Справа № 451/460/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №451/460/18

25 липня 2018 року

зал судових засідань № 9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сціри Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (місце проживання:80221, АДРЕСА_1) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову відповідача оформлену листом від 19.12.2017 № В-14901/0-9015/6-17 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби, орієнтовною площею 20,0 га з земель запасу розташованих за межами села Тетевчиці Радехівського району Львівської області, що на території Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області;

- зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби, орієнтовною площею 20,0 га з земель запасу розташованих за межами села Тетевчиці Радехівського району Львівської області, що на території Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області.

Ухвалою Радехівським районним судом Львівської області від 05.04.2018 у справі №451/460/18 призначено справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Радехівським районним судом Львівської області від 10.05.2018 у справі №451/460/18 вказану справу за підсудністю передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Радехівським районним судом Львівської області матеріали адміністративної справи №451/460/18 надіслано Львівському окружному адміністративному суду, відповідно до супровідного листа від 29.05.2018 №451/460/18/349/2018.

01.06.2018 після автоматизованого розподілу для розгляду справи визначено суддю Лунь З.І.

Ухвалою суду від 05.06.2018 прийнято справу суддею до свого провадження та призначено підготовче засідання на 20.06.2018 о 09:00год.

Ухвалою суду від 16.07.2018 закрито підготовче провадження та призначення справу до судового розгляду по суті на 25.07.2018 о 15:15год.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 20,00га на території Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області за межами населеного пункту. Листом від 19.12.2017 за № В-14901/0-9015/6-17 «Про розгляд клопотання» відповідачем повідомлено про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підставою відмови відповідач вказав на Постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 « Про деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено стратегію удосконалення механізму упраління у сфері використання та охоронни земель сільськогосподарського призначення державної власності на розпорядженнями ними, так як передача земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в користування (оренда, емфітевзис) надається за результатами земельних торгів та повинна відбуватися за наявності агрохімічного паспорта земельної ділянки. На думку позивача, вказані дії відповідача є протиправними, так як відповідач діяв всупереч наданним Земельним кодексом України повноваженям, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 « Про деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» на яку посилається відповідач не є нормативно-правовим актом, що врегульовує порядок надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної або комунальної власності у користування громадянам, а лише затверджує стратегію удосколанення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. Вважає, що нормами Земельного кодексу України не передбачено такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, позивач звернувся до суду за захистом свої прав.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 20,00га на території Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області за межами населеного пункту. Так як, порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у ласності громадян і юридичних осіб, здійснюються за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди, відповідно до ст.ст.34, 124 Земельного кодексу України. Крім того, зазначив, що Постанова Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 «Про деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» визначає механізм передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення Держгеокадастром та його територіальними органами у користування (оренда, емфітевзис). Проте, за вимогами вказаної постанови у разі надходження заявок на отримання земельних ділянок для сінокосіння, виписання худоби, городництва, такі земельні ділянки необхідно передавати в користування (оренда, емфітевзис) лише за результатами земельних торгів. При цьому, передача земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в користування повинна відбуватися за наявності агрохімічного паспорта земельної ділянки. Також, наголошує, що ч.1 ст.49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і Законів України, актів Президента України, Постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та Законів України, видає обовязкові для виконання акти-постаниви і розпорядження. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413, затверджено стратегію є обовязковим для виконання актом нормативного характеру (ч.1, ч.2 ст.49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»), нормам Земельного Кодексу України не суперечить. На думку відповідача, він діяв у межах повноважень та у спосіб, визначений законом в силу вимог ст.19 Конституції України, оскільки місце розташування об?єкта не відповідає вимогам прийнятого відповідного до Земельного Кодексу України нормативно-правового акту Стратегії удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ним, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413.

Третя особа надала суду пояснення на позову заяву, просила суд задовольнити позов повністю. Пояснення обгрунтовані тим, що позивач є жителем їхнього с.Тетевчиці, який звернувся до Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області з проханням надати погодження на виділення земельної ділянки в оренду площею 20,00га для сінокосіння і випасання худоби (із земель-сінокіс) за межами населеного пункту. Рішенням №243 9-сесії VII демократичного скликання, сільська рада погодила виділення ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду площею 20,00га. для сінокосіння і випасання худоби (із земель запасу-сінокіс) за межами населеного пункту. Тому, Тетевчицька сільська рада Радехівського району Львівської області погоджується із виділенням ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 20,00га для сінокосіння і випасання худоби (із земель запасу-сінокіс) за межами населеного пункту с.Тетевчиці Радехівського району Львівської області та не заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Проте, просив суд розгляд справи проводити без участі його представника.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у травні 2017року звернувся із

заявою до Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області з проханням надати погодження на виділення земельної ділянки в оренду площею 20,00га для сінокосіння і випасання худоби (із земель-сінокіс) за межами населеного пункту.

