Справа № 808/3514/17
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2018 рокусправа № 808/3514/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

суддя - доповідач: Олефіренко Н.А.

судді: Шальєва В.А., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання:Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державного підприємства"Дослідне господарство Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної Академії Аграрних Наук України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 р. (суддя Калашник Юлія Вікторівна) в адміністративній справі № 808/3514/17 за позовом Державного підприємства"Дослідне господарство Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної Академії Аграрних Наук України до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ДП «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» звернулося до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому позивач просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.08.2017 року №, №, № у повному обсязі та № в частині 33 610 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначено, що 25.07.2017року ГУ ДФС у Запорізькій області складено акт №417/08-01-14-16/00724838 про результати проведення планової виїзної перевірки ДП «Дослідне господарство «Відродження» ДДСДС НААН України» з питань дотримання податкового законодавства. За результатами розгляду акту відповідач направив позивачу податкові повідомлення рішення які оскаржуються.

Оскаржуючи податкове повідомлення-рішення № по податку на додану вартість яке оскаржується в повному обсязі, на загальну суму 428 000 грн., прийняте за порушення абз.«в» п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України, позивач звертає увагу суду на те, що суми ПДВ, які потрапили на спецрахунок сільгосппідприємства, є коштами, що належать такому сільгосппідприємству. Вказані кошти не сплачуються до державного бюджету України та не підлягають вилученню, в межах цільового призначення ці кошти використовуються сільгосппідприємством, тобто залишаються в його розпорядженні. Навіть в умовах дії електронних рахунків, призначених для адміністрування ПДВ, кошти на спецрахунку не набувають статусу бюджетних. Так, листом №33835/7/99-99-19-03-01-17 від 11.09.2015 ДФС України роз'яснила, що сільськогосподарські підприємства використовують у системі електронного адміністрування два електронних рахунки: основний та додатковий. При цьому основний електронний рахунок призначається для проведення розрахунків з бюджетом по іншій діяльності, ніж сільськогосподарська, а додатковий електронний рахунок призначений для перерахування коштів на спеціальні рахунки сільськогосподарських підприємств. Суми ПДВ, необхідні для складання податкових накладних сільгоспвиробниками при продажу сільгосппродукції, статусу бюджетних не набувають: вони залишаються на спецрахунку такого сільгоспвиробника, яким він розпоряджається самостійно (а саме, використовує на виробничі цілі, якими вважаються витрати, що безпосередньо пов'язані з веденням діяльності у сфері сільського господарства). Адже електронний рахунок (основний чи додатковий) також є рахунком платника податку, а не бюджетним рахунком. Не відповідає вказана сума ПДВ і ознакам грошового зобов'язання, у розумінні пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.

Оскаржуючи податкове повідомлення-рішення № № по податку на прибуток на загальну суму 141 960 грн., прийняте за порушення пп.57.1-1.2 ст.57, пп.54.3.2 ст.54, п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, позивач посилається на те, що з акту перевірки вбачається, що позивач нараховував та відображав у документах обов'язкової податкової звітності не дивіденди, а частину чистого прибутку (доходу). За період, за який проведено відповідачем перевірку та виявлено порушення пп.57.1-1.1, пп.57.1-1.2 п.57.1-1 ст.57 Податкового кодексу України, достатніх правових підстав для ототожнення виплата частини чистого прибутку (доходу) з виплатою дивідендів не було. Оскаржуючи частково податкове повідомлення-рішення № по податку на додану вартість на загальну суму 96110 грн., позивач посилається на порушення ст.ст.198, 200, 209 Податкового кодексу України. Висновки про скасування позивачем наведено нижче, підстави є єдиними і для податкових повідомлень-рішень № та №. Податкове повідомлення-рішення № по податку на прибуток на загальну суму 3952,50 грн., прийняте за порушення ст.ст.14, 44, 135 Податкового кодексу України.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року у задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

На рішення суду першої інстанції надійшла апеляція від позивача - Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», відповідно до змісту якої посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти по справі нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив що на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області №1311 від 24.05.2017 року проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2014року по 31.03.2017року валютного та іншого - за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011року по 31.03.2017року. За результатами проведеної планової виїзної документальної перевірки складено акт №417/08-01-14-16/00724838 від 25.07.2017року.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № відповідач зазначає, що перевіркою встановлено неправомірне (необґрунтоване) застосування пільг з податку на додану вартість, ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» як сільськогосподарським товаровиробником. Впродовж 2016р. підприємство займалося вирощуванням сільськогосподарських культур абз.б) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України та розведенням свиней та овець абз.а) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України. Підприємством у 2016році до Мелітопольської ОДНІ надавалися декларації з ПДВ: Загальна декларація та декларація Спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства з додатком 10. Згідно даних декларацій спецрежиму та додатку «Розрахунок сум податку на додану вартість по операціях з сільськогосподарськими товарами/ послугами, що підлягають сплаті до державного бюджету та перерахуванню на спеціальний рахунок (ДС10)» підприємством задекларовано до сплати в бюджет 3058853 грн., на спецрахунок 807480 грн. в т.ч.: по операціям із зерновими та технічними культурами до сплати в бюджет 2733806 грн., на спецрахунок 482436 грн.; по операціям з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими та технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) до сплати в бюджет 325046 грн., на спецрахунок 325046 грн. Підприємством перераховуються кошти на рахунки, відповідно даних спецдекларації по видам операцій. Так, в березні та квітні 2016року згідно наданої декларації по ПДВ (спецдекларація) за лютий 2016року підприємством було перераховано на рахунки, відкриті в Держказначействі: 3753 (інші операції) перераховано: - згідно ПД від 28.03.2016 №211 суму 9698 грн. - 3754 (рослин.) перераховано: - згідно ПД від 15.04.2016 №249 суму 200000 грн., - згідно ПД від 19.04.2016 №268 суму 182000 грн. - згідно ПД від 20.04.2016 №270 суму 33000 грн., - 3755 (тварин.) перераховано: - згідно ПД від 24.03.2016 №198 суму 137000 грн., - згідно ПД від 24.03.2016 №197 суму 100 грн. За результатами вказаних операцій до бюджету надійшло 385099 грн., повернуто на спецрахунок підприємства та використано 176699 грн. В серпні 2016року згідно наданої декларації по ПДВ (спеццекларація) за липень 2016року підприємством було перераховано на рахунки, відкриті в Держказначействі: - 3753 (інші операції) перераховано: - згідно ПД від 30.08.2016 №685 суму 239965 грн. - 3754 (рослин.) перераховано: - згідно ПД від 30.08.2016 №684 суму 644895 грн., - 3755 (тварин.) перераховано: - згідно ПД від 12.08.2016 №166 суму 22000 грн., - згідно ПД від 12.08.2016 року №659 суму 338000 грн., - згідно ПД від 12.08.2016 року№660 суму 38000 грн. За результатами вказаних операцій до бюджету надійшло 747743,25 грн., повернуто на спецрахунок підприємства та використано 535116,75 грн. В березні та серпні 2016 року підприємством додатково перераховано грошові кошти, які перевищують задекларовані в деклараціях суми ПДВ, відповідно за березень 2016року на 137100 грн. та серпень 2016року на 398000 грн. В платіжних дорученнях в призначенні платежу зазначено «Електронне адміністрування податку на додану вартість...» та зазначено рахунок 3755. У вказаних періодах підприємство не здійснювало операції з продукцією тваринництва, а саме вирощування великої рогатої худоби в розумінні абз.в) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України. На твердження підприємства, що «відповідно до абз.2 пп.209.2.3 Податкового кодексу України суми податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню на спеціальні рахунки, відкритих в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не підлягають сплаті до бюджету та повністю залишаються у розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для використання у виробництві сільськогосподарських товарів/послуг» ГУ ДФС у Запорізькій області не заперечує цьому, але стосовно встановленого порушення мова йдеться про перерахування підприємством на рах.3755 коштів, а в подальшому повернення після розподілу, які повинні були використовуватися на утримання великої рогатої худоби (ВРХ). Згідно наданих первинних документів кошти було використано на придбання ТМЦ (паливо, запчастини, вакцина для свиней, тощо ...), які в подальшому використані для виробництва продукції рослинництва та утримання свиней. Звідси, підприємством на порушення абз.в) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України в результаті невірного визначення у платіжних дорученнях рахунку встановлено використання платником податків сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання податкової пільги, не за призначенням та всупереч умовам та цілям її надання на загальну суму 428000 грн., а саме за лютий 2016 ріку сумі 109600 грн. та за липень 2016 року у сумі 318400 грн. Стосовно податкового повідомлення-рішення № відповідач зазначає, що в порушення вимог пп.57.1-1.2 п.57.1-1 ст.57 Податкового кодексу України платник не нарахував та не вніс до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток за 4 квартал 2014року в сумі 569 грн. (прострочена кредиторська заборгованість по ДП «ДГ «РУНО» НААНУ»), за 3 квартал 2016року в сумі 61560 грн. Перевіркою встановлено порушення ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» по взаємовідносинах з ДП «ДГ «РУНО» НААНУ» в частині кредиторської заборгованості по якій минув строк позовної давності. Підприємством на порушення підпунктів 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України завищено податковий кредит на суму 3513 грн., в т.ч. за грудень 2014р. на суму 3513 грн. Стосовно податкових повідомлень-рішень № та № відповідач зазначає, що по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» станом на 31.12.2014 рахується кредиторська заборгованість по підприємству ДП «ДГ «РУНО» НААНУ», в сумі 21080 грн. Згідно усної домовленості між ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» та ДП «ДГ «РУНО» НААНУ» та видаткової накладної №РЖ2-000106 від 29.09.2011 року придбано баранів в кількості 9 гол., загальною вагою 527 кг. на загальну суму 21080 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 3513,33 грн. Під час перевірки підприємству надано запит №1 від 17.07.2017 року про надання первинних документів та пояснень стосовно кредиторської заборгованості по підприємству ДП «ДГ «РУНО» НААНУ». Згідно відповіді, підприємством надано видаткову накладну №РЖ2-000106 від 29.09.2011 року на загальну суму 21080 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 3513,33 грн. та податкову накладну №819 від 29.09.2011 року на загальну суму 21080 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 3513,33 грн. Інших документів по взаємовідносинах до перевірки не надавалося. Після проведення взаєморозрахунків утворилася кредиторська заборгованість, яка станом на 31.12.2014року склала 21080 грн. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 року по справі №904/2032/16 ДП «ДГ «РУНО» НААНУ» (код за ) проводиться процедура санації боржника, дата публікації 14.12.2016року. В бухгалтерському обліку ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» операції з безоплатного отримання товару від контрагента ДП «ДГ «РУНО» НААНУ» на суму 21080 грн. не відображені. За правилами бухгалтерського обліку, якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду (п.5 П(С)БО 11 «Зобов'язання»). Таке списання відображається проводкою: Дт 631-Кт 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» та, відповідно, збільшує фінансовий результат до оподаткування. Таким чином, на порушення вимог пп.14.1.11, абз.4 пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.135.5.4. п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України та п.5 П(С)БО 11 «Зобов'язання», П(С)БО 15 «Дохід», ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» занижено значення по рядку 01 Розрахунку «Чистий прибуток (дохід)» на загальну суму 21080 грн., в тому числі за 2014 рік на суму 21080 грн.

За результатами апеляційного перегляду справи просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони по справі до судового засідання не з'явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, відповідно до ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що на підставі наказів ГУ ДФС у Запорізькій області №1311 від 24.05.2017року, №1655 від 04.07.2017 року проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «Дослідне господарство «Відродження» ДДСДС НААН України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2014року по 31.03.2017року, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.03.2017року.

За результатами перевірки складено Акт №417/08-01-14-16/00724838 від 25.07.2017року.

За висновками Акту перевірки №417/08-01-14-16/00724838 від 25.07.2017 року встановлено порушення вимог податкового законодавства: 1) пп.14.1.11, абз.4 пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.135.5.4. п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України та п.5 П(С)БО 11 «Зобов'язання», П(С)БО 15 «Дохід», п.1 Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 №138 ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» занижено частину чистого прибутку (доходу), що відраховується до державного бюджету на загальну суму 3162 грн., в т.ч. за 2014р. на суму 3162 грн. 2) пп.57.1-1.2 п.57.1-1 ст.57 Податкового кодексу України платник не нарахував та не вніс до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток за 4 квартал 2014р. в сумі 569 грн., за 3 квартал 2016р. в сумі 61560 грн., за 4 квартал 2016р. в сумі 28057 грн., за 1 квартал 2017р. в сумі 23382 грн.; 3) пунктів 198.1, 198.2, 198.6 ст.198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 ст.200, абз.а) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України в результаті чого: - занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкових кредиту податку на додану вартість у сумі 76888 грн. в тому числі: за липень 2014р. на суму 23375 грн., за лютий 2015 року на суму 3513 грн., за серпень 2015р. на суму 50000 грн.; 4) абз.в) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено отримання податкової пільги, не за призначенням та всупереч умовам та цілям її надання на загальну суму 428000 грн., а саме за лютий 2016 рік у сумі 109600 грн. та за липень 2016р. у сумі 318400 грн.

На підставі висновків перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення рішення: №, яким за порушення абз.в) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем «податок на додану вартість» на 428000 грн. 00 коп. (а.с.17-18); - №, яким за порушення пп.57.1-1.2 п.57.1-1 ст.57-1 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток» на 141960 грн. 00 коп., з яких: 113568 грн. 00 коп. - за податковими зобов'язаннями та 28392 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції;- №, яким за порушення пп.14.1.11, абз.4 пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.135.5.4. п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій» на 3952 грн. 50 коп., з яких: 3162 грн. 00 коп. - за податковими зобов'язаннями та 790 грн. 50 коп. - штрафні (фінансові) санкції, №, яким за порушення пунктів 198.1, 198.2, 198.6 ст.198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 ст.200, абз.а) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість» на 96110 грн. 00 коп., з яких: 76888 грн. 00 коп. - за податковими зобов'язаннями та 19222 грн. 00 коп. - штрафні (фінансові) санкції . При цьому без будь-яких обґрунтувань податкове повідомлення-рішення № від 29.08.2017 рокуоспорюється ним лише в частині 33610 грн.

Позиція податкового органу обґрунтована тим, що в 2016 році підприємствами, які використовують спеціальні режими оподаткування відповідно пункту 209.2 ст.209 Податкового кодексу України подається до органів ДФС за кожний звітний період податкова декларація згідно якої суми розподілені відповідно: а) за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операціями з продукцією тваринництва) підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 50%; на спеціальні рахунки - у розмірі 50%; б) за операціями із зерновими і технічними культурами підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 85%; на спеціальні рахунки - у розмірі 15%; в) за операціями з продукцією тваринництва підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 20%; на спеціальні рахунки - у розмірі 80%. Впродовж 2016р. підприємство займалося вирощуванням сільськогосподарських культур абз.б) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України (розподіл 85/15) та розведенням свиней та овець абз.а) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України (розподіл 50/50). Пунктом 13 розділу III «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» затверджено 28.01.2016 наказом Міністерства фінансів України №21, передбачено подання до декларації 0121-0123 додатка 10 (ДС10), у якому здійснюється розрахунок сум ПДВ за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами, що підлягають сплаті до державного бюджету та перерахуванню на спеціальний рахунок, за видами сільськогосподарської продукції (зернові та технічні культури, продукція тваринництва, інша сільськогосподарська продукція). В зв'язку з чим підприємством в 2016р. до Мелітопольської ОДПІ надавалися декларації з ПДВ: Загальна декларація та декларація Спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства з додатком 10. Згідно даних декларацій спец режиму та додатку «Розрахунок сум податку на додану вартість по операціях з сільськогосподарськими товарами/ послугами, що підлягають сплаті до державного бюджету та перерахуванню на спеціальний рахунок (ДС10)» підприємством задекларовано до сплати в бюджет 3058853 грн., на спецрахунок 807480 грн. в т.ч.: по операціям із зерновими та технічними культурами до сплати в бюджет 2733806 грн., на спецрахунок 482436 грн.; по операціям з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими та технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) до сплати в бюджет 325046 грн., на спецрахунок 325046 грн. Для забезпечення розрахунків з бюджетом та перерахування коштів на спеціальні рахунки, сільськогосподарським підприємствам, які станом на 01.01.2016 зареєстровані суб'єктами спеціального режиму оподаткування, Державною казначейською службою України в доповнення до вже відкритих суб'єктам спецрежиму рахунків, на які перераховуються кошти для розрахунків з бюджетом (3751) та для перерахування коштів на спеціальні рахунки (3752), відкрито три додаткові рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ для кожної з вищезазначених операцій: рахунки 3753 (призначені для перерахування коштів до Державного бюджету України та на їх спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання сільськогосподарських товарів/послуг); рахунки 3754 (призначені для перерахування коштів до Державного бюджету України та на їх спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання зернових та технічних культур); рахунки 3755 (призначені для перерахування коштів до Державного бюджету України та на їх спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для здійснення операцій з постачання продукції тваринництва). Сільськогосподарські підприємства зараховують кошти на власні рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ (3753, 3754, 3755). Зараховані сільгоспвиробниками кошти на електронні рахунки 3753, 3754, 3755 автоматично протягом наступного операційного дня за днем, в якому вони надійшли на такі рахунки, перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунки 3751 та 3752 у розмірах, що встановлені п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України. Підприємством перераховуються кошти на рахунки, відповідно даних спецдекларації по видам операцій. Так, в березні та квітні 2016р. згідно наданої декларації по ПДВ (спецдекларація) за лютий 2016р. підприємством було перераховано на рахунки, відкриті в Держказначействі: 3753 (інші операції) перераховано: - згідно ПД від 28.03.2016 №211 суму 9698 грн. - 3754 (рослин.) перераховано: - згідно ПД від 15.04.2016 №249 суму 200000 грн., - згідно ПД від 19.04.2016 №268 суму 182000 грн. - згідно ПД від 20.04.2016 №270 суму 33000 грн., - 3755 (тварин.) перераховано: - згідно ПД від 24.03.2016 №198 суму 137000 грн., - згідно ПД від 24.03.2016 №197 суму 100 грн. За результатами вказаних операцій до бюджету надійшло 385099 грн., повернуто на спецрахунок підприємства та використано 176699 грн. В серпні 2016р. згідно наданої декларації по ПДВ (спецдекларація) за липень 2016р. підприємством було перераховано на рахунки, відкриті в Держказначействі: - 3753 (інші операції) перераховано: - згідно ПД від 30.08.2016 №685 суму 239965 грн. - 3754 (рослин.) перераховано: - згідно ПД від 30.08.2016 №684 суму 644895 грн., - 3755 (тварин.) перераховано: - згідно ПД від 12.08.2016 №166 суму 22000 грн., - згідно ПД від 12.08.2016 №659 суму 338000 грн., - згідно ПД від 12.08.2016 №660 суму 38000 грн.

