Справа № 584/633/18
Суддя: Толстой О. О.
Дата ухвалення: 2018-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 584/633/18 Провадження № 2-а/584/12/18
РІШЕННЯ
09.07.2018 Путивльський районний суд Сумської області
в особі : головуючого - судді Толстого О.О.
при секретарі Зікрати Я.В.
за участю : позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Путивль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумькій області ОСОБА_2 про визнання протиправними дій, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обгрунтовував тим, що 06.05.2018 відповідачем було винесено постанову серії ГБ № 472507 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 152-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн., за те, що він здійснив паркування свого автомобіля НОМЕР_1 на майданчику для паркування гіпермаркету «Епіцентр», розташованого по вул. Героїв Крут в м. Суми, на місці, призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.
Посилаючись на те, що такого правопорушення не вчиняв, незважаючи на заперечення своєї вини у вчиненні порушення, передбаченого ч. 6 ст. 152-1 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення інспектором складено не було, постанова винесена на місці події, без розяснення йому процесуальних прав, з порушенням права на захист (у звязку з відмовою в наданні правової допомоги), просив визнати протиправними дії інспектора щодо складання оскаржуваної постанови, та скасувати її.
У відзиві на позов відповідач стверджував про те, що діяв у межах наданих повноважень та відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395) та КУпАП.
У судовому засіданні відповідач проти позову заперечувала з тих самих підстав.
Заслухавши учасників справи, дослідивши надані ними докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами статтей 245 і 246 КУпАП ( тут і далі - в редакції на час складання оскаржуваної постанови) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови тощо. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.05.2018 інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2 винесено постанову серії ГБ № 472507 про застосування до позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те, що він 06.05.2018 близько 16-ї год. здійснив паркування свого автомобіля НОМЕР_2 на майданчику для паркування гіпермаркету «Епіцентр», розташованого по вул. Героїв Крут в м. Суми, на місці, призначеному для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 152-1 КУпАП.
З цим порушенням позивач не згоден, про що він зазначив в адміністративному позові.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 6 ст. 152-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за паркування транспортного засобу на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, водієм, який не має документів про наявність у нього чи в одного з пасажирів інвалідності (крім явно виражених ознак інвалідності).
Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Статтею 222 КУпАП визначені повноваження Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення, зокрема ч. 6 ст. 152-1 цього Кодексу.
При цьому від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Посилання позивача на необхідність складання протоколу про адміністративне правопорушення виходячи з вимог ч.5 ст. 258 КУпАП грунтується на помилковому тлумаченні цієї норми, оскільки це правило не застосовується у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.
Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частинами 1-3 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Оскаржувана постанова за своїм змістом відповідає цим вимогам.
Доводи позивача про протиправність винесення інспектором постанови на місці , з посиланням на Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, судом відхиляються, оскільки зміни до ст. 258 КУпАП, якими надано можливість працівникам Національної поліції не складати протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанову на місці вчинення правопорушення, а також Інструкцію № 1395, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, набрали чинності пізніше, ніж було прийняте вищевказане рішення Конституційного Суду України.
Тому таке рішення до правовідносин сторін слід застосовувати з урахуванням законодавчих змін, що відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 4 розділу І Інструкція № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 6, 7 ст. 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (ч.2 п.1 розділу ІІІ Інструкція № 1395).

Що стосується аргументів позивача щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та порушення права захист, то суд зазначає наступне.

Статтею 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено правові механізми щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкція № 1395 визначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

З дослідженого відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, який надано у вигляді двох відеофайлів на DVD-R диску, встановлено, що відповідач назвала своє звання і посаду, роз'яснила позивачеві процесуальні права та обов'язків, передбачені ст. 268 КУпАП, у т.ч. і право скористатися юридичною допомогою адвоката, а також положення ст. 63 Конституції України, заслухала позивача, але будь-які докази не досліджувала.

У своїй постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 Верховний Суд вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. При цьому оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім того, на другий частині відеозапису, який розпочинається зі спливом 12 хвилин, зафіксовано, що відповідач пояснює про відсутність необхідності присутності адвоката, після чого позивачу вручається вже складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, тобто справа вирішена по суті.

Це дає підстави для висновку про те, що позивач просив про надання йому юридичної допомоги при розгляді справи, але це клопотання фактично відповідачем не вирішено та позивачеві не надана можливість скористатися юридичною допомогою.

Даючи оцінку цим обставинам суд дійшов висновку про недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності та порушення його права на захист.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, аналіз викладених правових норм та обставин справи, з врахуванням встановлених порушень при притягненні до адміністративної відповідальності позивача, дає підстави для висновку про те, що оскаржувана постанови є протиправною та підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що на цей час визначений ч.1 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення сплив, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Водночас обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав у вигляді визнання протиправними дій інспектора щодо складання оскаржуваної постанови, не грунтується на вказаних вимогах закону щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 242, 246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Постанову серії ГБ № 472507 від 06.05.2018, винесену інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області ОСОБА_2, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 152-1 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено повністю або частково в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_3