Справа № 683/2742/17
Суддя: Завадська О. П.
Дата ухвалення: 2018-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/2742/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 594939 від 23 жовтня 2017 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Дану постанову вважає незаконною, так як невірно трактовані та оцінені дійсні обставини справи. Рухаючись на своєму автомобілі НОМЕР_1 по вул. Косинського м. Старокостянтинова від перехрестя з вулицею І.Богуна, він проїхав повз кам'яний паркан, який знаходився праворуч і заїхав на територію автовокзалу. Під'їхавши до аптеки, він зупинив автомобіль. Під час руху за даним маршрутом дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» він не бачив. Розпочавши подальший рух, був зупинений поліцією. Після представлення йому було оголошено про адміністративне порушення згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, невиконання вимог знаку 3.21 «В'їзд заборонено» і одразу було запрошено в поліцейський автомобіль для оформлення постанови. Його звернення про те, що йому необхідно звернутися за правовою допомогою до адвоката для написання письмових заперечень та пояснень було проігноровано. Співробітником поліції було складено постанову із «спрощеним» підходом, чим порушено його право на захист.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування.

Представник відповідача про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 594939 від 23 жовтня 2017 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього штраф у розмірі 255 грн. за те, що він, керуючи транспортним засобом марки RENAULT Kangoo PHA4 номерний знак НОМЕР_2 23 жовтня 2017 року близько 09 год. 55 хв. по вул. Острозького, 2 м. Старокостянтинова, здійснив в'їзд в зону дії знаку 3.21 «В'їзд заборонено», чим порушив п. 8.14 Прави дорожнього руху України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - № 3353-XII) та пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 8.4 ПДР, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Розділом 33 ПДР України передбачені заборонні знаки - знак 3.21 "В'їзд заборонено" -забороняє в'їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8 Знак 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів"; організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в'їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9 Табличка 7.9 "Смуга руху"; запобігання в'їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

В судовому засіданні було досліджено відеоматеріали, надані позивачем, з яких вбачається, що останній ПДР України не порушував.

Таким чином, крім наданої позивачем копії оскаржуваної постанови, інших доказів, які вказували б на вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суду не надано.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача, суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 139, 229, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БР № 594939, виданого Старокостянтинівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області 23 жовтня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Вінницького адміністративного апеляційного суду.

Суддя __________