Справа № 823/2166/17
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/2166/17 Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Епель О.В.,

Федотова І.В.,

при секретарі: Мідянці А.А.,

за участю:

представника позивача Чернілевського В.Г.,

представника третьої особи: Сизька Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаської обласної спілки споживчих товариств на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року по справі за адміністративним позовом Черкаської обласної спілки споживчих товариств до Міністерства юстиції України, третя особа: Державний реєстратор виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіна-Богданова Катерина Анатоліївна, Золотоніська міська рада, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Черкаська обласна спілка споживчих товариств, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив скасувати наказ Міністерства юстиції України від 20.11.2017 №3639/5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.12.2016 №32747509, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіною-Богдановою Катериною Олександрівною.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказаним рішенням зареєстровано за позивачем право власності на об'єкт нерухомого майна, площею 406,9 кв.м. відповідно до свідоцтва про право власності, при цьому, позивач наголошує, що до свідоцтва про право власності не вносились, а тільки зазначались в інвентарній справі складові частини об'єкту нерухомого майна, а саме: заготпункт; вбиральня; сміттєзбірник; підсобне приміщення; навіс; ворота; огорожа; замощення, у зв'язку з чим у 2016 році був створений новий технічний паспорт. На думку позивача, перелічені складові частини об'єкту нерухомого майна підлягають введенню в експлуатацію за спрощеною процедурою, тому правомірно зареєстровані державним реєстратором, як наслідок спірне рішення Міністерства юстиції, яким рішення держреєстратора скасовано, є протиправним. Крім того, позивач наголошував на порушенні відповідачем порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, оскільки, їх, як зацікавлену особу, не було повідомлено про розгляд скарги Золотоніської міської ради.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено, при цьому, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем дотримано встановлений законодавством України порядок розгляду скарги Золотоніської міської ради. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що державний реєстратор Дудіна-Богданова К.О. здійснила реєстрацію права власності за позивачем спірних об'єктів нерухомого майна без наявності визначених Порядком №1127 документів щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, а отже відповідне рішення від 06.12.2016 №32747509 прийняте державним реєстратором всупереч вимогам чинного законодавства.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправомірність рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, крім того, апелянт вказує, що збудовані до 05 серпня 1992 року приватні житлові будинки, садові, дачні та господарські будинки та прибудови до них не підлягають прийняттю в експлуатацію.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав і просив її задовольнити, в той час, як представник третьої особи проти цього заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи інші учасники судового розгляду до суду не прибули, що, відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.12.2016 №32747509 на підставі свідоцтва про право власності від 23.08.2006 серії ЯЯЯ №673229 та довідки-характеристики КП «ЧООБТІ» від 15.11.2016 №538/13 державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіною-Богдановою Катериною Олександрівною зареєстровано за позивачем право власності на заготпункт (М-І), загальною площею 54,6 кв.м., що включає: вбиральню (О); сміттєзбірник (П); підсобне приміщення (Р); навіс (Х); ворота (1, 2, 4, 6); огорожа (3, 5); замощення (ІІІ, IV, V).

10.10.2017 Міністерству юстиції України надійшла скарга Золотоніської міської ради від 03.10.2017 про скасування вищевказаного рішення державного реєстратора.

На підставі висновку комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 16.11.2017 за результатами розгляду скарги Золотоніської міської ради Міністерством юстиції України прийнято наказ від 20.11.2017 №3639/5, яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.12.2016 №32747509, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіною-Богдановою К.О., та внесено запис про скасування запису про державну реєстрацію права власності №17843318 та запису про розділ з реєстраційним номером 215, які внесені в Державний реєстр речових прав на підставі цього рішення.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції посилався на те, що об'єкти нерухомості, а саме: заготпункт (М-І), вбиральні (О); сміттєзбірника (П); підсобного приміщення (Р); навісу (Х); воріт (1, 2, 4, 6); огорожі (3, 5); замощення (ІІІ, IV, V) не прийняті в експлуатацію в установленому законом порядку, що, в свою чергу, унеможливлює проведення державної реєстрації права власності на них, як наслідок, дії Міністерства юстиції по скасуванню цих реєстраційних дій є правомірними.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції повною мірою з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон №1952) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі, якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України або його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв'язку від скаржника поштового відправлення зі скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв'язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, процедуру розгляду відповідно до законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закони) скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації, територіального органу Мін'юсту (далі - суб'єкт оскарження), що здійснюється Мін'юстом та його територіальними органами (далі - суб'єкт розгляду скарги) визначено Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок №1128), згідно з яким, для забезпечення розгляду скарг суб'єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін'юстом або відповідним територіальним органом.

З урахуванням викладеного, Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2016 року № 37/5 затверджено Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, зареєстроване Міністерством юстиції України від 13 січня 2016 року за № 42/28172 (далі - Положення № 37/5).

Відповідно до п. 2 розділу І, п. 1, 8 розділу ІІІ Положення № 37/5, Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених законами України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 № 1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

Формою роботи комісії є засідання, які проводяться у разі потреби. Дату, час і місце проведення засідання комісії визначає її Голова.

Рішення комісії оформляються висновком, який підписується Головою комісії, секретарем та членами комісії, що брали участь у засіданні комісії.

З метою встановлення факту правомірності чи, навпаки, протиправності дій відповідачів щодо оформлення та видачі оскаржуваних висновків і наказів, необхідним є дослідження питання дотримання Комісією порядку розгляду скарг.

Відповідно до п.4 Порядку №1128 розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України "Про звернення громадян" з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб'єктом розгляду скарги.

Перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення: 1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до законів до повноважень суб'єкта розгляду скарги (належний суб'єкт розгляду скарги); 2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги; 3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб'єкта розгляду скарги (п.5 Порядку).

У разі коли встановлено порушення вимог Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги, суб'єкт розгляду скарги на підставі висновку комісії приймає мотивоване рішення про відмову у розгляді скарги без розгляду її по суті у формі наказу. (п.7 Порядку).

Згідно з п.п. 9-11 Порядку №1128 під час розгляду скарги по суті обов'язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб'єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб'єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суб'єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах що додаються до скарги).

Копії скарги та доданих до неї документів надаються особам, запрошеним до розгляду скарги по суті (крім скаржника), не пізніше дня, що передує дню розгляду скарги по суті. Суб'єкт оскарження має право подавати письмові пояснення по суті скарги, які обов'язково приймаються комісією до розгляду.

Відповідно до п. 12 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги суб'єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Як зазначено представником позивача в апеляційній скарзі, Черкаську облспожспілку не було повідомлено про час розгляду справ .

Так, з супровідного листа від 26.10.2017 №2/30563-0-53-17/19К (а.с.67 т.1) вбачається, що відповідач надіслав позивачу копію скарги Золотоніської міської ради з додатками, а також повідомив, що повідомлення про дату її розгляду буде опубліковано на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Проте, доказів надіслання цього повідомлення та скарги з додатками, як і отримання їх позивачем, матеріали справи не містять.

Водночас, абзацом 27 п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Оскільки доказів на підтвердження направлення такого листа із відмітками поштової установи, а також розрахункового документу відповідачем суду не надано, колегія суддів не може прийняти вказаний лист в якості належного доказу повідомлення позивача про розгляд скарги та взагалі про надходження до Міністерства такої скарги.

Та обставина, що повідомлення про час і місце розгляду скарги шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін'юсту є належним повідомленням позивача, не свідчить про нівелювання обов'язку суб'єкта розгляду скарги надати заінтересованим особам копії скарги, що має на меті забезпечити обізнаність осіб, чиї інтереси зачіпаються, про її подання, зміст та розгляд.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони зокрема з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Отже, дотримання цього принципу має суттєве значення для прийняття рішень суб'єктами владних повноважень та їх наслідків.

Колегія суддів наголошує, що важливість дотримання і неухильного виконання процедури розгляду скарги безпосередньо пов'язана із забезпеченням права суб'єкта особи, інтересів якої вона стосується, на захист, зокрема надання нею відповідних пояснень з приводу правовідносин, що виникли. Тому, невиконання суб'єктом влади вимог законодавства в цій частині зводить нанівець законність всієї процедури розгляду скарги та, як наслідок, прийнятого за її результатами рішення.

Аналізуючи зазначене, Міністерство юстиції України не дотрималось норм Порядку щодо дотримання прав та інтересів позивача, як зацікавленої особи, в частині надання останньому копії скарги та доданих до неї документів при розгляді скарги Золотоніської міської ради від 03 жовтня 2017 року.

Зазначені процедурні порушення розгляду скарги Золотоніської міської ради нівелюють відповідні наслідки та обумовлюють наявність достатніх і необхідних правових підстав для визнання протиправним та скасування спірного наказу.

Суд апеляційної інстанції враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов'язків.

Отже, спірний наказ не підлягає перевірці по суті встановлених ним обставин, тобто результатів перевірки скарги Золотоніської міської ради, оскільки її здійснення належить до дискреційних повноважень відповідача, що мають бути ним реалізовані у порядку та у спосіб, визначений Законом № 1952-IV та Порядком № 1128 з дотриманням прав, свобод і законних інтересів всіх осіб, передбачених п. 9 вказаного Порядку, за умови повного, всебічного, виваженого та об'єктивного встановлення всіх обставин виниклих правовідносин з дотриманням, зокрема, вимог п. 8 цього ж Порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.03.2018 у справі 826/19452/16 та постанові від 03.07.2018 у справі №802/1421/17-а.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, позивачем сплачено судовий збір під час подання позову в сумі 1 600 грн., та 2 400 грн. - за подання апеляційної скарги, загалом 4 000 грн., які йому мають бути відшкодовані за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Черкаської обласної спілки споживчих товариств - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2018 року - скасувати.

Позов Черкаської обласної спілки споживчих товариств - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 20.11.2017 №3639/5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.12.2016 №32747509, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області Дудіною-Богдановою Катериною Олександрівною.

Стягнути з Міністерства юстиції України на користь Черкаської обласної спілки споживчих товариств судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 27 липня 2018 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді О.В.Епель

І.В.Федотов