Справа № 805/3539/17-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 р. Справа№805/3539/17-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Голубової Л.Б.,

за участі секретаря судового засідання Широбокової М.О.,

розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу»

до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

третя особа Офіс великих платників податків ДФС

про зобов'язання вчинити певні дії

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» звернулося до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Офіс великих платників податків ДФС про зобов'язання вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження № 53014285, шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 53014285 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 з урахуванням ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на адресу позивача надійшла постанова Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про відкриття виконавчого провадження від 01 грудня 2016 року № 53014285 на підставі вимоги від 07 жовтня 2016 року № Ю-53-17 щодо заборгованості з єдиного внеску станом на 30 вересня 2016 року прийнятою Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровському Міжрегіонального Головного управління ДФС.

Позивач не погоджуючись з вимогою від 07 жовтня 2016 року № Ю-53-17 надав клопотання про закінчення виконавчого провадження від 15 грудня 2016 року № 05-3873 у зв'язку з тим, що сплата єдиного внеску станом на 30 вересня 2016 року була виконана позивачем ще до відкриття виконавчого провадження, в підтвердження надав платіжні доручення про сплату єдиного внеску. Однак, станом на 21 вересня 2017 року постанови про закінчення виконавчого провадження не приймалося.

Позивач вважає відкрите виконавче провадження таким, що порушує положення діючого законодавства України, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою суду від 06 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 13 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 13 листопада 2017 року зупинено провадження у справі до 29 листопада 2017 року.

Ухвалою суду від 29 листопада 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - Офіс великих платників податків ДФС та зупинено провадження у справі до отримання письмових пояснень від Офісу великих платників податків ДФС.

Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 805/4361/17-а.

Справу призначено на 19 липня 2018 року.

Ухвалою суду від 19 липня 2018 року провадження у справі поновлено.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за наявними в матеріалами справи з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду (т. 2 а.с. 171).

Представник відповідача надав письмові заперечення на адміністративний позов (т. 2 а.с. 46-47). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що твердження позивача, що вимога № Ю-53-17-У від 07 жовтня 2016 року не містить обов'язкового реквізиту, а саме: дати набрання рішення законної сили не відповідає дійсності, у зв'язку з тим, що відповідно до п. 5 вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-53-17-У дата набрання чинності 21 листопад 2016 року.

На підставі вимоги № Ю-53-17-У від 07 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 53014285. Постанова про відкриття виконавчого провадження від 01 грудня 2016 року скерована на адресу позивача та отримана 06 грудня 2016 року. Позивачем оскаржена не була.

Відповідач зазначає, що від позивача надійшов лист, в якому позивач повідомляє, що на момент відкриття виконавчого провадження, а саме - 01 грудня 2016 року борг з єдиного внеску за вимогою від 07 жовтня 2016 року № Ю-53-17-У було погашено. В підтвердження сплати позивачем до листа додано платіжні доручення, однак з яких неможливо зробити однозначний висновок щодо сплати боргу по виконавчому провадженню ВП № 53014285. Для з'ясування обставин викладених в листі позивача, відповідач 06 січня 2017 року направив лист на адресу стягувача для підтвердження сплати боргу позивачем.

Листом від 08 лютого 2017 року № 7579/10/28-10-46-21-14 СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС повідомило, що сплата боргу відбулася 23 листопада 2016 року в сумі 2 169 035,95 гривень (до відкриття виконавчого провадження) та 07 грудня 2016 року в сумі 6 796 368,91 гривень (після відкриття виконавчого провадження).

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником відповідача надано клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача (т. 2 а.с. 164).

Третьою особою надано відзив на адміністративний позов (т. 2 а.с. 137-140). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що Законом України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», (надалі Закон України №2464-VI) визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, а саме: у п. 2.1 ст. 6 Закону України № 2464-VI визначено, що платник єдиного соціального внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Беручи до уваги наявність заборгованості на 30 вересня 2016 року та керуючись п. 3 Розділу VI Інструкції, 07 жовтня 2016 року в ІС «Податковий блок» сформовано та 17 жовтня 2016 року надіслано підприємству вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-53-17 на загальну суму 24 746 461,19 гривень.

Заборгованість, яка визначена у вимозі № Ю-53-17 від 07 жовтня 2016 року на дату повернення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в повному обсязі сплачена не була, вимога № Ю-53-17 від 07 жовтня 2016 року не була оскаржена в адміністративному або судовому порядках, тому керуючись п. 5 Розділу VI Інструкції 21 листопада 2016 року сформовано вимогу № Ю-53-17-У від 07 жовтня 2016 року, в якій визначена сума заборгованості (8 965 404,86 гривень), що залишилася до сплати за вимогою № Ю-53-17 від 07 жовтня 2016 року. Вимога № Ю-53-17-У від 07 жовтня 2016 року разом з супроводжувальним листом від 23 листопада 2016 року № 1648710/28-01-17-14 надіслана для виконання до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції Донецької області.

Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №53014285 від 01 грудня 2016 року щодо стягнення недоїмки в сумі 8 965 404,86 гривень отримана СДПІ з ОВП у м. Дніпропетровську 09 грудня 2016 року.

