Справа № 826/7368/17
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 липня 2018 року м. Київ№ 826/7368/17
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про закриття провадження в адміністративній справі:

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Уповноваженої особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства "АРТЕМ-БАНК" Луньо Іллі Вікторовича
про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовом до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "Артем-Банк" Луньо Іллі Вікторовича, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи ФГВФО про визнання нікчемним договору про співробітництво від 01.08.2016, укладеного між АТ "Артем-Банк" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, що оформлено листом №1342 від 03.05.2017.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.06.2017 відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду.

27.06.2018 через відділ канцелярії до суду надійшло клопотання представника позивача про закриття провадження у даній справі.

Клопотання мотивовано тим, що згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.05.2016 у справі №910/17448/16 спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень. А відтак, спір, що виник між позивачем та відповідачем не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки носить приватно-правовий характер.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд враховує правові висновки Великої палати Верховного Суду, зокрема, постанови від 16.05.2018 №910/17448/16 та постанови від 16.05.2018 №910/24198/16.

З аналізу наведених вище правових висновків Верховного Суду, а також встановлених судом обставин слідує, що наказ банку є його внутрішнім документом, який не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можна вважати порушеними будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього наказу. Звідси права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи. Оскільки позивач оскаржує дії уповноваженої особи Фонду не як суб'єкта владних повноважень, а як органу управління банком, який здійснює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та грошових коштів, такий спір не є публічно-правовим, а відтак не підлягає розгляду Окружним адміністративним судом міста Києва за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги носять приватноправовий характер, оскільки зумовлені управлінськими діями суб'єкта владних повноважень, внаслідок яких було порушено приватне право, інтерес позивача. При цьому у приватноправових відносинах, зокрема під час здійснення функцій органу управління банку, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, чи банку, який ліквідується, Фонд не здійснює функцій суб'єкта владних повноважень. (аналогічна позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду, зокрема, постанови від 16.05.2018 №910/17448/16).

Так, ч. 1 ст. 20 Господарського кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб'єктами господарювання.

З вищевикладеного вбачається, що розгляд приватноправових вимог позивача повинен здійснюватися у порядку господарського судочинства за місцем знаходження відповідача.

Проаналізувавши зміст поданої позивачем заяви, судом встановлено наявність підстав для закриття провадження у справі, визначених ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Аналогічне положення міститься в п. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", згідно якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в раз закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, за звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1600,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №0.0.778380155.1 від 06.06.2017.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про повернення сплаченого судового збору у сумі 1600, 00 грн.

Керуючись ст. 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про закриття провадження у справі №826/7368/17 задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №826/7368/17.

Повернути сплачений судовий збір у сумі 1600,00 (тисячу шістсот) грн., згідно квитанції №0.0.778380155.1 від 06.06.2017.

Роз'яснити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, що повторне звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з тією самою заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур