Справа № 554/5891/18
Суддя: Струков О. М.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.07.2018 Справа № 554/5891/18
Провадження № 2-а/554/342/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 липня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Струкова О.М.

при секретарі Плаксюк І.Ю.

за участю: представника позивача Матірної Н. В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області до ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі України,

в с т а н о в и в :

30 липня 2018 року позивач УДМС України в Полтавській області звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Гамбії і прибув в Україну 09 квітня 2016 року та ухиляється від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 9, ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», оскільки після 90 - денного терміну перебування в Україні за її межі не виїхав та нелегально перебував на території України. 27.07.2018 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування на території України за ст. 203 ч.1 КУПАП, того ж дня було винесено рішення Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області №19 відповідно до якого він повинен був покинути територію України до 29.07.2018 року. Заборони примусово видворити його з України відсутні.

В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні адміністративний позов визнав повністю, підтвердив, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності і повинен був покинути територію України до 29.07.2018 року, але цього не зробив із-за відсутності у нього грошових коштів, а тому просив задовольнити вказаний позов.

Заслухавши пояснення сторін, повно та об'єктивно дослідивши надані ними докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, затриманих ними у межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Судом встановлено, що громадянин Ісламської Республіки Гамбії ОСОБА_1 прибув в Україну 09 квітня 2016 року по паспорту громадянина Ісламської Республіки Гамбії НОМЕР_1, виданому 23 грудня 2015 року, терміном дії до 23 грудня 2020 року, в якому датою його народження вказано ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2016 року навчався у Вищому навчальному закладі Укоопспілки «Полтавський університет економіки та торгівлі» та був документований посвідкою на тимчасове проживання в країні НОМЕР_2, терміном дії до 30 листопада 2016 року, з подальшим продовженням до 31 липня 2020 року.

Рішенням УДМС від 15.12.2017 року №314 громадянину Ісламської Республіки Гамбії ОСОБА_1 скасовано посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_2, видану 06.05.2016 року дійсною до 31.07.2020 року.

Втративши підстави для подальшого перебування в Україні у зв'язку з закінченням терміну дії посвідки ОСОБА_1 вчасно не залишив територію України та з 15 січня 2018 року нелегально перебував на території України.

27 липня 2018 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності УДМС України в Полтавській області за ч. 1 ст. 203 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн., який ним було сплачено.

27 липня 2018 року УДМС України в Полтавській області прийнято рішення примусово повернути за межі території України громадянина Ісламської Республіки Гамбії ОСОБА_1 в термін до 29 липня 2018 року.

Зазначене рішення відповідачем не виконано.

У судовому засіданні відповідач підтвердив відсутність у нього місця постійного проживання в Україні та що він не може покинути територію України із-за відсутності коштів.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач порушив правила перебування на території України, через що притягувався до адміністративної відповідальності, не виконав рішення про примусове повернення з України, не має в Україні постійного місця проживання, роботи і законних джерел доходів, заборони примусово видворити його з України відсутні, суд вважає, що позовні вимоги про примусове видворення відповідача за межі території України є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, ч. 1 ст. 289 КАС України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, адміністративний суд за клопотанням органу (підрозділу), який подав такий позов, може прийняти рішення про затримання іноземця або особу без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців.

Зважаючи, що судом приймається рішення про видворення відповідача і в судовому засіданні здобуто докази того, що на даний час існують об'єктивні ризики того, що вказана особа може ухилятися від виконання цього рішення про його примусове видворення, а тому слід задовольнити клопотання позивача та прийняти рішення про затримання відповідача на строк до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 241-246, 288-289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянина Ісламської Республіки Гамбії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, паспорт громадянина Ісламської Республіки Гамбії № НОМЕР_1, виданий 23 грудня 2015 року, з терміном дії до 23 грудня 2020 року та заборонити йому подальший в'їзд на територію України строком на п'ять років.

Затримати громадянина Ісламської Республіки Гамбії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, паспорт громадянина Ісламської Республіки Гамбії № НОМЕР_1, виданий 23 грудня 2015 року, з терміном дії до 23 грудня 2020 року з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк - до 6 місяців.

Рішення допустити до негайного виконання.

Виконання рішення покласти на УДМС України в Полтавській області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя О.М. Струков