У зв'язку з повним погашенням заборгованості за вимогою № Ю-53-17-У від 07 жовтня 2016 року на адресу відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції надіслано повідомлення про сплату боргу.

З зазначених причин третя особа просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2016 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровському Міжрегіонального Головного управління ДФС винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-53-17У відповідно до якої сума заборгованості станом на 21 листопада 2016 року складає 8 965 404,86 гривень (т. а.с. 52).

Супровідним листом від 23 листопада 2016 року № 1648/10/28-01-17-14 Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровському Міжрегіонального Головного управління ДФС направила на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області вимогу № Ю-53-17У для примусового виконання (т. 2 а.с. 50).

01 грудня 2016 року на підставі вимоги № Ю-53-17У від 07 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (т. 2 а.с. 54). Відповідно до п. 3 постанови постановлено стягнути з ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» виконавчий збір у розмірі 896 540,49 гривень.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена рекомендованою кореспонденцією на адресу ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» та отримана уповноваженим представником 06 грудня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 55).

Позивачем надано до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області клопотання про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з погашенням боргу до відкриття виконавчого провадження (т. 2 а.с. 60-62). До клопотання додано відповідні платіжні доручення, які наявні в матеріалах справи (т. 2 а.с. 25-32, 34-38).

Листом від 06 січня 2017 року № 417/5-16П/26з відповідач звернувся до СДПІ з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську МГУ ДФС для підтвердження або спростування факту виконання вимоги № Ю-53-17У (т. 2 а.с. 64).

Офіс великих платників податків ДФС листом від 08 лютого 2017 року № 7579/10/28-10-46-21-14 повідомив, що заборгованість з єдиного внеску згідно вимоги № Ю-53-17У від 07 жовтня 2016 року у сумі 8 965 404,86 гривень сплачена протягом періоду з 23 листопада по 07 грудня 2016 року (т. 2 а.с. 67).

Листом від 10 лютого 2017 року № 593 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомило, що клопотання про закінчення виконавчого провадження № 05-3873 від 15 грудня 2016 року задоволенню не підлягає (т. 2 а.с. 63).

Позивач вважає, що відкрите виконавче провадження порушує діюче законодавство у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) за повідомленням суду про внесення ним виконавчого документа до Єдиного державного реєстру виконавчих документів - у випадках, передбачених законом; 4) за повідомленням суду про внесення ним виконавчого документа до Єдиного державного реєстру виконавчих документів на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ пред'явлено до виконання Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з частиною п'ятою статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Таким чином, примусове виконання рішення розпочинається з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

01 грудня 2016 року на підставі вимоги № Ю-53-17У від 07 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (т. 2 а.с. 54). Відповідно до п. 3 постанови постановлено стягнути з ПрАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» виконавчий збір у розмірі 896 540,49 гривень.

Позивач в судовому порядку оскаржив вимогу від 07 жовтня 2016 року № Ю-53-17У щодо заборгованості з єдиного внеску в сумі 8 965 404,86 гривень, яка прийнята Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровському Міжрегіонального Головного управління ДФС та на підставі якої було відкрито виконавче провадження.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року по справі № 805/4361/17-а, яке набрало законної сили 22 червня 2018 року відповідно до ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2018 року визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Офісу великих платників податків ДФС № Ю-53-17У від 07 жовтня 2016 року на суму 8 965 404,86 гривень.

Обставини протиправності винесення вимоги № Ю-53-17У від 07 жовтня 2016 року встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, а отже в силу приписів ст.78 КАС України, не підлягають доказуванню.

Станом на 19 липня 2018 року виконавче провадження № ВП № 53014285 не закінчено.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для закінчення виконавчого провадження. Зокрема, п. 9 ч. 1 ст. 39 вказаного закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), припинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року вимогу скасовано, таким чином у позивача відсутній борг в сумі 8 965 404,86 гривень, визначений вимогою від 07 жовтня 2016 року № Ю-53-17У.

Діяльність органів державної влади регулюють закони та підзаконні акти, ці закони та підзаконні акти дають суб'єктам владних повноважень можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

В той же час, завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності, тобто перевірки рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень на предмет дотримання ним при їх прийнятті (вчиненні) встановлених законом обов'язкових вимог.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов'язати суб'єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб'єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб захисту порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. У такому разі не відбувається перебирання непритаманних суду повноважень державного органу (за відсутності обставин для застосування дискреції), а здійснюється виконання судом власної компетенції з відновлення порушеного права.

Рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Разом з тим, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли не доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач не довів правомірності не прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження .

Відтак, позов підлягає задоволенню, шляхом зобов'язання Головного управління юстиції у Донецькій області вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження № 53014285 шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 53014285 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 з урахуванням ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1, ) до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, буд. 39/3, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Офіс великих платників податків ДФС (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11-Г, ) про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області в особі відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження № 53014285 шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 53014285 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 з урахуванням ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь приватного акціонерного товариства «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» () судові витрати з судового збору у розмірі 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 27 липня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Голубова Л.Б.