01.06.2017 Тетевчицькою сільською радою Радехівського району Львівської області та Рішенням №243 9-сесії VII демократичного скликання, сільська рада погодила виділення ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду площею 20,00га. для сінокосіння і випасання худоби (із земель запасу-сінокіс) за межами населеного пункту. Тому, Тетевчицька сільська рада Радехівського району Львівської області погоджується із виділенням ОСОБА_3 земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 20,00га для сінокосіння і випасання худоби (із земель запасу-сінокіс) за межами населеного пункту с.Тетевчиці Радехівського району Львівської області.

ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 20,00га на території Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області за межами населеного пункту.

Листом від 19.12.2017 №В-14901/0-9015/6-17 «Про розгляд клопотання» Головне управління Держгеокадастру у Львівській області відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 20,00га на території Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області за межами населеного пункту та повідомило, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» затверджено стратегію удосконалення механізму управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. Дана стратегія визначає механізм передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення Держгеокадастром та його територіальними органами у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації. Зокрема, метою стратегії є раціональне та ефективне функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави, а також забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави. Поруч з цим, відповідно до вищезгаданої Постанови Кабінету Міністрів України, система організації процесу виконання Стратегії передбачає формування переліку земельних ділянок та визначення площі земельних ділянок, які можуть надаватися в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області, за формулою, відповідно до якої у власність передається не більше 25% від розміру проданих земельних ділянок на конкурентних засадах (торгах) за попередній квартал. Повідомляємо, що на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (lvivska.land.gov.ua) опубліковано інформацію про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації на території Львівської області у 4 кварталі 2017 року. Пропонована ОСОБА_3 до відведення земельна ділянка в даному переліку відсутня, а відтак вирішення даного питання по суті, стане можливим після внесення відображеної на картографічних матеріалах земельної ділянки, поданої у Вашому клопотанні, до переліку та розміщення її на сайті. Зважаючи на норми Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №413, питання пов'язані з реалізацією Стратегії в частині забезпечення врахування позиції відповідної сільської та селищної ради під час надання (передачі) земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян підлягають розгляду виключно на пленарному засіданні ради із прийняттям відповідного рішення».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає, спірну відмову відповідача протиправною, оскільки відповідачем відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не з підстав встановлених законом.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення визначені як окрема категорія земель.

Частиною 2 ст. 22 ЗК України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Пунктом а ч. 3 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Частиною 1 ст.116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами ч. 2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст.186-1 цього Кодексу (ч. 4 ст. 123 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч. 6 ст.123 ЗК України).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч. 10 ст. 123 ЗК України).

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Зміна типу акціонерного товариства або перетворення акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою або технічної документації із землеустрою (ч. 13 ст. 123 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст.122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 2 ст.124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою ст.134 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Таким чином, ЗК України встановлено винятки, коли передача у користування земельної ділянки здійснюється без проведення земельних торгів, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправність тверджень відповідача про те, що право користування земельною ділянкою для сінокосіння і випасання худоби позивач може набути тільки на конкурентних засадах.

Щодо норми права, на які посилалися сторони, а саме Постанови Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» то суд її не застосував, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби, а відповідач зазначив у листі, що на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (lvivska.land.gov.ua) опубліковано інформацію про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації на території Львівської області у 4 кварталі 2017 року.

Крім того, вказана Постанова Кабінету Міністрів України не встановлює підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби.

Судом встановлено, що при поданні клопотання та додатків до нього позивачем повністю дотримано вимоги законодавства при їх оформленні.

Таким чином, відповідачем не доведено наявності визначених нормами ЗК України підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби.

Відмовляючи позивачу у затвердженні проекту землеустрою, відповідач, відповідно до п.п. 2-8 ч. 3 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно та розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Натомість відповідач, відмовляючи позивачу у затвердженні проекту землеустрою з підстав, не передбачених законом, діяв не обгрунтовано, чим порушив принципи рівності перед законом та пропорційності, які визначені ст. 2 КАС України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 20,00га на території Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області за межами населеного пункту є протиправним та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги ту обставину, що відповідач не розглянув належним чином заяву позивача, суд вважає, що відповідач зобов?язаний надати позивачу відповідь на його заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби з урахуванням правової оцінки дій відповідача,наданої судом у рішенні.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в п. 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумними сумнівом. У даній справі відповідачем - субєктом владних повноважень не було наведено вагомих, чітких та узгоджених доказів на підтвердження відповідності свого рішення нормам чинного законодавства України.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріали справи убачається, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80,00грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Львівській області оформлену листом від 19.12.2017 № В-14901/0-9015/6-17 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби, орієнтовною площею 20,0 га з земель запасу розташованих за межами с.Тетевчиці Радехівського району Львівської області, що на території Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння та випасання худоби, орієнтовною площею 20,00га з земель запасу розташованих за межами с.Тетевчиці Радехівського району Львівської області, що на території Тетевчицької сільської ради Радехівського району Львівської області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (місцезнаходження: 79019, м.Львів, пр. В.Чорновола, 4, ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання:80221, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 704(сімсот чотири) грн.80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30.07.2018.

Суддя Лунь З.І.