Справа № 821/1343/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2018 року

Київ

справа №821/1343/17

касаційне провадження №К/9901/52034/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шипуліної Т.М. розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 у справі №821/1343/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Содружество" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Содружество" звернулося у вересні 2017 року до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 08.11.2017 позовні вимоги задовольнив

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 18.04.2018 постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 залишив без змін.

Головне управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулося 24.05.2018 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018.

Верховний Суд ухвалою від 14.06.2018 зазначену касаційну скаргу залишив без руху, у зв'язку з невиконанням вимог частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на ненадання документу про сплату судового збору, та встановив скаржнику строк для усунення недоліків у десять днів з дня вручення копії ухвали.

Вказана ухвала Верховного Суду від 14.06.2018 була отримана відповідачем 26.06.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №720.

На виконання вимог ухвали від 14.06.2018 скаржником на адресу суду касаційної інстанції надіслано клопотання про продовження строків для усунення недоліків або відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач посилається на обмежене фінансування з державного бюджету для сплати судового збору за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

У підтвердження обставин щодо відсутності фінансової неможливості здійснити сплату судового збору за подання касаційної скарги скаржником надано копію службової записки начальника відділу фінансування, бухгалтерського обліку та звітності від 06.07.2018, яка містить відомості щодо залишку коштів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» у сумі 46365,71грн.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п'ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Обґрунтовуючи висновки про обов'язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов'язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справ «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Як зазначено вище, частиною четвертою статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог касаційної скарги визначено надання документу про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб'єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Податковим органом не надано доказів вчинення будь-яких дій (зокрема, безпосереднє звернення до органу казначейства чи вищестоящого податкового органу з обґрунтуванням доцільності касаційного оскарження судових рішень у справі №821/1343/17 та вимогою виділення коштів для сплати судового збору), спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у справі №821/1343/17 фінансування з Державного бюджету України.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги або відстрочення сплати судового збору.

На момент постановлення цієї ухвали вимоги ухвали від 14.06.2018 про залишення касаційної скарги без руху щодо надання документу про сплату судового збору не виконано.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, пунктом 1 частини четвертої якої передбачено повернення позовної заяви, якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунуто у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 121, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 у справі №821/1343/17.

2. Відмовити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 у справі №821/1343/17.

3. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2018 у справі №821/1343/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Содружество" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - повернути.

4. Надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги учасникам справи, а касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами - скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Т.М.Шипуліна