Справа № 804/7738/16
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 р. Справа № 804/7738/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування рішень,-
ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, у якому просив визнати протиправними та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, які винесені на підставі акту №1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року, а саме:
- рішення від 25.10.2016 № НОМЕР_2, щодо сплати штрафу по єдиному внеску у сумі 18 341,62 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.10.2016 № НОМЕР_3, щодо сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 145 329,90 грн., з яких за основним зобовязанням донараховано 116 263,92 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями 29 065,98 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.10.2016 № НОМЕР_4 щодо сплати військового збору в сумі 7 181,25 грн., з яких за основним зобовязанням донараховано 5 745,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями 1 436,25 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є самозайнятою особою адвокатом, у якого, протягом 2013-2015 років були наявні витрати, які безпідставно не враховані відповідачем під час проведення перевірки.
У своїх додаткових поясненнях позивач наголосив, що він визнає, що сума несплаченого податку на доходи фізичної особи за 2013 рік складає 499,50 грн., проте, сума податку на доходи фізичної особи за 2014 рік повинна складати 8 029,83 грн., за 2015 рік 8 963,88 грн., сума військового збору за 2015 рік повинна складати 746,99 грн., а сума єдиного внеску, що підлягає сплаті за 2013 рік повинна складати 1 155,51 грн., за 2014 рік 18 368,51 грн., за 2015 рік 8 128,82 грн.
Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку статті 38 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд, керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив проводити розгляд справи без участі відповідача. Також відповідач правом на подання письмових заперечень на позов або пояснень не скористався.
Згідно статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено позапланову виїзну перевірку ОСОБА_3 з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи з фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.
За результатами перевірки складено акт № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи з фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2015 р.».
З матеріалів справи судом встановлено, що за результатами перевірки ОСОБА_3 встановлено наступні порушення:
1. п. 178,2, п. 178.3 ст. 178, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України заниження суми чистого оподаткованого доходу на загальну суму 676 500,00 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 293 500,00 грн. та за 2015 рік у сумі 383 000,00 грн., у звязку з чим донараховано ПДФО на загальну суму 116 263,92 грн., у тому числі за 2014 рік у сумі 46 971,84 грн. та за 2015 рік у сумі 69 292,08 грн.;
2. абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 11 ст. 8, п. 2 ст. 9, пп. 1 п. 2 ст. 6, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування не нарахування та несплата до бюджету ЄСВ на загальну суму 181 015,65 грн., у т.ч. за 2013 рік 4 800,75 грн., 2014 рік 86 219,76 грн., 2015 рік 89 995,14 грн.;
3. п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України не нарахування та несплата до бюджету військового збору за 2015 рік в сумі 5 745,00 грн.
На підставі акту № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві винесено наступні рішення:
- рішення від 25.10.2016 № НОМЕР_2, щодо сплати штрафу по єдиному внеску в сумі 18 341,62 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.10.2016 № НОМЕР_3, щодо сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 145 329,90 грн., з яких за основним зобовязанням донараховано 116 263,92 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями 29 065,98 грн.;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 25.10.2016 № НОМЕР_4, щодо сплати військового збору в сумі 7 181,25 грн., з яких за основним зобовязанням донараховано 5 745,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями 1 436,25 грн.
Так, у акті перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 зазначено, що загальний оподаткований дохід ОСОБА_3 складає:
у 2013 році 3 330,00 грн.;
у 2014 році 293 500, 00 грн.;
у 2015 році 383 000,00 грн.
При перевірці достовірності сум загального оподаткованого доходу, отриманого від провадження незалежної професійної діяльності у 2013-2015 роках перевіряючими використано:
- відомості, відображені в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік;
- відомості Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів;
- лист ПП «КИЇВПРОЗБУТ» № 19 від 12.09.2016 року;
- лист ПАТ «ФІНАНС БАНК» № 1058 від 15.09.2016 року;
- лист ПАТ «ЮНІСОН ОСОБА_4» № 3252 від 27.09.2016 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 зазначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Пунктом 3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою субєкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється:
з 1 січня 2015 року на перевірки субєктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;
з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.
Отже, оскільки самозайнята особа адвокат ОСОБА_3 не належить до жодної з груп субєктів господарювання, на яких не поширюється дія мораторію на проведення перевірок, його дохід за попередні роки не перевищує 20 мільйонів гривень, а також позивач не надавав заяви на проведення перевірки, у відповідача було відсутнє відповідне судове рішення, а також вимоги Кримінального процесуального кодексу України не застосовуються до даних правовідносин, суд приходить до висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність з питань повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи з фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року, що проведена у 2016 році, є протиправною.
Адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI визначено, що адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката із здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідно до абзацу другого підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу незалежна професійна діяльність участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній, або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до вимог підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу Україну, платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
У пункті 164.1 статті 164 Податкового кодексу Україну визначено, що базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.
Пунктом 178.3 статті 178 Податкового кодексу Україну встановлено, що оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.
Рішенням Вищої кваліфікаційної комісії адвокатури № VІ/4-97 від 18.03.2011 року визначено, що адвокатська діяльність не є господарською і, зокрема, підприємницькою у значенні статті 3 Господарського кодексу України, а адвокат не є суб'єктом господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність.

Узагальнююча податкова консультація щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), яка затверджена наказом ДПС України від 24.12.2012 року за № 1185 визначає, що до витрат адвоката можуть бути віднесені, зокрема: орендна плата за користування приміщенням, яке є робочим місцем адвоката, у тому числі його поточний ремонт, обладнання пандусу для підїзду інвалідів; технічне забезпечення діяльності робочого місця адвоката та його обслуговування (охоронна та пожежна сигналізація, вогнестійкий сейф, інформаційна вивіска, металеві двері або металеві ролети); обслуговування технічного обладнання (комп'ютери, у тому числі їх програмне забезпечення, принтери, сканер, ксерокс, факс, телефон тощо); витрати на виготовлення печаток та штампів, а також їх заміну; сплата щорічних внесків адвокатів на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування; відкриття рахунків у банках та їх розрахунково-касове обслуговування (депозитні рахунки); оплата праці та обов'язкові нарахування на фонд оплати праці помічників, секретарів, стажистів (найманих працівників); проходження підвищення кваліфікації адвокатом; участь у короткотермінових семінарах, симпозіумах, науково-практичних конференціях; удосконалення професійної майстерності. Придбання та передплата юридичної літератури (книг, журналів, дисків, програм тощо); витрати на збирання доказів, отримання висновків спеціалістів (експертів) відповідно до умов договору про надання правової допомоги; витрати на користування електронною базою законодавства; витрати на підключення та користування мережею Інтернет; виготовлення бланків (у тому числі ордерів) із зазначенням прізвища, імені та по батькові адвоката, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; придбання канцелярського приладдя; сплата адвокатами внесків до Пенсійного фонду України, у тому числі на користь найманих працівників, та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування; програмне забезпечення; поштові та кур'єрські послуги, необхідні для виконання адвокатської діяльності; витрати на послуги телекомунікаційного звязку, електронні цифрові підписи для ведення бухгалтерського та податкового обліку та для подання податкової звітності, звітності до органів статистики, Пенсійного Фонду України, інших фондів загальнообов'язкового державного страхування.

Перевіркою самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 встановлено, що його чистий оподатковуваний дохід за 2014 рік складає 293 500,00 грн. у звязку з цим, сума не сплаченого податку на доходи фізичних осіб 46 971,84 грн. Даного висновку відповідач приходить з огляду на відсутність під час перевірки доказів щодо існування витрат за 2014 рік та відсутності поданої податкової декларації.

У пункті 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

З наданих до суду доказів, письмових пояснень та акту перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року, судом встановлено, що протягом 2014 року адвокат ОСОБА_3 отримував дохід у загальному розмірі 293 500,00 грн., а саме:

- травень 13 000,00 грн.;

- липень 240 000,00 грн.;

- серпень 8 000,00 грн.;

- вересень 8 000,00 грн.;

- жовтень 8 500,00 грн.;

- листопад 8 000,00 грн.;

- грудень 8 000,00 грн.

Позивачем також надано до суду копії первісної документації щодо сплати витрат адвокатом ОСОБА_3 протягом 2014 року на загальну суму 239 967,78 грн., у які входять витрати щодо оплати поточного ремонту, комунальних платежів, адвокатських внесків та іншого, а саме:

- лютий 2 380,00 грн.;

- березень 21 463,08 грн.;

- квітень 1 487,70 грн.;

- травень 11 140,8грн.;

- червень 97,42 грн.;

- липень 42 533,78 грн.;

- вересень 158 735,00 грн.;

- жовтень 2 130,00 грн.

Отже, суд погоджується з розрахунками позивача, що його загальний річний оподатковуваний дохід як адвоката за 2014 рік складає:

293 500,00 грн. 239 967,78 грн. = 53 532,22 грн.

У звязку з вищевикладеним, сума податку на доходи фізичної особи адвоката ОСОБА_3 за 2014 рік повинна складати:

53 532,22 грн. * 0,15 (15 %) = 8 029,83 грн.

Перевіркою самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 встановлено, що його чистий оподатковуваний дохід за 2015 рік складає 383 000,00 грн. у звязку з цим, сума не сплаченого податку на доходи фізичних осіб 69 292,08 грн. Даного висновку відповідач приходить з огляду на відсутність під час перевірки доказів щодо існування витрат за 2015 рік та відсутності поданої податкової декларації.

У пункті 167.1 статті 167 Податкового кодексу України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

З наданих до суду доказів та письмових пояснень судом встановлено, що протягом 2015 року адвокат ОСОБА_3 отримував дохід у загальному розмірі 333 000,00 грн., а саме:

- січень 8 000,00 грн.;

- грудень 325 000,00 грн.

Даний дохід адвокат отримав від контрагентів за надані юридичні послуги, про це також зазначається у акті перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року, проте, відповідачем жодним чином в акті не обґрунтовується додаткові 50 000,00 грн. доходу у 2015 році, які Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, донараховала позивачу.

У звязку з тим, що відсутні документальні підтвердження отримання адвокатом ОСОБА_3 у 2015 році доходу у розмірі 383 000,00 грн., суд приходить до висновку, що дохід позивача за 2015 рік складав 333 000,00 грн.

Позивачем також надано до суду копії первісної документації щодо сплати витрат адвокатом ОСОБА_3 протягом 2015 року на загальну суму 283 200,66 грн., у які входять витрати щодо оплати поточного ремонту, комунальних платежів, адвокатських внесків та іного, а саме:

- січень 8 000,00 грн.;

- лютий 2 380,00 грн.;

- квітень 16 699,00 грн.;

- жовтень 26 200,69 грн.;

- листопад 772,36 грн.;

- грудень 230 099,00 грн.

Отже, суд погоджується з розрахунками позивача, що його загальний річний оподатковуваний дохід як адвоката за 2015 рік складає:

333 000,00 грн. 283 200,66 грн. = 49 799,34 грн.

У звязку з вищевикладеним, сума податку на доходи фізичної особи адвоката ОСОБА_3 за 2015 рік повинна складати:

49 799,34 грн. * 0,18 (18 %) = 8 963,88 грн.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, штрафна санкція по податку на доходи фізичної особи адвоката ОСОБА_3 за 2013-2015 роки повинна складати:

17 493,21 грн. (499,50 грн. + 8 029,83 грн. + 8 963,88 грн.) * 0,25 (25 %) = 4 373,30 грн.

Суд приходить до висновку, що самозайнятій особі адвокату ОСОБА_3 належить до сплати податку на доходи фізичних осіб з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій за період 2013-2015 роки:

17 493,21 грн. (499,50 грн. + 8 029,83 грн. + 8 963,88 грн.) + 4 373,30 грн. = 21 866,51 грн.

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Р» від 25.10.2016 року № НОМЕР_3, підлягає частковому скасуванню на суму 123 463,39 грн., з яких:

- за основним платежем скасовується на суму 98 770,71 грн.;

- за штрафними (фінансовими) санкціями скасовується на суму 24 692,68 грн.

Перевіркою самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 встановлено, що чистий оподатковуваний дохід за 2015 рік складає 383 000,00 грн. у звязку з цим, сума несплаченого до бюджету військового збору за 2015 рік складає 5 745,00 грн.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України» від 31.07.2014 року № 1621-VII, підрозділ 10 розділу ХХ Перехідних положень Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями доповнено пунктом 16-1, яким тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлено військовий збір.

Водночас Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності з 01.01.2015 року, оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України (пункт 16-1 підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України).

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Податкового кодексу України (підпункт 1.1 пункт 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України), а саме:

фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні;

податковий агент.

Об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України (підпункт 1.2 пункт 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України).

У підпункті 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України визначено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від обєкта оподаткування.

Отже, з огляду на те, що суд погодився з розрахунками позивача та визначив, що загальний річний оподатковуваний дохід адвоката ОСОБА_3 за 2015 рік дорівнює 49 799,34 грн., сума належного до сплати свійського збору складає:

49 799,34 грн. * 0,015 (1,5 %) = 746,99 грн.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).

Оскільки адвокат ОСОБА_3 своєчасно не сплатив суму війського збору за 2015 рік, штрафна санкція складає:

746,99 грн. * 0,25 (25 %) = 186,75 грн.

Суд приходить до висновку, що адвокату ОСОБА_3 належить до сплати військового збору з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій за 2015 рік:

746,99 грн. + 186,75 грн. = 933,74 грн.

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Р» від 25.10.2016 № НОМЕР_4 щодо сплати військового збору підлягає частковому скасуванню на суму 6 247,51 грн., з яких:

- за основним платежем скасовується на суму 4 998,01 грн.;

- за штрафними (фінансовими) санкціями скасовується на суму 1 249,50 грн.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно із частиною 2 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до змісту частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Судом встановлено, що у період 2013, 2014 та 2015 років розмір єдиного внеску складав 34,7 % визначеної пунктами 2 та 3 частини 1 статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (ч. 11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно змісту абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, єдиний внесок нараховується для платників, зазначених пункті 5 частини 1 статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

З аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що особи, які провадять незалежну професійну адвокатську діяльність зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік за ставкою 34,7 % від суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, не менше за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Також суд приходить до висновку, що за місяць, у якому не отримано дохід (прибуток) єдиний внесок може не нараховуватись.

У акті перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року визначено, що за 2013 рік сума чистого доходу самозайнятої особи ОСОБА_3 за рік складає 3 330,00 грн., у звязку з чим, перевіряючі вважають, що сума чистого доходу самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 за кожен місяць складає 277,50 грн. (3 330,00 грн. / 12 місяців).

Судом встановлено, що 2013 році мінімальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок з січня по листопад складала 1 147,00 грн, у грудні 1 218,00 грн., у звязку з чим мінімальна сума до сплати єдиного внеску з січня по листопад становила 398,01 грн., у грудні 422,65 грн.

В акті перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року відповідач робить висновок, що оскільки сума чистого доходу самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 за кожен місяць у 2013 році складає 277,50 грн., то сума доходу на який нараховується єдиний внесок у 2013 році складає з січня по листопад 1 147,00 грн, а у грудні 1 218,00 грн., у звязку з чим, сума нарахованого єдиного внеску з січня по листопад 398,01 грн., а у грудні 422,65 грн.

З наданих до суду письмових пояснень та доказів, судом встановлено, що у 2013 році самозайнята особа адвокат ОСОБА_3 отримав чистий дохід (прибуток), що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та є обєктом оподаткування єдиним внеском, лише у грудні у розмірі 3 330,00 грн.

З огляду на викладене, сума єдиного внеску самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3, що підлягає сплаті за 2013 рік складає:

3 330,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 1 155,51 грн.

В акті перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року визначено, що за 2014 рік сума чистого доходу самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 за рік складає 293 500,00 грн., у звязку з чим, перевіряючі вважають, що сума чистого доходу самозайнятої особи ОСОБА_3 з січня по серпень складає 24 458,33 грн., а з вересня по грудень 24 458,34 грн. (293 500,00 грн. / 12 місяців).

Судом встановлено, що 2014 році мінімальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок складала 1 218,00 грн., у звязку з чим мінімальна сума до сплати єдиного внеску становила 422,65 грн., а максимальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок складала 20 706,00 грн., у звязку з чим максимальна сума до сплати єдиного внеску становила 7 184,98 грн.

У акті перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року відповідач робить висновок, що оскільки сума чистого доходу самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 з січня по серпень 2014 року складає 24 458,33 грн., а з вересня по грудень 2014 року 24 458,34 грн., то сума доходу на який нараховується єдиний внесок у 2014 році складає за кожен місяць 20 706,00 грн., у звязку з чим, сума нарахованого єдиного внеску за кожен місяць 2014 року 7 184,98 грн.

З аналізу наданої до суду первісної документації та письмових пояснень самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 судом встановлено, що у 2014 році сумою доходу на який нараховується єдиний внесок були наступні показники:

- травень 1 859,20 грн.;

- липень 20 706,00 грн.;

- серпень 8 000,00 грн.;

- жовтень 6 370,00 грн.;

- листопад 8 000,00 грн.;

- грудень 8 000,00 грн.

Отже, сумою єдиного внеску самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 у 2014 році, яка належить до сплати є:

- травень 1 859,20 грн. * 0,347 (34,7 %) = 645,14 грн.;

- липень 20 706,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 7 184,98 грн.;

- серпень 8 000,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 2 776,00 грн.;

- жовтень 6 370,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 2 210,39 грн.;

- листопад 8 000,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 2 776,00 грн.;

- грудень 8 000,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 2 776,00 грн.

У січні, лютому, березні, квітні, червні, вересні 2014 року самозайнята особа адвокат ОСОБА_3 доходу (прибутку) не мав, у звязку з чим єдиний внесок за дані місяці не нараховується.

З огляду на викладене, загальна сума єдиного внеску самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3, яка належить до сплати за 2014 рік складає:

645,14 грн. + 7 184,98 грн. + 2 776,00 грн. + 2 210,39 грн. + 2 776,00 грн. + 2 776,00 грн. = 18 368,51 грн.

У акті перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року визначено, що за 2015 рік сума чистого доходу самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 за рік складає 383 000,00 грн., у звязку з чим, перевіряючі вважають, що сума чистого доходу самозайнятої особи ОСОБА_3 за кожен місяць складає 31 916,67 грн. (383 000,00 грн. / 12 місяців).

Судом встановлено, що 2015 році мінімальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок з січня по серпень складала 1 218,00 грн., з вересня по грудень 1 378,00 грн., у звязку з чим мінімальна сума до сплати єдиного внеску з січня по серпень становила 422,65 грн., з вересня по грудень 478,17 грн., а максимальна сума доходу, на який нараховувався єдиний внесок з січня по серпень складала 20 706,00 грн., з вересня по грудень 23 426,00 грн., звязку з чим максимальна сума до сплати єдиного внеску з січня по серпень становила 7 184,98 грн., з вересня по грудень 8 128,82 грн.

У акті перевірки № 1414/13-06/НОМЕР_1 від 07.10.2016 року відповідач робить висновок, що оскільки сума чистого доходу самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 за кожен місяць 2015 року складає 31 916,67 грн., то сума доходу на який нараховується єдиний внесок у 2015 році складає з січня по серпень 20 706,00 грн., з вересня по грудень 23 426,00 грн., у звязку з чим, сума нарахованого єдиного внеску з січня по серпень 2015 року становить 7 184,98 грн., з вересня по грудень 2015 року 8 128,82 грн.

З аналізу наданої до суду первісної документації та письмових пояснень самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 судом встановлено, що у 2015 році сумою доходу на який нараховується єдиний внесок були наступні показники:

- грудень 23 426,00 грн.

Отже, сумою єдиного внеску самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3 у 2015 році, яка належить до сплати є:

- грудень 23 426,00 грн. * 0,347 (34,7 %) = 8 128,82 грн.

У період з січня по листопад 2015 року самозайнята особа адвокат ОСОБА_3 доходу (прибутку) не мав, у звязку з чим єдиний внесок за дані місяці не нараховується.

З огляду на викладене, загальна сума єдиного внеску самозайнятої особи адвоката ОСОБА_3, яка належить до сплати за 2015 рік складає 8 128,82 грн.

Суд приходить до висновку, що самозайнятій особі адвокату ОСОБА_3 належить до сплати єдиного внеску за період 2013-2015 років:

1 155,51 грн. + 18 368,51 грн. + 8 128,82 грн. = 27 652,84 грн.

На підставі вищезазначеного, вимога Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 07.10.2016 № Ф-, щодо сплати недоїмки по єдиному внеску, підлягає частковому скасуванню на суму 152 362,81 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (тобто для правовідносин щодо нарахування єдиного внеску за 2013 та 2014 року), за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Згідно ж пункту 3 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (тобто для правовідносин щодо нарахування єдиного внеску за 2015 рік), за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

З огляду на викладене, штрафна санкція за донарахування єдиного внеску за 2013 рік повинна складати:

1 155,51 грн. * 0,05 (5%) * 3 (три звітні періоди) = 173,33 грн.

Штрафна санкція за донарахування єдиного внеску за 2014 рік повинна складати:

18 368,51 грн. * 0,05 (5%) * 2 (два звітні періоди) = 1 836,85 грн.

Штрафна санкція за донарахування єдиного внеску за 2015 рік повинна складати:

8 128,82 грн. * 0,1 (10 %) * 1 (один звітний період) = 812,88 грн.

На підставі зазначеного, судом встановлено, що загальна штрафна санкція за донарахування фіскальним органом єдиного внеску за 2013, 2014 та 2015 роки становить:

173,33 грн. + 1 836,85 грн. + 812,88 грн. = 2 823,06 грн.

Отже, рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 25.10.2016 року № НОМЕР_2, про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску, підлягає частковому скасуванню на суму 15 518,56 грн.

Згідно з пунктом1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем при розгляді справи не було доведено правомірності оскаржуваних рішень.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними і скасування вимоги та податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Р» від 25 жовтня 2016 року за № НОМЕР_3, а саме в частині нарахування ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) податкових зобовязань по сплаті податку на доходи фізичних осіб за 2013, 2014, 2015 роки на суму 123 463,39 грн. (сто двадцять три тисячі чотириста шістдесят три гривні 39 копійок) з яких:

- за основним платежем скасовується на суму 98 770,71 грн. (девяносто вісім тисяч сімсот сімдесят гривень 71 копійка);

- за штрафними (фінансовими) санкціями скасовується на суму 24 692,68 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот девяносто дві гривні 68 копійок).

Визнати протиправним та частково скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві форми «Р» від 25 жовтня 2016 року № НОМЕР_4, а саме в частині нарахування ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) податкових зобовязань по сплаті воєнного збору за 2015 рік на суму 6 247,51 грн. (шість тисяч двісті сорок сім гривень 51 копійка) з яких:

- за основним платежем скасовується на суму 4 998,01 грн. (чотири тисячі девятсот девяносто вісім гривень 01 копійка);

- за штрафними (фінансовими) санкціями скасовується на суму 1 249,50 грн. (одна тисяча двісті сорок девять гривень 50 копійок).

Визнати протиправною та частково скасувати вимогу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 07 жовтня 2016 року № Ф-, а саме в частині нарахування ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) недоїмки по єдиному внеску за 2013, 2014, 2015 роки на суму 152 362,81 грн. (сто пятдесят дві тисячі триста шістдесят дві гривні 81 копійка).

Визнати протиправним та частково скасувати рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 25 жовтня 2016 року № НОМЕР_2, про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником податків своєчасно не нарахованого єдиного внеску, а саме в частині застосування штрафних санкцій за донарахування фіскальним органом своєчасно не нарахованого ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) єдиного внеску за 2013, 2014, 2015 роки, на суму 15 518,56 грн. (п'ятнадцять тисяч пятсот вісімнадцять гривень 56 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1