Справа № 820/4272/17
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

23 липня 2018 р. справа №820/4272/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар'єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Принцевській Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд скасувати податкові повідомлення - рішення Головного Управління ДФС у Харківській області:

- № від 01.06.2017, в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій - 40360,12 грн.;

- № від 01.06.2017, в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем військовий збір у сумі штрафних санкцій - 5583,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Філія "Дергачівський райавтодор" ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", стосовно якої податковим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення, є відокремленим підрозділом Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" та не має статусу юридичної особи. Водночас, позивач зазначив, що ДП "Харківський облавтодор" ВАТ "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні дороги України", як головне підприємство не заперечує проти висновків акту перевірки в частині встановлених порушень щодо несплати (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати доходів протягом 2014-2016 років. Проте, не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями від 01.06.2017 № та №, в частині застосування підвищених розмірів штрафних санкцій в розмірі 50% та 75%, на підставі п. 127.1 ст. 127 ПК України, оскільки факти повторного порушення філією позивача, протягом 1095 днів, не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб жодним актом перевірки не встановлено, і як наслідок, податкові повідомлення - рішення, якими Філії були б збільшені суми грошового зобов'язання двічі, тричі протягом 1095 днів, що передували прийняттю оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, не приймалися.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - ОСОБА_2 через канцелярію суду надішли письмові заперечення на адміністративний позов, в яких представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що під час спірних правовідносин відповідач діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством. Також представник відповідача зазначила, що, якщо виплата доходу передувала сплаті податку, податковий агент має нести відповідальність на підставі статті 127 Кодексу. При цьому, розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості вчинених порушень протягом певного періоду часу. Кваліфікуючою ознакою (повторюваністю) застосування збільшених розмірів штрафів, визначених ст. 127 Кодексу, є допущення податковим агентом декількох правопорушень, передбачених диспозицією цієї статті (ненарахування, неутримання та/або несплата податків), протягом 1095 днів, а не факт їх виявлення (визначення) контролюючим органом. Отже, у разі виявлення під час однієї перевірки податкового агента декількох випадків ненарахування (неутримання, несплати) сум податку під час виплати доходу на користь громадян, застосуванню підлягають збільшені розміри штрафних санкцій, передбачені ст. 127 Кодексу, відповідно до кількості вчинених податкових правопорушень.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на наведені у письмових запереченнях на позов та додаткових поясненнях обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Філія "Дергачівський райавтодор" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" є відокремленим підрозділом Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" та не має статусу юридичної особи (а.с.104).

Водночас, суд зазначає, що Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" зареєстровано як юридична особа Виконавчим комітетом Харківської міської ради (а.с.81-82), перебуває на податковому обліку як платник податків та зборів.

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 29.07.2013 серії АБ №717008, видами діяльності за КВЕД-2010 Філії "Дергачівський райавтодор" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" є допоміжне обслуговування наземного транспорту; вантажний автомобільний транспорт; транспортне обслуговування вантажів; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; будівництво доріг і автострад (а.с.80).

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку філії "Дергачівський райавтодор" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016, іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016.

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 18.05.2017 №3749/20-40-14-06-08/03447262 (а.с.10-45), у висновках якого встановлено порушення: п.п. 168.1.2, п.п.168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. "а" п. 176.2 ст. 176, а саме неперерахування утриманого податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати оподатковуваного доходу за попередній період (серпень - грудень 2012р.) в сумі 48759,81 грн., за січень 2013 року в сумі 13145,72 грн., за лютий 2013 р. в сумі 9251,92 грн., за березень 2013р. в сумі 8757,73 грн., за квітень 2013р. в сумі 11460,50 грн., за травень 2013р. в сумі 15933,49 грн., за липень 2013р. в сумі 14279,41 грн., за січень 2014р. в сумі 6325,01 грн., за лютий 2014 р. в сумі 9829,04 грн., за березень 2014р. в сумі 3199,84 грн., за лютий 2016р. в сумі 25940,57 грн., за березень 2016р. в сумі 24821,62 грн.. за квітень 2016 р. в сумі 28957,95 грн.; п.п. 168.1.2, п.п.168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п.п. "а", п.п. "ґ" п. 176.2 ст. 176, п. 16-1 підрозділ 10 розділ ХХ ПК України, а саме неперерахування утриманого військового збору до або під час виплати оподаткованого доходу за вересень 2014р. в сумі 334,01 грн., за січень 2016 р. в сумі 691,62 грн., за лютий 2016 р. в сумі 2746,60 грн., за березень 2016 р. в сумі 2068,47 грн., за квітень 2016 р. в сумі 2413,17 грн.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДФС у Харківській області винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 01.06.2017 №, яким на суму грошового зобов'язання з податку на доходи нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 46785,12 грн., а також пені в розмірі 1675,77 грн. (а.с.46-47);

- від 01.06.2017 №, яким на суму грошового зобов'язання з військового збору нараховано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5728,80 грн., а також пені в розмірі 203,68 грн. (а.с.49-50).

