Справа № 802/1588/18-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 липня 2018 р. Справа № 802/1588/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Краєвської Ілони Володимирівни,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправним розпорядження та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1С.) з адміністративним позовом до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі - відповідач, Шаргородське ОУПФУ у Вінницькій області) про визнання протиправним розпорядження та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 07.09.2017 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком, як особа якій 05.09.2017 виповнилось 60 років. В свою чергу, відповідач повідомив позивача про нарахування йому пенсії у розмірі 1599,00 грн., разом з тим, у листі від 02.11.2017 за №57-К, зазначив що під час обрахунку пенсії позивачу був застосований обмежувальний коефіцієнт (5,6). Не погоджуючись з таким обрахунком пенсії, позивач у період з 14.11.2017 по 22.12.2017 неодноразово звертався до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявами про перерахунок (донарахування, допризначення) пенсії з 06.09.2017 без застосування обмежувального коефіцієнту (5,6). У відповідь на заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідач супровідним листом від 29.12.2017 за №89-К надіслав позивачу ОСОБА_3 №150495 від 28.11.2017 про відмову в перерахунку пенсії без застосування обмежувального коефіцієнту (5,6) при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії, в зв'язку з відсутністю довідки про заробітну плату за результатами роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 за №306 та документів, які б були підставою для виплати заробітної плати на протязі 1986-1992 років за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці.

На думку позивача, така відмова є протиправною, у зв'язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою від 06.06.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив (вх. №27955 від 05.07.2018) та додаткових письмових поясненнях, наданих та долучених до матеріалів справи в судовому засіданні 27.06.2018.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, що викладенні у відзиві на позовну заяву (вх. №26073 від 23.06.2018) та запереченнях на відповідь на відзив (вх. №28545 від 10.07.2018).

Суд, заслухавши пояснення позивача, доводи представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 07.09.2017 позивач звернувся до Шаргородського ОУПФУ у Вінницької області із заявою про призначення йому пенсії за віком, як особі, якій 05.09.2017 виповнилось 60 років.

Разом із заявою від 07.09.2017 позивач до пенсійного фонду подав наступні копії документів, а саме: військовий квиток, диплом (свідоцтво, атестат) про навчання, довідку з ДПІ про облік як суб'єкт підприємницької діяльності, довідку № 247 від 22.08.2017 року про заробітну плату за період страхового стажу і роботи з 15.12.1986 року по 24.06.1992 року, тобто до 01.07.2000, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, Документ про місце проживання (реєстрації) особи, паспор/посвідку, трудову книжку (а.с. 11-13, 23-24, 27-30).

На звернення позивача від 07.09.2017 щодо перерахунку пенсії управлінням було надано відповідь у формі листа від 02.11.2017 за № 57-К, в якому зазначило, що відповідачем, на підставі направлення від 29.09.2017 за №270 відповідно до ст. 64 Закону України від 09.07.2003 за №1058-IV"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" проведена зустрічна перевірка в управлінні агропромислового розвитку Шаргородської РДА по питанню достовірності видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 22.08.2017 за №247 за період роботи з 01.12.1986 по 31.08.1992 ОСОБА_1, про що складено відповідний акт № 384 від 29.09.2017 року, згідно висновків якого розбіжностей в нарахованій позивачу заробітній платі не виявлено, а в загальну суму нарахованої йому заробітної плати включено - основна заробітна плата, лікарняні та відпускні (а.с. 10).

Повідомлено позивача, що відповідно до матеріалів пенсійної справи загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становить 35 років 10 місяців і 12 днів, а уточнений розмір пенсії становив і становить на даний час 1599,00 гривень.

Крім того, доведено до відома заявника про застосування пенсійним фондом обмежувального коефіцієнту (5,6) при призначенні (допризначенні) ОСОБА_1 пенсії, відповідно: в липні 1988 року; в квітні, червні, листопаді та грудні 1989 року; у грудні 1990 року; у грудні 1991 року.

Вважаючи застосування обмежувального коефіцієнту (5,6) при визначенні заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 14.11.2017, 04.12.2017 та 22.12.2017 було подано відповідачу заяви про перерахунок (донарахування, допризначення) його пенсії з 06.09.2017, враховуючи подану ще 07.09.2017 довідку № 247 від 22.08.2017 року про заробітну плату у 1986-1992 роках, до якої додано наступні документи: копії заяви від 06.11.2017, листа Управління агропромислового розвитку від 08.11.2017 за № 367, наказу від 15.12.1986 за № 64-к про прийом ОСОБА_1 на посаду, наказу від 26.09.1988 за № 31-ОК про надання ОСОБА_1 відпустки, наказу від 29.06.1989 за № 19-ОК про надання ОСОБА_1 відпустки, з титульного аркушу та його особового рахунку за 1987 рік, з титульного аркушу та його особового рахунку за 1988 рік, з титульного аркушу та його особового рахунку за 1989 рік, з титульного аркушу та його особового рахунку за 1990 рік, з титульного аркушу та його особового рахунку за 1991 рік, з наказу від 24.06.1991 за № 5-к про штатний розпис на 1991 рік (а.с. 36-50, 55).

На вказані звернення позивача щодо перерахунку пенсії управлінням було надано відповіді від 20.11.2017 за №72-К, в якій повідомлено позивачу, що наданий ним до заяви від 14.11.2017 пакет документів підтверджує виплату заробітної плати, яка зазначена в довідці про заробітну плату від 22.08.2017 за № 247. При цьому зазначено про неможливість проведення перерахунку пенсії без обмеження коефіцієнтом 5,6 розміру середньомісячної заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 за №306, позаяк у позивача відсутня довідка встановленого зразка про заробітну плату за результатами роботи. В подальшому пощивач також отримав відповідь від 13.12.2017 за №80-К, а також оскаржувану в даній справі відповідь від 29.12.2017 за №89-К, тобто розпорядження № 150495 від 28.11.2017 про відмову в перерахунку пенсії (а.с. 85-86), яка мотивована відсутністю довідки про заробітну плату за результатами роботи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2005 року № 306 та документів, які були б підставою для виплати заробітної тати на протязі 1988 - 1991 років за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці.

Вважаючи вказане розпорядження № 150495 від 28.11.2017 протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Шаргородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 150495 від 28.11.2017 про відмову в проведенні з 06.09.2017 перерахунку (допризначення, обчислення) ОСОБА_1 пенсії за віком без застосування обмежувального коефіцієнта 5,6 при визначенні моєї заробітної плати в березні та липні 1988 року, в квітні, червні, листопаді та грудні 1989 року, в грудні 1990 року та в грудні 1991 року, нарахованих і виплачених мені в Шаргородському районному агропромисловому обєднанні м. Шаргород Вінницької області для розрахунку середньої заробітної плати при призначенні та перерахунку йому пенсії;

- зобовязати Шаргородське обєднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області здійснити перерахунок (допризначення, обчислення) та виплату ОСОБА_1 пенсії з 06.09.2017 за віком без застосування обмежувального коефіцієнта 5,6 при визначенні моєї заробітної плати в березні та липні 1988 року, в квітні, червні, листопаді та грудні 1989 року, в грудні 1990 року та в грудні 1991 року, нарахованих і виплачених мені в Шаргородському районному агропромисловому обєднанні м. Шаргород Вінницької області для розрахунку середньої заробітної плати при призначенні та перерахунку йму пенсії.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходив з наступного.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплат пенсій визначені Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

Відповідно до ст.40 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування для обчислення пенсії враховується заробітна плата за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.2016 року або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 кал. місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 кал. місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв.

Згідно частини 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності Законом №1058, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Згідно абзацу 2 частини 2 статті 41 Закону №1058 для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 20.04.2005 затвердив Постановою №306 Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць. Дія цього порядку поширюється на осіб, що до 01.07.1998 отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць:

- тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування;

- творчих працівників (архітекторів, художників, артистів, музикантів, композиторів, критиків, мистецтвознавців, письменників, кінематографістів).

Відповідно до п.3 Порядку, для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу), що виплачена за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць (далі - робота), особа звертається із заявою до управління

в якому зберігається пенсійна справа особи у разі подання заяви особою, якій вже призначено пенсію;

за місцем подання заяви про призначення пенсії - у разі звернення особи за призначенням пенсії.

Відповідно до п.4 даного Порядку до заяви додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи. Таким документом може бути довідка підприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи. Підставою для виплати заробітної плати за результатами виконаної роботи, що зазначаються в довідці, може бути : законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи.

З відомостей що містяться в трудовій книжці серії БТ-1 №0013158 слідує, що позивач працював головним спеціалістом по правовому обслуговуванню в Шаргородському районному агропромисловому об'єднанні (РАПО). Фактично, це був орган управління сільським господарством. При цьому, в пункті п.1.5 позивач стверджує про віднесення періоду роботи працівників у даній структурі управління до державної служби.

Суд критично оцінює дані посилання позивача та звертає увагу на наступне.

Міністерством аграрної політики затверджено та погоджено Міністерством праці та соціальної політики України Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників (сільське господарство та пов'язані з ним послуги, загальні професії сільського господарства, кваліфікаційні характеристики), серед яких відсутня професія спеціаліста по правовому обслуговуванню. Сільське господарство - галузь економіки, що призначена для забезпечення населення продовольством і отримання сировини для промисловості. Сільське господарство - обробка землі (для отримання врожаїв) і вирощування свійських тварин.

Таким чином, позивач, який прийнятий на роботу в орган управління сільським господарством РАПО головним спеціалістом по правовому обслуговуванню, за посадою не відноситься до працівників сільського господарства. В вищезазначеному Довіднику такої професії не передбачено.

Також, як вже зазначалось вище, ОСОБА_1 14.11.2017 надав до пенсійного фонду заяву про проведення перерахунку пенсії з врахуванням всього розміру заробітної плати, яка вказана в довідці від 22.08.2017 № 247 (довідку подавав з заявою про призначення пенсії). До заяви позивач додав перелік документів, в жодному з яких не зазначено підстави для виплати заробітної плати за результатами виконаної роботи в місяцях, де розмір заробітної плати перевищує 5.6 розміру середньої заробітної плати в Україні.

Крім того, суд зауважує, що Постановою КМУ від 20.04.2005 року №306 затверджено зразок Додатку до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць. Втім, позивачем при звернення до Шаргородського ОУПФУ у Вінницькій області відповідної довідки не було надано.

Також, заробітна плата (вказана в звичайній довідці), а саме висока заробітна плата в березні 1988 року - по довідці 0,01248, в особовому рахунку 225.00 та 1023.0 - не підтверджується належними документами; в липні 1988 року - по довідці 0,01125 - не підтверджується належними документами. Окремо за особовим рахунком в іншій графі вказано 900.00 премія, однак в довідці ця сума не зазначена; в квітні 1989 року - по довідці 0,01351, в т. ч. за особовим рахунком 1126.00 - доплата, не підтверджується належними документами; в червні 1989 року - по довідці 0,02065 - не підтверджується належними документами. Окремо за особовим рахунком в іншій графі вказано 436.00 за відпустку, 1350.00 - премія, однак в довідці ця сума не зазначена; в листопаді 1989 року - по довідці 0, 01475, в т. ч. за особовим рахунком 1250.0 - доплата, не підтверджується будь-якими нормативно-правовими документами; в грудні 1989 року - по довідці 0,01725, не підтверджується належними документами. Окремо за особовим рахунком в іншій графі вказано 1500 - премія, однак в довідці ця сума не зазначена; в грудні 1990 року - по довідці 0,01948, не підтверджується належними документами. Окремо за особовим рахунком в іншій графі вказано 1598 - премія, однак в довідці ця сума не зазначена; в грудні 1991 року - по довідці 0,03840, не підтверджується належними документами. Окремо за особовим рахунком в іншій графі вказано 2970 - премія та 110.08 перерахунок з.п., однак в довідці ця сума не зазначена.

Таким чином, в особових рахунках не зазначено які підстави для виплати цих сум та за результатами якої роботи.

Також слід зазначити, що Указом Президента України № 506/98 від 25.05.1998 «Про обмеження максимальної величини фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів» (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що максимальна величина фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких відповідно до законів України справляються збори (внески) до Фонду соціального страхування України, Державного фонду сприяння зайнятості населення, Пенсійного фонду України та Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення, для цілі визначення розміру цих зборів (внесків), встановлюється КМ України і переглядається в міру зростання середнього рівня заробітної плати (доходів) працівників, зайнятих в галузях економіки.

Згідно п.1 постанови КМ України № 1064 від 13.07.1998 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів» встановлено максимальну величину фактичних витрат суб'єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу у розмірі 1000 гривень на місяць у розрахунку на одного працюючого, з яких відповідно до законів України справляються збори (внески) до Фонду соціального страхування, державного фонду сприяння зайнятості населення, Пенсійного фонду і Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення.

Таким чином, якщо заробітна плата перевищує максимальну величину, з якої нараховується збір, для розрахунку індивідуального коефіцієнта заробітку та обчислення пенсії враховуються наступні суми: до 01.07.1998р. - 5,6 середньої заробітної плати, після 01.07.1998р. - 1000 грн.; у подальшому вказані питання регулювалися окремими урядовими постановами.

Водночас, спірні правовідносини стосуються призначення та перерахунку пенсії; останні виникають в момент виникнення в особи права на призначення пенсії та її перерахунок. У розглядуваному випадку позивачу призначено пенсію 06.09.2017, а відтак пенсійним органом правомірно застосовано до розглядуваних правовідносин ч.2 ст.41 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», норми якого чітко та однозначно (без виключень) передбачають застосування обмеження 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум для періодів до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір).

При цьому, суд критично ставиться до посилань позивача на те, що під час отримання ним заробітної плати за період з 15.12.1986 по 24.06.1992 не існувало обмежень максимальної величини заробітної плати, оскільки у вказаний період не виникало правовідносин щодо призначення або перерахунку пенсії позивача.

Також зміни, які були внесені до п.2 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (пункт був доповнений абзацом другим) відповідно до Закону України № 2343-IV від 13.01.2005р. стосуються осіб, які отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць. Тобто, її дія на розглядуваний випадок не поширюється.

Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд приходить до переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми сплачено судового збору при звернені до суду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (вул. Героїв Майдану, буд. 162, м. Шаргород, Вінницька область, 23500).

Відповідач: Шаргородське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Героїв Майдану, буд. 222, м. Шаргород, Вінницька область, 23500).

Повний текст рішення виготовлено: 27.07.2018

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя:

Секретар: