Справа № 810/542/18
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2018-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року м.Київ № 810/542/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенко О.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Києво-Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області та просить суд:

визнати протиправним рішення від 12.10.2017 № 6743/07 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку, передбаченого п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобовязати призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку, передбаченого п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він працював повний робочий день в Ремонтно будівельному управління «Краснодонвугілля» на різних посадах зі шкідливими умовами праці, які передбачені Списком № 2 та має стаж роботи більше 16 років, тому вважає, що має право на пенсію на пільгових умовах, у звязку з з чим звернувся до пенсійного органу, однак йому було відмовлено у призначенні такої пенсії.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідного до якого проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні, оскільки позивач подано ряд документів, які не відповідають Списку № 2, крім того виписки із наказів «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» містять посилання на неіснуючий нормативний документ. На думку відповідача не виконання вимог ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон № 1788), в частині підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за результатами атестації робочих місць, законні підстави для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відсутні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оглянувши письмові докази, які були надані, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1990 року до 2007 рік працював повний робочий день в Ремонтно будівельному управлінні «Краснодонвугіллі» на різних посадах зі шкдливими умовами праці. Які передбаченні Списком № 2.

Як вбачається з матеріалів справи з 12.06.1990 по 31.10.1992 позивач займав посаду майстра будівельної дільниці, з 01.11.1992 по 30.09.1996 займав посаду виконуючого робіт, за період з 01.10.1996 по 20.03.1997 займаів посаду старшого виконуючого робіт, з 21.03.1997 по 13.06.2006 виконував будівництво, реконструкцію та ремонт будівель та споруд за посадою виконуючого робіт, з 15.06.2006 по 03.09.2007 працював на посаді виконуючого робіт.

Вищенаведені періоди роботи ОСОБА_1 підтверджуються безпосередньо трудовою книжкою та відповідно до якої загальний стаж позивача становить 30 років, з яких 16 років складає робота на підприємствах зі шкідливими і важкими умовами праці.

ОСОБА_1 звернувся до Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою, в якій просив призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788 та подав всі необхідні документи, а саме копію трудової книжки, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній без номера і дати видачі, виданої ДВАТ «Краснодонвуглебуд», виписку із наказу голови правління ДВАТ «Краснодонвуглебуд» № 30 від 10.04.1995 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», виписку з наказу голови правління ДВАТ «Краснодонвуглебуд» № 123 від 30.06.2000 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», виписку з наказу голови правління ДВАТ «Краснодонвуглебуд» № 54 від 23.06.2005 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці».

Рішенням начальника Києво - Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 12.10.2017 № 6743/07 позивачу було відмовленого в призначенні пенсії на пільгових умовах з посиланням на відсутність доказів щодо зайнятості позивача повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за результатами атестації робочих мість.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно п. 1 ст. 1 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (надалі Закон № 1788) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 1788 існують такі види державних пенсій, трудових пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 7 Закону № 1788 визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Пунктом «б» ст. 13 Закону № 1788 визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Позивач з 1990 по 2007 рік працював в ремонтно - будівельному управлінні «Краснодонвугілля» на різних посадах зі шкідливими умовами праці, які передбаченні Списком № 2 , а саме з 12.06.1990 по 31.10.1992 позивач займав посаду майстра будівельної дільниці, з 01.11.1992 по 30.09.1996 займав посаду виконуючого робіт, за період з 01.10.1996 по 20.03.1997 займаів посаду старшого виконуючого робіт, з 21.03.1997 по 13.06.2006 виконував будівництво, реконструкцію та ремонт будівель та споруд за посадою виконуючого робіт , з 15.06.2006 по 03.09.2007 працював на посаді виконуючого робіт.

На підтвердження наявності стажу щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, позивачем надано копію трудової книжки, довідки про заробіток для обчислення пенсії за період з 1990 по 1999 роки, виписки з наказів щодо проведення атестації робочих місць, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Під час вирішення питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, пенсійни орган поставив під сумнів довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, оскільки на думку відповідача вона видана з порушенням наказу Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5 «Про затвердження правил організації діловодства та архівного зберігання документів в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях», в частині відсутності реєстраційного номеру та дати видачі такої довідки.

Однак, суд наголошує на тому, що відповідачем не було надано доказів, які б спростували інформацію, яка міститься у даній довідці, тобто пенсійний орган не ставить під сумнів зміст довідки, а відсутність реквізитів, які мають міститись у такій довідці не можуть свідчить про її невідповідність.

Щодо тверджень відповідача про відсутність доказів наявності зайнятості позивача повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за результатами атестації робочих мість та наявність виписок наказів щодо проведення такої атестації, які видані підприємством з іншою назвою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж-період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків передбачених цим Законом.

Крім тобто, Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442.

Цим Порядком встановлено, що відповідно до ст. 13 Закону № 1788 пенсії за віком на пільгових умовах за Списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Відповідно до п. 1 Порядку атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Результати атестації, як вперше проведеної, так і чергові, застосовуються при визначенні стажу, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, протягом 5 років після затвердження її результатів. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування в стаж, який надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, повного п'ятирічного періоду роботи з шкідливими та тяжкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право протягом зазначеного періоду повинно бути підтверджено результатами атестації робочих місць.

Міністерство праці та соціальної політики України у листі від 16.12.1999 № 01-3/2586-02-6 «Про порядок обчислення стажу роботи для призначення пільгових пенсій за результатами атестації робочих місць» роз'яснило, що у разі підтвердження права за результатами атестації впродовж 5 років після ведення в дію Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, до пільгового стажу зараховується весь період роботи за професіями і посадами, передбаченими Списками № 1 і № 2, тобто період до дати видання наказу по підприємству про результати проведення атестації і подальший період роботи впродовж 5 років після вперше проведеної атестації.

У роз'ясненнях про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 № 205, передбачено, що в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці, у зв'язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об'єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно - гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Відповідно до ч. 2 п. 4 Порядку відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Також, щодо назви підприємства де працював ОСОБА_1, то судом встановлено, що дане підприємство неодноразово перейменовувалось, даний факт підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який було зроблено самостійно судом з відкритих джерел безкоштовного пошуку відомостей, що здійснюється відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Кірм того, інформація про зміну найменування підприємства міститься у копії трудової книжки ОСОБА_1, однак пенсійних органом дану інформацію до уваги взято не було.

З трудової книжки позивача встановлено, що ОСОБА_1 у періоди з 12.06.1990 по 31.10.1992 позивач займав посаду майстра будівельної дільниці, з 01.11.1992 по 30.09.1996 займав посаду виконуючого робіт, за період з 01.10.1996 по 20.03.1997 займаів посаду старшого виконуючого робіт, з 21.03.1997 по 13.06.2006 виконував будівництво, реконструкцію та ремонт будівель та споруд за посадою виконуючого робіт , з 15.06.2006 по 03.09.2007 працював на посаді виконуючого робіт.

Також суд наголошує на тому, що у відповідності до ст. 48 КЗпП України та основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Це означає, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи (Постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, за вищенаведеними нормами законодавства позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку, передбаченого п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У спірному рішенні та відзиві на позовну заяву Києво - Святошинського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області посилається на те, що надані позивачем при зверненні до відповідача документи не можуть бути визнані належною підставою для підтвердження безпосередньої зайнятості позивача повного робочого дня.

Проте із вказаними доводами відповідача суд погодитись не можна з огляду на те, що у трудовій книжці позивача, яка відповідно до вимог ст. 62 Закону № 1788 є основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, наявна інформація щодо безпосередньої постійної зайнятості позивача у роботі зі шкідливими умовами праці, що є обов'язковою умовою при призначенні пенсії на пільгових умовах згідно пункту «б» ст. 13 Закону № 1788, а тому доводи позивача про наявність у нього достатнього пільгового стажу для призначення йому пенсії та протиправність рішення відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах є правильним.

Також суд вважає за можливе зазначити, що оскільки позивач подав до пенсійного органу серед іншого трудову книжку, для вирахування трудового стажу позивача, відповідач повинен був узяти до уваги саме цей документ, і, лише за відсутності трудової книжки, для підтвердження стажу, брати інші документи, які б могли свідчити про наявність такого стажу.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наведених обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при подані даного адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 1408,00 грн. (квитанція № 15 від 30.01.2018), суд вважає за необхідне стягнути дану суму на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення Києво Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області () від 12.10.2017 № 6743/07 про відмову у призначенні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку, передбаченого п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати Києво Святошинське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області () призначити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зниженням пенсійного віку, передбаченого п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати у сумі 1 408 (одну тисячу чотириста вісім) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Києво Святошинського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.