Перевіряючи обґрунтованість висновків ГУ ДФС у Харківській області, викладені в акті перевірки від 18.05.2017 №3749/20-40-14-06-08/03447262, а також правомірність нарахованих штрафних санкцій та пені за оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями від 01.06.2017 № та №, суд встановив наступне.

Як вбачається з акту перевірку, в ході перевірки податковим органом встановлено, що філією "Дергачівський райавтодор" неперерахування утриманого податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати оподаткованого доходу за попередній період (серпень - грудень 2012 р.), січень - травень 2013 року, липень 2013 року, січень - березень 2014 року, лютий -квітень 2016 року, а також неперерахування утриманого військового збору до або під час виплати оподаткованого доходу за вересень 2014, січень - квітень 2016 року.

В ході судового розгляду представником позивачем не заперечувався факт несплати до або під час виплати заробітної плати працівникам податку на доходи фізичних осіб та військового збору у вказані періоди. Проте, позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями в частині застосування підвищених розмірів штрафних санкцій в розмірі 50% та 75%, на підставі п. 127.1 ст. 127 ПК України, оскільки факти повторного порушення філією позивача, протягом 1095 днів, а саме не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб жодним актом перевірки не встановлено, і як наслідок, податкові повідомлення - рішення, якими Філії були б збільшені суми грошового зобов'язання двічі, тричі протягом 1095 днів, що передували прийняттю оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, не приймалися.

Відповідно до п.п.14.1.180 п.14.1 ст. 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайня та особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Вказана норма кореспондує з положеннями ст. 18 ПК України, відповідно до зазначених норм, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Згідно наданим матеріалам справи, а також згідно наданими поясненнями представників сторін, прийняття щодо філії позивача оскаржуваних податкових повідомлень-рішень обумовлене висновками податкового органу про те, що підприємством (податковим агентом) неперераховано до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Положеннями ст. 168 ПК України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (п.п.168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України).

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (п.п.168.1.2 статті 168.1 статті 168 ПК України).

Згідно п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України, якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Відповідно до п. 54.2 ст. 54 ПК України, грошове зобов'язання щодо суми податкових зобов'язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов'язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

В абзаці 1 п. 57.1 ст.57 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з аналізу вказаних норм ПК України, податковий агент зобов'язаний перерахувати до бюджету утриманий податок під час виплати доходу, а якщо оподаткований дохід нараховується, але не виплачується платнику податку, то податок підлягає сплаті (перерахуванню) у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Як вбачається з розрахунку до вказаних податкових повідомлень - рішень, штрафна санкція визначена відповідачем за правилами п.127.1 ст.127 ПК України.

Пунктом 127.1. ст. 127 ПК України передбачено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Зазначені дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Таким чином, положеннями ст. 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено статтею 126 Податкового кодексу України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Відтак, застосування штрафу в розмірі 50 та 75 відсотків суми податку на підставі п.127.1 ст. 127 ПК України можливо внаслідок неодноразового порушення, пов'язаного з ненарахування, неутримання та/або несплатою (неперерахуванням) податків платником податків незалежно від того, чи було виявлено ці порушення під час однієї перевірки контролюючого органу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 02.03.2018 у справі справа №820/6196/16, від 22.05.2018 №820/6437/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні (ч.1 ст. 90); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 9); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 4 ст. 90).

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення: від 01.06.2017 №, в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій - 40360,12 грн. та від 01.06.2017 №, в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем військовий збір у сумі штрафних санкцій - 5583,62 грн., прийнято у відповідності до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, через що у задоволенні позовних вимог про скасування податкових повідомлень - рішень в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, відповідно, - належить відмовити.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено понесені витрату позивачу не повертаються.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 01.06.2017 №, в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі штрафних санкцій - 40360,12 грн. та від 01.06.2017 №, в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем військовий збір у сумі штрафних санкцій - 5583,62 грн. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 26 липня 2018 року.

Суддя Мар'єнко Л.М.