Справа № 820/3709/18
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Панов М.М.

23 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 820/3709/18
Харківський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії:
головуючого судді: Старостіна В.В.

суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського обласного військового комісаріата на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 по справі № 820/3709/18

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
14.05.2018, позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей";

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за формою, встановленою Додатком 13 до "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей", затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 року № 530;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати звіт про виконання судового рішення протягом 15 днів з дня набрання ним чинності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей".

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за формою, встановленою Додатком 13 до "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей", затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_3 , подано апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного судувід 29.05.2018.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 08.02.2018 позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення йому одноразової грошової допомоги у відповідності з приписами ст. 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з встановленням йому інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби.

До вказаної заяви позивач додав усі необхідні документи, передбачені п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженому Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013.

Згідно п. 13 Порядку №975 - у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів керівник відповідача мав подати розпоряднику бюджетних коштів (МО України) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в. п. п. 10 і 11 цього Порядку.

Відповідачем вказані приписи не виконані. Надісланим позивачу листом №899/ВЗС від 10.04.2018 відповідач вказав, що підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги не має.

Судом першої інстанції встановлено, що з 26.10.1984 по 17.01.1991 позивач проходив дійсну військову службу (строкову та в якості прапорщика) в Збройних Силах, в тому числі приймав участь у бойових діях на території Республіки Афганістан в складі військової частини п.п. 85615, що підтверджується військовим квитком та архівною довідкою.

Згідно витягу з протоколу №2174 від 01.08.2014 засідання Центральної військово-лікарської комісії МО України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв - множинне вогнепальне осколкове поранення голови та нижньої кінцівки (контузія головного мозку - 1988 рік) та наступні захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

З вказаних підстав з 04.11.2014 позивачу вперше встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується випискою із Акта огляду МСЕК серії 10ААБ №702720 від 05.11.2014. З 01.12.2016 з тих самих підстав встановлено друга група інвалідності (довідка до Акта огляду МСЕК серії 12ААА №444702 від 16.11.2016) та підтверджена друга група інвалідності з 01.12.2017 до 01.12.2019 (довідка до Акта огляду МСЕК серії 12ААА №479632 від 17.11.2017).

Відповідач відмову у складанні та направленні розпоряднику бюджетних коштів висновку щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги вмотивував тим, що: згідно з ч. 8 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, можуть реалізувати його протягом 3 років з дня виникнення у них такого права; стосовно виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності у 2016 році повідомляється, що згідно з ч. 4 ст. 16-3 Закону у разі зміни групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулись - не здійснюється; позивачем не поданий документ про причини та обставини поранення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно вимог закону позивач має право на призначення одноразової грошової допомоги, а твердження відповідача про необхідність надання позивачем документа про причини та обставини поранення є протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 13 Порядку №975, прийнятого на виконання Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Оскільки відповідачем висновок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів не надавався, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що невиконання відповідачем приписів п. 13 Порядку № 975 щодо надсилання у 15-денний строк висновку щодо можливості призначення позивачу одноразової грошової допомоги на адресу розпорядника бюджетних коштів - є протиправною бездіяльністю.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону - дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 вказаного Закону одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", чинною на час встановлення позивачу інвалідності, визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, за п. 4 - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

З 04.11.2014 позивачу встановлено третю групу інвалідності, проте одноразова грошова допомога йому не виплачувалась.

Враховуючи те, що з 01.12.2016 позивачу встановлено 2 групу інвалідності - на спірні правовідносини поширюються норми, чинні на дату встановлення позивачу іншої групи інвалідності.

Така правова позиція висловлювалась Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалі від 30.05.2016, справа №К/800/11300/16, Верховним судом у постанові від 27.02.2018, справа №822/6118/15, провадження №К/9901/9910/18, К/9901/9913/18.

За таких обставин, згідно п. "б" ч. 1 ст. 16-2 Закону - позивач має право на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому інвалідності 2 групи в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності другої групи.

При цьому мотивування відповідачем відсутності у позивача підстав для призначення одноразової грошової допомоги частиною 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" - є безпідставним.

Крім того, редакція ч. 4 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", на яку посилається відповідач - набула чинності після встановлення позивачу інвалідності другої групи та не може застосовуватись до позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги відповідача про необхідність надання позивачем документа про причини та обставини поранення є протиправним у зв`язку з тим, що пунктом 11 Порядку № 975 не встановлено форму, зміст документа, що свідчить про обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), не визначено коло осіб, уповноважених видавати такий документ.

В свою чергу, пунктом 4.7 "Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей", затвердженого чинним наказом МО України №530 від 14.08.2014 в редакції, чинній на день звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги, встановлено, що для отримання одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності подаються серед іншого наступні документи: копія Акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідка командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження - у разі, якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Аналіз зазначених норм у сукупності з ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" дає підстави для висновку про те, що вимога п. 11 Порядку №975 стосовно необхідності надання документа, що свідчить причини про обставини поранення (контузія, травма або каліцтва) стосується лише осіб, поранення (контузія, травма або каліцтва) яких, що призвело до інвалідності - не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Матеріалами справи встановлено, що витяг з протоколу №2174 від 01.08.2014 засідання ЦВЛК МО України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв - отримані позивачем під час проходження військової служби поранення та контузія - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють питання виплати щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та працесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського обласного військового комісаріата залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2018 по справі № 820/3709/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.В. Старостін
Судді С.С. Резнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 27.07.2018.