Справа № 461/2544/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/5299/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2018 року у справі № 461/2544/18 (суддя Лялюк Є.Д., м. Львів, час прийняття - 16:51) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1344/20900/18 від 27.03.2018 року, якою він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та підданий адміністративне стягненню у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Рішенням від 22 травня 2018 року Галицький районний суд м. Львова позов задовольнив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без надання належної юридичної оцінки доказам митниці, при неповному з'ясуванні обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що поломка транспортного засобу не є обставиною, внаслідок якої транспортний засіб не може прибути до органу доходів і зборів, й не може завадити його доставці до цих органів за допомогою інших технічних способів (шляхом буксирування, на лафеті тощо), адже митне законодавство не передбачає необхідність вивезення автомобіля виключно власним ходом, а лише визначає обов'язок доставити транспортний засіб до органу доходів і зборів у встановлені законом строки.

Таким чином, поломка автомобіля не є обставиною непереборної сили у розумінні статті 192 МК України.

З огляду на викладене, відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач не скористався своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу митного органу.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 25.02.2018 року Львівською митницею ДФС України складено протокол за №1344/20900/18 відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил.

В протоколі зазначено, що 25.02.2018 року близько 03:15 год. в зону митного контролю МАПП «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС смугою руху «зелений коридор» заїхав автомобіль марки «KIA Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким ОСОБА_1 прямував у приватну поїздку з України до Республіки Польща.

У ході митного контролю вказаного транспортного засобу в ПІК «Інспектор» було встановлено, що 17.12.2017 року ОСОБА_1 ввіз транспортний засіб особистого користування на митну території України у митному режимі «Транзит» смугою руху «зелений коридор» через п/п «Устилуг-Зосін» Волинської митниці ДФС, а саме: автомобіль марки «КІА Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_2 (постійно зареєстрований в Республіці Польща) VIN: НОМЕР_1.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» цей транспортний засіб з митної території України станом на 25.02.2018 року громадянином України ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, ніж «транзит» поміщений не був.

При цьому, в протоколі вказано, що позивач у відповідності до ст.192 МКУ станом на 27.12.2017 року звернувся до Львівської митниці ДФС і повідомив про неможливість вивезення транспортного засобу, не порушуючи строки транзиту у зв`язку з поломкою автомобіля.

27 березня 2018 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Скромним Я.І. винесена постанова у справі про порушення митних правил № 1344/20900/18, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доставити автомобіль за межі митної території України позивачу завадили обставини непереборної сили, про що він повідомив митний орган у встановлений законом термін.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 318 МК України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Статтею 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 цього Кодексу встановлені строки транзитних перевезень, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно із ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що позивач не заперечує самого факту перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку, але зазначає, що не зміг вивезти автомобіль вчасно у зв'язку з обставинами непереборної сили, а саме - несправністю автомобіля, який з 27.12.2017 року по 24.02.2018 року знаходився на станції технічного обслуговування у ПП «Метал-Бом».

На підтвердження даного факту позивач надав Акт передання-прийняття дорожнього транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту № 738-АБ від 27.12.2017 року; Довідка ПП «Метал-БОМ» №738 від 24.02.2018 р. про ремонт автомобіля; Акт виконаних робіт №738-А від 24.02.2018 р.; Товарний чек від 24.02.2018р.; Акт передавання-приймання колісного транспортного засобу, його складових частин (систем) після надання послуг з технічного обслуговування та ремонту №738-Г від 24 лютого 2018 року.

Вищевказані документи також надавалися позивачем 25.02.2018 року при слідуванні через Львівську митницю працівникам митного органу.

Матеріали справи також свідчать про те, що 27.12.2017 року ОСОБА_1 звертався до Львівської митниці ДФС з повідомленням про неможливість вивезення транспортного засобу у зв`язку з поломкою автомобіля.

Після закінчення ремонту 25.02.2018 року, позивач вивіз автомобіль «КІА Sorento», реєстраційний номер НОМЕР_2 за межі України, тобто з дотриманням терміну встановленого законодавством.

Відповідно до п. 2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року №657, факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Згідно ст. 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний, зокрема, терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи відповідача про відсутність обставин непереборної сили в розумінні статті 192 Митного кодексу України не знаходять свого підтвердження, оскільки контролюючим органом не доведено здатність експлуатації транспортного засобу в зв'язку його поломкою та можливість вивезти автомобіль позивачем в передбачений Законом термін.

Окремо суд зазначає, що незважаючи на отримання від позивача повідомлення, митний орган не забезпечив прибуття уповноваженого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу за місцем його знаходження, як це передбачено розділом 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 (далі Порядок № 657).

Так, згідно п. 5 розділу 8 Порядку № 657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов'язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Якщо керівником митного органу, у зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особою, що виконує його обов'язки, після опрацювання заяви з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків прийнято рішення про недоцільність проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, або якщо протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили відсутня можливість дістатися до місця пригоди, особі, що подала заяву про аварію або дію обставин непереборної сили, митним органом невідкладно надається письмове підтвердження факту отримання такої заяви, у якому зазначаються причини непроведення митним органом огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, яке засвідчується підписом керівника цього митного органу або особи, що виконує його обов'язки, та завіряється відбитком печатки митного органу або особистої номерної печатки. Копія такого письмового підтвердження надсилається протягом трьох робочих днів митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили.

Отже, отримавши повідомлення від позивача про несправність автомобіля, митний орган не вживав жодних заходів спрямованих на огляд транспортного засобу та місця де він знаходиться.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм права, враховуючи належне повідомлення митного органу у встановлений термін, наявність обставин непереборної сили, за яких позивач був позбавлений можливості у визначений МК України строк доставити транспортний засіб за межі митної території України, а також дій з боку позивача, спрямованих на запобігання порушень митних правил суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 по справі № 357/2754/17.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо протиправності оскарженої постанови та її скасування.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність постанови суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В силу ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2018 року у справі № 461/2544/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді О.М. Довгополов

М.А. Пліш

Постанова в повному обсязі складена 26 липня 2018 року.