За результатами вказаних операцій до бюджету надійшло 747743,25 грн., повернуто на спецрахунок підприємства та використано 535116,75 грн. В березні та серпні 2016 року підприємством (згідно усних пояснень з метою збільшення ліміту для можливості реєстрації податкових накладних по реалізації продукції) додатково перераховано грошові кошти, які перевищують задекларовані в деклараціях суми ПДВ, відповідно за березень 2016р. на 137100 грн. та серпень 2016р. на 398000 грн. В платіжних дорученнях в призначенні платежу зазначено «Електронне адміністрування податку на додану вартість...» та зазначено рахунок 3755. У вказаних періодах підприємство не здійснювало операції з продукцією тваринництва, а саме вирощування великої рогатої худоби в розумінні абз.в) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України. Звідси, підприємством на порушення абз.в) п.209.2 ст.209 Податкового кодексу України в результаті невірного визначення у платіжних дорученнях рахунку встановлено використання платником податків сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання податкової пільги, не за призначенням та всупереч умовам та цілям її надання на загальну суму 428000 грн., а саме за лютий 2016 ріку сумі 109600 грн. та за липень 2016р. у сумі 318400 грн. що стало підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 29.08.2017року.

Крім того, в підтвердження позиції податкової, останньою надано розрахунок частини чистого прибутку (доходу) за три квартали 2016року, зареєстрованого 08.11.2016року №, в сумі 256222,72 грн., в якому визначено суму податкового зобов'язання по частині чистого прибутку в розмірі 342000 грн., граничний термін сплати 19.11.2016року. Податкові зобов'язання в сумі 256222,72 грн. сплачені несвоєчасно, а саме 30.11.2016 року відповідно платіжного доручення №905 від 30.11.2016року. В порушення п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» несвоєчасно сплатило узгоджену суму грошового зобов'язання частини прибутку по розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями за три квартали 2016року, зареєстрованого 08.11.2016 року №, в сумі 256222,72 грн. (з урахуванням переплати по особовому рахунку) з затримкою до 30 календарних днів. Відповідальність передбачено статтею 126 Податкового кодексу України. Платник в порушення вимог пп.57.1-1.2 п.57.1-1 ст.57 Податкового кодексу України не нарахував та не вніс до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток на загальну суму 113568 грн., відповідно за 4 квартал 2014р. в сумі 569 грн., за 3 квартал 2016р. в сумі 61560 грн., за 4 квартал 2016р. в сумі 28057 грн., за 1 квартал 2017р. в сумі 23382 грн.

Крім того, в обґрунтування своєї позиції податкова вказує на порушення ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» по взаємовідносинах з ДП «ДГ «РУНО» НААНУ» в частині кредиторської заборгованості по якій минув строк позовної давності. Заборгованість, яка після закінчення строку позовної давності залишилася не сплаченою вважається безнадійною (пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України) та згідно абз.4 пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України є безповоротною фінансовою допомогою, що надана покупцю. Таким чином, підприємством на порушення підпунктів 198.2, 198.3ст.198 Податкового кодексу України завищено податковий кредит на суму 3513 грн., в т.ч. за грудень 2014р. на суму 3513 грн. По бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» станом на 31.12.2014 рахується кредиторська заборгованість по підприємству ДП «ДГ «РУНО» НААНУ», в сумі 21080 грн. Згідно усної домовленості між ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» та ДП «ДГ «РУНО» НААНУ» та видаткової накладної №РЖ2-000106 від 29.09.2011 було придбано баранів в кількості 9 гол., загальною вагою 527 кг. на загальну суму 21080 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 3513,33 грн. Підприємством надано видаткову накладну №РЖ2-000106 від 29.09.2011 на загальну суму 21080 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 3513,33 грн. та податкову накладну №819 від 29.09.2011 на загальну суму 21080 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 3513,33 грн. Інших документів по взаємовідносинах до перевірки не надавалося. Після проведення взаєморозрахунків утворилася кредиторська заборгованість, яка станом на 31.12.2014 склала 21080 грн. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2016 по справі №904/2032/16 ДП «ДГ «РУНО» НААНУ» (код за ) проводиться процедура санації боржника, дата публікації 14.12.2016. В бухгалтерському обліку ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» операції з безоплатного отримання товару від контрагента ДП «ДГ «РУНО» НААНУ» на суму 21080 грн. не відображені. За правилами бухгалтерського обліку, якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду (п.5 П(С)БО 11 «Зобов'язання»). Таке списання відображається проводкою: Дт 631-Кт 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» та, відповідно, збільшує фінансовий результат до оподаткування.

Таким чином, на порушення вимог пп.14.1.11, абз.4 пп.14.1.257 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.135.5.4. п.135.5 ст.135 Податкового кодексу України та п.5 П(С)БО 11 «Зобов'язання», П(С)БО 15 «Дохід», ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» занижено значення по рядку 01 Розрахунку «Чистий прибуток (дохід)» на загальну суму 21080 грн., в тому числі за 2014 рік на суму 21080 грн..

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позиції податкового органу, вказуючи при цьому на те, що позивачем не надано до суду доказів у спростування відомостей, зазначених в Акті перевірки №417/08-01-14-16/00724838 від 25.07.2017року .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

З урахуванням висновків акту перевірки №417/08-01-14-16/00724838 від 25.07.2017 року встановлено та сторонами даної справи не заперечується, порушення по взаємовідносинах з ДП «ДГ «РУНО» НААНУ» в частині кредиторської заборгованості по якій минув строк позовної давності. Заборгованість, яка після закінчення строку позовної давності залишилася не сплаченою вважається безнадійною відповідно до пп.14.1.11 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України та згідно абз.4 пп.14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України є безповоротною фінансовою допомогою, що надана покупцю. Таким чином, ДП «Дослідне господарство «Відродження» ДДСДС НААН України» на порушення підпунктів 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України завищено податковий кредит на суму 3513 грн., в т.ч. за грудень 2014р. на суму 3513 грн.

Згідно з пп. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безоплатно наданими товарами, роботами, послугами є :

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

У відповідності до п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності є безповоротною фінансовою допомогою.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення відносин із ТОВ «МіС») податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 13.08.2015) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Наведеними нормами п.198.3 ст.198 ПК України передбачено, що право на формування податкового кредиту виникає виключно у разі фактичного нарахування (сплати) платником податків сум ПДВ у складі вартості придбаного товару.

Між тим, як зазначалось вище, вартість наданого позивачеві товару в розмірі фактично не сплачена, сума в розмірі 3513 грн., в т.ч. за грудень 2014р. на суму 3513 грн. віднесена позивачем до складу доходу, однак, сума податкового кредиту позивачем не відкоригована.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок відповідача про завищення податкового кредиту на суму 3513 грн., в т.ч. за грудень 2014року на суму 3513 грн. та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Також, ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» до Мелітопольської ОДПІ надано розрахунок частини чистого прибутку (доходу) за три квартали 2016року, зареєстрованого 08.11.2016року №, в сумі 256222,72 грн., в якому визначено суму податкового зобов'язання по частині чистого прибутку в розмірі 342000 грн., граничний термін сплати 19.11.2016року.

