Справа № 812/1261/18
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1261/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Карча В.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2 (довіреність від 30.11.2017),

представника відповідача - Борщової О.А. (довіреність від 18.12.2017 № 3880/9/12-32-10-00-29),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.12.2017 № 4,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 до суду надійшов позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області, в якому позивач просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 12.12.2017 № 4 про застосування штрафних санкцій в сумі 9178,88 грн. Позовні вимоги обґрунтовано таким.

У період з 21.11.2017 по 24.11.2017 посадовими особами ГУ ДФС у Луганській області була здійснена фактична перевірка бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_2, який належить позивачеві. За результатами перевірки складено акт від 24.11.2017 НОМЕР_3, зареєстрований 27.11.2017, згідно з яким установлено порушення ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 12 - не ведеться в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах (або за місцем їх реалізації), здійснюється продаж товарів, які не відображені в такому обліку. Також перевіркою знято залишки товарних запасів, які знаходяться в реалізації (відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації фактичних залишків.

При перевірці встановлено, що в реалізації знаходяться товари, які не обліковані згідно з вимогами чинного законодавства, а саме - алкогольні напої (ТМЦ) (вид. накладна Ф1-5034 від 26.09.2017) на загальну суму 4589,44 грн, постачальник ТОВ «Вісленд», ).

Тобто, товар, який надійшов на реалізацію, не облікований у бухгалтерських регістрах (Книзі обліку доходів і витрат, яка зареєстрована в Старобільській ОДПІ (Новопсковське відділення) 16.09.2017 код № 906 та надана до перевірки 24.11.2017).

Не погодившись із таким висновком, позивач направила до ГУ ДФС у Луганській області свої заперечення, та їй було надіслано лист від 11.12.2017, де зазначено про правомірність висновків перевірки.

12.12.2017 позивачеві направлено податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017 № 4 про застосування штрафних санкцій в сумі 9178,88 грн, яке позивач отримала 19.12.2017.

Вказане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржила до Державної фіскальної служби України, проте податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Посилаючись на Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів від 16.09.2013 № 481, позивач зазначає, що у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов'язані з отриманим доходом, а у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов'язані з отриманням доходу за підсумками дня.

Таким чином, Порядок не передбачав норму, що була раніше зазначена в п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», згідно з якою фізична особа-підприємець зобов'язана була здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Крім того, зазначає позивач, алкогольні напої, вказані в акті перевірки, взагалі не реалізовувалися і, відповідно, жодного доходу від їх реалізації вона не отримувала, а тому не мала підстав для зазначення даних у гр. 5 та гр. 6 Книги обліку доходів і витрат щодо вказаного товару.

За таких обставин позивач вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017 № 4 не відповідає вимогам закону та належить до скасування.

Ухвалою суду від 04.05.2018 позов було залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою від 25.05.2018 відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

15.06.2018 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на таке.

У період з 21.11.2017 по 24.11.2017 відповідачем проведено фактичну перевірку бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», який належить ФОП ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_3. За результатами перевірки складено акт від 24.11.2017, яким установлено порушення ФОП ОСОБА_1 п. 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме - необлікування у встановленому законодавством порядку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не відображені в такому обліку.

На підставі встановленого порушення контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» від 12.12.2017 № 4 та на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України застосовано штрафні санкції в сумі 9178,88 грн.

Пунктом 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, встановлено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу IV ПК України фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самостійні особи), зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Доводи позивача про те, що Порядок не передбачав норму, що раніше зазначена в п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, відповідач вважає незмістовними, оскільки Порядок № 481 на час проведення перевірки діяв у редакції від 13.09.2013, чинній на цей час.

Посилання позивача на те, що алкогольні напої на загальну суму 4589,44 грн за видатковою накладною № Ф-1-5034 від 26.09.2017 взагалі не реалізовувалися, на думку відповідача, не відміняє відповідальності за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР, оскільки саме ці товарні запаси не обліковані у Книзі обліку доходів і витрат.

На підставі викладеного відповідача вважає оскаржене податкове повідомлення-рішення правомірним та просить відмовити в задоволенні позовних вимог (арк. спр. 85-88).

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, а представник відповідача заперечував проти позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 10.07.2017, перебуває на обліку як платник податків у Старобільській ОДПІ (Новопсковське відділення), що підтверджується витягом з ЄДРФОПГФ від 23.05.2018 № (арк. спр. 78-80).

На підставі наказу від 15.11.2017 № 743 та направлень на перевірку від 15.11.2017 №№ 534, 535, 536 (арк. спр. 89-92) фахівцями відповідача було проведено фактичну перевірку бару «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_2, за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1

За результатами перевірки складено акт від 24.11.2017 (дата реєстрації в органі ДФС 27.11.2017 НОМЕР_3) перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій (далі - акт перевірки) (арк. спр. 93-94).

За результатами перевірки встановлено незабезпечення ведення обліку товарних запасів (ТМЦ) за місцем їх реалізації. При перевірці встановлено, що в реалізації знаходяться товари, які не обліковані згідно з вимогами чинного законодавства, а саме: алкогольні напої (ТМЦ) (видаткова накладна Ф1-5034 від 26.09.2017) на загальну суму 4589,44 грн, постачальник ТОВ «Вісленд» (). Тобто, товар, який надійшов в реалізацію, не облікований в бухгалтерських регістрах (книзі обліку доходів і витрат, яка зареєстрована в Старобільській ОДПІ (Новопсковське відділення) 16.09.2017 під № 906 та надана до перевірки 24.11.2017). Тобто, не відображена інформація, яка міститься у первинних документах, прийнятих до обліку (видаткова накладна), а саме: у графі 5 (реквізити документа, що підтверджує понесені витрати) та графі 6 (сума витрат, пов'язаних з придбанням товару) книги доходів та витрат, чим порушено п. 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (стор. 3 акта перевірки).

У висновках акта перевірки зазначено про порушення ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 12 - не ведеться в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснюється продаж товарів, які не відображені в такому обліку.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Луганській області винесло податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017 № 4, яким за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 9178,88 грн (арк. спр. 22, 23).

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржила його до Державної фіскальної служби України. Рішенням Державної фіскальної служби України від 19.03.2018 податкове повідомлення-рішення від 12.12.2017 № 4 залишено без змін, а скаргу - без задоволення (арк. спр. 28-30, 31-32).

Вирішуючи питання щодо правомірності вказаного податкового повідомлення-рішення, суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР) книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 3 Закону № 265/95-ВР суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 Закону № 265/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Отже, з аналізу вищезазначених норм слідує, що положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі громадського харчування та послуг» чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, лише вказують на обов'язок суб'єктів підприємницької діяльності на ведення такого обліку у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, при продажі товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов'язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації.

Однак, слід звернути увагу, що розділом V Закону № 265/95-ВР передбачено відповідальність за порушення вимог лише цього Закону.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), відповідно до статті 9 якого підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 р. за № 751/4044, затверджено Положення стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», яке визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності.

Судом установлено, що ФОП ОСОБА_1 було видано наказ від 16.08.2018 № 2 «Про порядок ведення руху товару», яким обрано метод обліку вибуття запасів ФІФО (перший прийшов - перший пішов), ведення обліку оприбуткування та руху товару в Exel «Аналітичні дані по оприбуткуванню та руху товару» помісячно та проведення зняття залишків товару кожного першого числа місяця в кількісному вираженні та відображення цих даних в акті зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (арк. спр. 16).

Згідно з актом перевірки контролюючим органом встановлено незабезпечення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: в реалізації знаходяться товари, не обліковані згідно з вимогами чинного законодавства - алкогольні напої (ТМЦ) (видаткова накладна Ф1-5034 від 26.09.2017) на загальну суму 4589,44 грн, постачальник ТОВ «Вісленд» () (арк. спр. 113).

Натомість, судом установлено, що алкогольні напої за видатковою накладною Ф1-5034 від 26.09.2017 на загальну суму 4589,44 грн позивачем обліковано згідно з аналітичними даними по оприбуткуванню та руху товару за вересень 2017 року (зворотній бік арк. спр. 18), дані про вказані алкогольні напої також відображено в актах зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (арк. спр. 19, 20, 21).

Отже, позивач мав первинні документи на товар, що реалізовувався, а облік товарних запасів вівся відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин суд вважає, що підстав для застосування до позивача штрафних санкцій контролюючий орган не мав.

На підставі викладеного позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн (арк. спр. 2).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.12.2017 № 4 задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 12.12.2017 № 4, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в сумі 9178,88 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн (сімсот чотири грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 30 липня 2018 року.

Суддя І.О. Свергун