Справа № 804/6425/17
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2018 рокусправа № 804/6425/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Круговий О.О., Прокопчук Т.С.,

за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року (суддя Царікова О.В.), ухвалену в місті Дніпрі в порядку письмового провадження, в адміністративній справі № 804/6425/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.04.2017 року № про визначення податкового зобовязання зі сплати земельного податку з фізичних осіб у розмірі 85698,62 грн., прийнятого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

В обґрунтування позову зазначалось, що грошове зобов'язання зі сплати земельного податку визначено за земельну ділянку, площею 0,0356 га, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11-а. Натомість, належне їй нерухоме майно знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11. Право на земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11-а, площею 0,0356 га, нею не оформлювалось та не реєструвалось. Такий об'єкт оподаткування, як земельна ділянка площею 0,0356 га за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11-а, як об'єкт прав, позивачем не формувалась, тому обов'язку по оплаті земельного податку за об'єкт, якого в натурі не існує у неї не виникало.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку позивачем. Скаржник вказує на неповне встановлення обставин у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, не доведення відповідачем правомірності спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки розрахунок податкового зобовязання здійснено на підставі даних за 2010 рік, які не можуть вважатись актуальними станом на 2017 рік.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити оскаржену постанову суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. Відповідач вказує на те, що діючим податковим законодавством визначено обовязок власника нерухомого майна сплачувати податок за користування земельною ділянкою, на якій такий обєкт розташовано. Такий обовязок виникає з дати оформлення права власності на нерухоме майно, тобто з дати фактичного користування землею. Сума податкового зобовязання була визначена контролюючим органом на підставі даних, які містяться у довідці, виданої у 2010 році Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровську. За адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11-а знаходиться нежитлова будівля - кафе, що перебуває у власності ОСОБА_1, яка зобовязана сплачувати земельний податок.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача просив залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

Здійснюючи перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини:

Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення від 10.04.2017 року №, за яким визначено позивачу податкове зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 85698,62 грн. Підставою для визначення позивачці грошового зобов'язання із земельного податку стала інформація Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку територій, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, згідно якої у користуванні позивача перебуває земельна ділянка під нерухомим майном, з урахуванням прибудинкової території загальною площею 0,0356 га за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11-а. При обрахунку грошового зобов'язання із земельного податку відповідачем використано наступні дані: 0,0356 га - площа земельної ділянки; базова вартість за 1 кв.м. - 581,21 грн.; зональний коефіцієнт Км2 - 4,68; локальний коефіцієнт Км3 - 1,18; коефіцієнт функціонального використання Кф - 2,5; ставка податку за земельну ділянку 3%. Таким чином, розрахунок земельного податку склав 85698,62 грн.

Судом першої інстанції також встановлено, що позивач є власником нежитлових приміщень, що розміщені за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11, які вона придбала у ПП «Гурман» на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2003 року. Після цього, в 2005 році між позивачем та Дніпропетровською міською радою були укладені наступні договори оренди земельних ділянок: договір оренди землі від 06.06.2005 року, зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 35 від 19.08.2005 року, за яким позивачу передана в строкове платне користування земельна ділянка кадастровий номер :02:419:0045, загальною площею 0,0015 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11; договір оренди землі від 06.06.2005 року, зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 34 від 19.08.2005 року, за яким позивачу передана в строкове платне користування земельна ділянка кадастровий номер :02:419:0046, загальною площею 0,0406 га (площа частки, за яку справляється орендна плата, становить 6,79% або 0,0028 га), яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11; договір оренди землі від 06.06.2005 року, зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 36 від 19.08.2005 року, за яким позивачеві передана в строкове платне користування земельна ділянка кадастровий номер :02:419:0047, загальною площею 0,0134 га (площа частки, за яку справляється орендна плата, становить 17% або 0,0023 га), яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11.

Рішенням Дніпропетровської міської ради №127/13 від 07.09.2016, позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, будівлі кафе за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11-а. Пунктом 3.1 вказаного рішення визначено, що площа та конфігурація земельної ділянки визначаються під час складання проекту землеустрою щодо її відведення. Вказане рішення прийнято на підставі клопотання позивача від 21.08.2013 року №13/7928, в якому площа запитуваної до відведення земельної ділянки орієнтовано визначена 0,0420 га. Після отримання вказаного рішення, з метою його виконання, позивачем укладено наступні договори: з Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Експерт" - договір №122.05174 від 06 жовтня 2016 року про виконання комплексу послуг (розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню будівлі кафе по вул. Леніна, 11-а, а також створення файлів в форматі ХML); з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 - договір № 18/10/16 від 18 жовтня 2016 року на виконання топографо-геодезичних робіт по зйомці масштабу 1:500, встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по вул. Леніна, 11-а. Під час надання послуг за зазначеними договорами виконавцем було виявлено, що межі земельної ділянки, яка планується для відведення, перетинаються з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:419:0047 (діючий договір оренди землі від 06.06.2005 року, зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №36 від 19.08.2005 року), що не дає можливості продовжити оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка відводиться. Про ці обставини ТОВ "Бізнес-Експерт" повідомило позивача листом №82 від 19.05.2017 року.

З метою усунення перешкод у розробці проекту землеустрою та подальшому відведенні земельної ділянки по вул. Леніна, 11-а, позивач звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про припинення договору оренди землі від 06.06.2005, що зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №36 від 19.08.05. Ухвалою Бабушкінського районного суду від 03 березня 2017 року відкрито провадження у справі №200/3588/17 за вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що не оформлення позивачем права користування земельною ділянкою під об'єктами нерухомого майна, за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 11-а не є достатнім для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 10.04.2017 року № про сплату 85698,62 грн. земельного податку з фізичних осіб.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

За вимогами пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Наявні у справі письмові докази підтверджують обставину того, що позивач є власником нежитлового приміщення № 15, загальною площею 126,3 кв.м., що знаходиться в місті Дніпро, вул. Леніна, 11, на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2003 року (а.с.23).

Згідно зазначених вище договорів оренди землі, копії яких наявні в матеріалах справи, позивач є орендарем земельних ділянок по вул. Леніна, 11: (0,0015 га) а.с.41-44; (0,0406 га) а.с. 47-50; (0,0134 га) а.с.53-56. Всього 0,0555 га. При цьому, за умовами двох договорів, площа частки за яку справляється орендна плата становить 0,0028 га та 0,0023 га, відповідно (а.с.47, 53). Всього 0,0066 га. (0,0015 га + 0,0028 га + 0,0023 га). Всі земельні ділянки передані в оренду по фактичному розміщенню кафе.

Відповідач стверджує, що загальна площа земельної ділянки з урахуванням прибудинкової території, яку використовує позивач, складає 0,0356 га.

Проте, жоден із наявних у справі договорів не підтверджує зазначену відповідачем площу.

Наведений відповідачем розрахунок земельного податку у розмірі 85698,62 грн. здійснений, виходячи із площі земельної ділянки 0,0356 га (а.с.15).

У судовому засіданні представник відповідача пояснив суду, що розрахунок земельного податку здійснений на підставі довідки Управління Держкомзему у м. Дніпропетровську № 5874/1 від 10.03.2010 року, яка надавалась позивачці.

Зміст зазначеної довідки, копія якого наявна у матеріалах справи, досліджений колегією суддів (а.с.24). В ній, по-перше, наведені дані Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку землі, на якій розташований обєкт нерухомого майна вул. Леніна, 11-а; по-друге, площа земельної ділянки 0,0356 га; по-третє, термін дії довідки протягом 2010 року.

Таким чином, визначаючи суму податкового зобовязання зі сплати земельного податку, контролюючий орган відповідач по справі здійснював розрахунок за даними обєкту нерухомості, розташованого за іншою адресою та, відповідно, іншої площі. Крім того, на час здійснення розрахунку і прийняття спірного податкового повідомлення-рішення (10.04.2017 року) вказана довідка взагалі не могла бути використана, оскільки її термін дії закінчився 31.12.2010 року.

Документів на підтвердження площі земельної ділянки по вул. Леніна, 11-а (як і права власності позивача на обєкт нерухомості, що на ній розташовано) матеріали справи не містять. Крім того, пунктом 3.1 Рішення Дніпропетровської міської ради № 127/13 від 07.09.2016 року про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, будівлі кафе по вул. Леніна, 11 А, визначено, що площа та конфігурація земельної ділянки визначаються під час складання проекту землеустрою щодо її відведення (а.с.59). Неможливість проведення зазначених робіт ТОВ «Бізнес-Експерт» з причин, визначених у листі № 82 від 19.05.2017 року, свідчить про те, що площа земельної ділянки за вказаною адресою не визначена. Зазначена обставина підтверджена листом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 27.06.2018 року № 9-4-0.10-5752/2-18, отриманого за виконання ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2018 року.

Пункт 287.2 статті 287 Податкового кодексу України зобовязує контролюючі органи вести облік фізичних осіб - платників податку і нарахувати відповідні суми щороку до 1 травня.

Відповідач жодним чином не підтвердив правомірність здійсненого ним розрахунку суми земельного податку, обмежившись у відзиві на апеляційну скаргу посиланням на норми матеріального права, правильне застосування яких, на думку колегії суддів, можливе за умови повного встановлення обставин у справі.

Невідповідність висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, обставинам справи є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 були понесені витрати зі сплати судового збору за подачу адміністративного позову до суду першої інстанції у розмірі 856,99 грн. (а.с.3) та до суду апеляційної інстанції у розмірі 1285,50 грн. (а.с.91), а всього на суму 2142,49 грн., які підлягають відшкодуванню на її користь.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року в адміністративній справі № 804/6425/17 скасувати та ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.04.2017 року № , прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 2142 (дві тисячі сто сорок дві) грн. 49 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 липня 2018 року і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 липня 2018 року.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: Т.С. Прокопчук