Справа № 323/3267/17(2-а/323/83/17)
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2018-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2018 року справа № 323/3267/17(2-а/323/83/17)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.,

суддів: Шальєвої В.А. Юрко І.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 р. (суддя Гуцал О.П.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання рішення незаконним, стягнення недоплаченого розміру щорічної допомоги на оздоровлення особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, в якому просив:

- визнати незаконним рішення УПСЗН Оріхівської РДА Запорізької області, викладене у формі листа від 09.11.2017 року № 6090/04/01 про відмову нарахувати та виплатити в повному обсязі ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат згідно вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- стягнути з УПСЗН Оріхівської РДА Запорізької області на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання з рахунку Державної казначейської служби України щорічну допомогу на оздоровлення за 2016 -2017 рік у загальному розмірі 23780грн., згідно вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 за 2016 рік залишено без розгляду.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що виплати, які здійснюються особам як грошова щорічна допомога учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС регулюються постановами Кабінету Міністрів України, якими передбачено конкретний розмір грошової допомоги, інший ніж просив позивач. Виплата щорічної допомоги на оздоровлення передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої відповідач здійснив виплату допомоги на оздоровлення позивачу, оскільки іншого розміру такої допомоги у 2017 році не встановлено, а стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2015 року не визначає розміру такої допомоги.

Суд першої інстанції вказував, що враховуючи те, що розмір щорічної допомоги на оздоровлення, на яку має право позивач, відповідно до положень статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 №562 та становить 120,00 грн., відповідач, проводячи нарахування та виплату позивачу допомоги на оздоровлення, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, діяв в межах повноважень на підставі та у спосіб, що встановлені чинним законодавством України, вірно застосувавши нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, що регулює розміри виплати вказаної допомоги на оздоровлення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № НОМЕР_1, з вкладкою № НОМЕР_2 (а.с.60.)

19.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо проведення йому перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2016, 2017 рік як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, з урахуванням вже виплаченої суми в розмірі 100 грн. 00 коп. (а.с.14).

Листом від 09.11.2017 року № 6090/04/01 УПСЗН Оріхівської РДА Запорізької області повідомило позивача, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року №562 інвалідам І і ІІ групи передбачена виплата в розмірі 120 грн. (а.с. 15).

Згідно листа від 26.02.2018 року № 696/03, ОСОБА_1 нараховано та виплачено у серпні 2016 року допомогу на оздоровлення у розмірі 100 грн., та у серпні 2017 року - у розмірі 120 грн. (а.с.49).

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, які брали участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, і постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, кожній дитині, яка втратила одного з батьків внаслідок Чорнобильської катастрофи, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році. Компенсація та допомога, передбачені цією статтею, виплачуються в порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 26 розділу VI Бюджетного кодексу України, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

При цьому, у 2017 році виплата щорічної допомоги на оздоровлення позивачу здійснювалась згідно положень постанови Кабінету Міністрів України «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 12.07.2005 року №562, якою установлено, що громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, такий розмір щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії становить 120 гривень.

Згідно п. 10 Порядку виплати одноразової компенсації за шкоду, заподіяну внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та щорічної допомоги на оздоровлення деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 року № 760, щорічна допомога виплачується громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь в ліквідації наслідків інших ядерних аварій, ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 1, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій, громадянам, які брали участь в ядерних випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, постраждалим за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, віднесеним до категорії 2 або 3, дітям з інвалідністю, інвалідність яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, кожній дитині, яка втратила одного з батьків внаслідок Чорнобильської катастрофи, та евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, - в розмірах, установлених постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 р. № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, при визначенні розміру грошової щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, слід керуватись постановою Кабінету Міністрів України, оскільки Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та нормами Бюджетного кодексу України дозволено визначати розмір допомоги Кабінету Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії можуть бути визначені як законами України, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема актами Кабінету Міністрів України. Порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, регулюється Кабінетом Міністрів України відповідно до Конституції та законів України.

У рішенні №3-рп від 25.01.2012 року Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов'язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розмір соціальний виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про правомірність дій відповідача при здійсненні нарахування та виплати разової грошової допомоги ОСОБА_1 як особі, що має статус учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії у 2017 році, у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України. У 2017 році позивачу нараховано розмір разової грошової допомоги у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Вирішуючи питання можливості касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, суд виходить з положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України в редакції від 15 грудня 2017 року, згідно якої дана справа відноситься до справ незначної складності, а п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України визначено, що справи незначної складності не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 311, 315, 316 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2018 р. по справі № 323/3267/17 (2-а/323/13/18) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: І.В. Юрко