Справа № 826/19377/15
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участі:

представника позивача: - Степаненка О.М.,

представника відповідачів: - Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Державна податкова інспекція у Голосіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2016 у справі №826/19377/15 за адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, за участю третьої особи - Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 05.12.2014 року.

Також, представником позивача було надіслано на адресу суду клопотання про призначення судово-економічної експертизи у справі №826/19377/15 (Вх.№ 5268/18). В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилався на те, що ним було подано докази щодо спірних господарських операцій, відображених в акті перевірки відповідача від 20.11.2014 р. №1439/26-59-22-02/36143297 у кількості близько 7000 аркушів, дослідження яких потребує спеціальних знань сфері економіки. Також позивач зазначив, що гарантує оплату проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року призначено у справі №826/19377/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертехенерго» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень судово-економічну експертизу та зупинено провадження в адміністративній справі №826/19377/15 до одержання Окружним адміністративним судом міста Києва результатів судово-економічної експертизи.

Не погоджуюсь із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року та поновити провадження в адміністративній справі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про необхідність проведення судово - економічної експертизи та зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що питання, які поставлені судом на вирішення експерта, потребують спеціальних знань в сфері економіки, а саме: бухгалтерського та податкового обліку, фінансово-господарської діяльності та фінансово-кредитних операцій, а тому клопотання представника позивача підлягає задоволенню.

Колегія вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача звернувся до суду з заявою про призначення судово-економічної експертизи у справі №826/19377/15.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилався на те, що ним було подано докази щодо спірних господарських операцій, відображених в акті перевірки відповідача від 20.11.2014 року №1439/26-59-22-02/36143297 у кількості близько 7000 аркушів, дослідження яких потребує спеціальних знань сфері економіки. Також позивач зазначив, що гарантує оплату проведення судово-економічної експертизи.

Останнім запропоновано також поставити на вирішення експерта наступні питання:

- чи підтверджуються документами бухгалтерського обліку позивача зазначене в акті від 20.11.2014 року №1439/26-59-22-02/36143297 заниження податку на прибуток та податку на додану вартість;

- чи спричинили зміни майнового стану (фактичний рух активів) позивача у його господарській діяльності з ПП «Еко-Строй-Град» за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року.

Нормативно-правовими актами, що врегульовують процедуру призначення експертиз, є Кодекс адміністративного судочинства України; Закон України «Про судову експертизу»; накази Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку присвоєння кваліфікаційних класів судових експертів працівникам науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України» від 30.12.2011 р. N 3660/5, «Про затвердження Порядку ведення державного Реєстру атестованих судових експертів» від 29.03.2012 р. N 492/5, «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів» від 03.03.2015 р. N 301/5.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судовою експертизою є дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Адміністративний суд призначає експертизу в справі з власної ініціативи або за клопотанням учасника справи з метою з'ясування обставин, що мають значення для справи й потребують спеціальних знань поза межами обов'язкових знань суддів адміністративного суду, та коли жодною стороною не наданий висновок експерта з цих же питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності. Необхідність призначення експертизи судом зумовлена потребою в здійсненні відповідно до закону якісної оцінки фахівцем (фахівцями) обставин адміністративної справи. Як додаткові провозастосовні орієнтири можна навести рішення Європейського суду з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України"; постанову Верховного Суду України від 25.10.2016 р. у справі N 826/17075/14.

Відповідно до частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Положеннями частин 4, 5 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Так, колегія суддів звертає увагу, що представником позивача до суду першої інстанції надано докази щодо спірних господарських операцій, відображених в акті перевірки відповідача від 20.11.2014р. №1439/26-59-22-02/36143297 у кількості близько 7000 аркушів.

Питання щодо підтвердження документами бухгалтерського обліку позивача зазначеного в акті від 20.11.2014 р. №1439/26-59-22-02/36143297 заниження податку на прибуток та податку на додану вартість, спричинення/або відсутність такого зміни майнового стану (фактичний рух активів) позивача у його господарській діяльності з ПП «Еко-Строй-Град» за період з 01.04.2011 р. по 31.12.2013 р. потребують спеціальних знань в сфері економіки, а саме: бухгалтерського та податкового обліку, фінансово-господарської діяльності та фінансово-кредитних операцій, а тому колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання позивача та призначення судово-економічної експертизи.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 102, 236, 241, 242, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Постанова складена в повному обсязі 31 липня 2018 року.