Справа № 2040/5251/18
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 липня 2018 р. № 2040/5251/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (61001, м. Харків, вул. Морозова, 13) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61001, м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10.06.2018 року, винесену старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лобовим Р.М. в рамках виконавчого провадження ВП №55994228, в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників підприємства, та оплати послуг банку, пов'язаних зі здійсненням таких платежів, для сплати яких застосовується поточний рахунок №3592 валюта рахунку: 980 3592.980) в Публічному акціонерному товаристві Державний експортно-імпортний банк України, МФО 322313.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про арешт коштів боржника від 10.06.2018 року в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників підприємства, та оплати послуг банку, пов'язаних зі здійсненням таких платежів, для сплати яких застосовується поточний рахунок №3592 валюта рахунку: 980 3592.980) в Публічному акціонерному товаристві Державний експортно-імпортний банк України, МФО 322313 ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Згідно наданого до справи відзиву просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі та проводити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лобовим Р.М., на підставі вимоги №12, 10.06.2018 р. прийнято постанову про арешт коштів боржника в рамках виконавчого провадження ВП №55994228(а.с.16).

Згідно вказаної постанови накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах): МФО банку: 322313, Назва банку: АТ "Укрексімбанк", Номер рахунку: 1100, валюта рахунку: 980, МФО банку: 322313, Назва банку: АТ "Укрексімбанк", Номер рахунку: 3592, валюта рахунку: 980, МФО банку: 322313, Назва банку: АТ "Укрексімбанк", Номер рахунку: 7521, валюта рахунку: 980, МФО банку: 351533, Назва банку: Харків. ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк", м. Харків, Номер рахунку: 1103, валюта рахунку: 980, МФО банку: 300528, Назва рахунку: АТ "ОТП БАНК", Номер рахунку: 3356, валюта рахунку: 980 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, в частині, позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) .

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з приписами частини 1 та 2 статті 48 Закону № 1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною 4 статті 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 52 Закону № 1404-VIII виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Судом встановлено, що рахунок, про зняття арешту з якого просить позивач, не є рахунком зі спеціальним режимом використання, спеціальним та іншим рахунком, звернення стягнення на які заборонено законом.

Як вбачається з постанови про арешт коштів боржника від 10.06.2018 в рамках ВП № 55994228, арешт накладено на кошти, що містяться, зокрема, №3592 валюта рахунку: 980 3592.980)ПАТ Державний експортно-імпортний банк України, МФО 322313.

Під час розгляду справи судом встановлено, що вказаний вище рахунок використовується позивачем для виплати заробітної плати, про що вказано у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р. по справі №820/3726/18.

Вказане вище рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, вказані обставини підтверджуються наданою до матеріалів справи випискою по рахункам.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частина 5 ст. 97 Кодексу Законів про працю України встановлює, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до частини 2 ст. 10 Конвенції "Про захист заробітної плати", ратифікованої Україною 04.08.1961, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Згідно положень ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Аналогічна норма міститься також у статті 24 Закон України "Про оплату праці".

Отже, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Суд зазначає, що за невиплату заробітної плати, стипендії, пенсії чи інших установлених законом виплат встановлено кримінальну відповідальність за ст. 175 Кримінального кодексу України.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Частинами 3-4 ст. 59 Закону № 1404-VIII передбачені порядок та підстави зняття арешту з майна у разі виявлення порушення порядку його накладення, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Оскільки у спірних правовідносинах не виникає спору щодо належності грошових коштів, на які накладено арешт, та не встановлено порушень порядку накладення такого арешту, має бути застосована норма ч. 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII, тобто арешт з коштів має зніматися за рішенням суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови про арешт коштів боржника від 10.06.2018 року, винесену старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лобовим Р.М. в рамках виконавчого провадження ВП №55994228,в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників підприємства, та оплати послуг банку, пов'язаних зі здійсненням таких платежів, для сплати яких застосовується поточний рахунок №3592 валюта рахунку: 980 3592.980) в Публічному акціонерному товаристві Державний експортно-імпортний банк України, МФО 322313.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2018 р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 243, 246, 255, 271, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" (61001, м. Харків, вул. Морозова, 13) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61001, м. Харків, майдан Захисників України, буд. 7/8), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127) про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 10.06.2018 року, винесену старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лобовим Р.М. в рамках виконавчого провадження ВП №55994228, в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників підприємства, та оплати послуг банку, пов'язаних зі здійсненням таких платежів, для сплати яких застосовується поточний рахунок №3592 валюта рахунку: 980 3592.980) в Публічному акціонерному товаристві Державний експортно-імпортний банк України, МФО 322313.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області () судовий збір у розмірі 1762.0 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: УК Основ"ян/мХарОснов"янсь/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999628, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 4012, код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 липня 2018 р.

Суддя Сагайдак В.В.