірі 24113,06 грн., сплаченого згідно платіжного доручення №8 від 21 травня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 9, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТРЕСТ-ВВ» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниця ДФС про коригування митної вартості товарів за №UA00110/2018/000021/2, №UA100110/2018/000022/2 від 19 квітня 2018 року та №UA100110/2018/000023/2 від 23 квітня 2018 року.

Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100110/2018/00138, №UA100110/2018/00139 від 19 квітня 2018 року та №UA100110/2018/00141 від 23 квітня 2018 року.

Стягнути з Київської міської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТРЕСТ-ВВ» судовий збір у розмірі 24113,06 грн., сплачений згідно платіжного доручення №8 від 21 травня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «БУДТРЕСТ-ВВ» (вул.Жуковського, 36, кв.27 м.Одеса, 65045, ).

Відповідач - Київська міська митниця ДФС (б-р. Гавела Вацлава, 8А, м.Київ, 03124, ).

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2018 року.

Суддя О.А. Вовченко

.