Податкові зобов'язання в сумі 256222,72 грн. сплачені несвоєчасно, а саме 30.11.2016 року що підтверджується платіжним дорученням №905 від 30.11.2016року.

В порушення п.57.1ст.57 Податкового кодексу України ДП «ДГ «ВІДРОДЖЕННЯ» ДДСДС НААН» несвоєчасно сплатило узгоджену суму грошового зобов'язання частини прибутку по розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об'єднаннями за три квартали 2016року, зареєстрованого 08.11.2016 року №, в сумі 256222,72 грн. з затримкою до 30 календарних днів.

Відповідальність передбачено статтею 126 Податкового кодексу України. Платник в порушення вимог пп.57.1-1.2 п.57.1-1 ст.57 Податкового кодексу України не нарахував та не вніс до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток на загальну суму 113568 грн., відповідно за 4 квартал 2014р. в сумі 569 грн., за 3 квартал 2016р. в сумі 61560 грн., за 4 квартал 2016р. в сумі 28057 грн., за 1 квартал 2017р. в сумі 23382 грн.

Підпунктом 14.1.49 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою, у тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв'язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюється також платіж у грошовій формі, що здійснюється юридичною особою на користь її засновника та/або учасника (учасників) у зв'язку з розподілом чистого прибутку (його частини)

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Порядок сплати податкового зобов'язання з податку на прибуток при виплаті дивідендів визначений у пункті 57.1-1 статті 57 Податкового кодексу України.

Отже, згідно приписів означеної статті, у разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів платник податку на прибуток - емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними статтею 137 цього Кодексу.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що крім випадків, передбачених підпунктом 57.1-1.3 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток.

Авансовий внесок розраховується з суми перевищення дивідендів, що підлягають виплаті, над значенням об'єкта оподаткування за відповідний податковий (звітний) рік, за результатами якого виплачуються дивіденди, грошове зобов'язання щодо якого погашене. У разі наявності непогашеного грошового зобов'язання авансовий внесок розраховується зі всієї суми дивідендів, що підлягають виплаті. Авансовий внесок обчислюється за ставкою, встановленою пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу. Сума дивідендів, що підлягає виплаті, не зменшується на суму авансового внеску.

При цьому, у разі якщо дивіденди виплачуються за неповний календарний рік, то для обрахунку суми зазначеного перевищення використовується значення об'єкту оподаткування, обчислене пропорційно кількості місяців, за які сплачуються дивіденди. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів не підлягає поверненню платнику податків або зарахуванню в рахунок погашення грошових зобов'язань з інших податків і зборів (обов'язкових платежів).

Слід зазначити, що у разі виплати дивідендів у формі, відмінній від грошової (крім випадків, передбачених підпунктом 57.1-1.3 цього пункту), базою для нарахування авансового внеску згідно з абзацами першим та другим цього підпункту є вартість такої виплати, визначена у рішенні про виплату дивідендів, або вартість такої виплати, розрахована за звичайними цінами в операціях, визнаних відповідно до статті 39 цього Кодексу контрольованими. Обов'язок з нарахування та сплати авансового внеску з податку за визначеною пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу ставкою покладається на будь-якого емітента корпоративних прав, що є резидентом, незалежно від того, чи користується такий емітент пільгами із сплати податку, передбаченими цим Кодексом, чи у вигляді застосування ставки податку іншої, ніж встановлена пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу.

Це положення поширюється також на державні некорпоратизовані, казенні або комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів у розмірі, встановленому органом виконавчої влади, до сфери управління якого належать такі підприємства, відповідно до державного або місцевого бюджету.

Таким чином, вказаною нормою визначено право платника податків на виплату дивідендів за неповний календарний рік, для обрахунку якого використовується сума перевищення значення об'єкту оподаткування, обчислена пропорційно кількості місяців, за які сплачуються дивіденди.

За приписами п.126.1 ст.126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У розумінні підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Будь-які докази позивачем в спростування зазначеного не надано.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують обставин які встановлені судом першої інстанції під час розгляду справи та викладені в рішенні від 28.03.2018 року.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права та надано вірну правову оцінку обставинам справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст.310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної Академії Аграрних Наук України - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року в адміністративній справі № 808/3514/17 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 31.07.2018 року.

Суддя - доповідач: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: І.В. Юрко