Справа № 820/6681/17
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

27.07.2018 р. справа №820/6681/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою згідно з ст. 263 КАС України справу за позовом

ГУ ДФС у Харківській області
до гр.ОСОБА_1
простягнення податкового боргу в загальному розмірі 33.333,33 грн., -

встановив:

Субєкт владних повноважень, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з гр. ОСОБА_1 податкового боргу у сумі 33.333,33 грн. по оплаті податкових повідомлень-рішень №1702 від 08.06.2016р. та №1675 від 08.06.2016 р.

Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов'язку з оплати рішень контролюючого органу. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги, не призвели до погашення податкового боргу. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, гр. ОСОБА_1, з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що не одержував податкових повідомлень №1702 від 08.06.2016р. та №1675 від 08.06.2016 р. Окрім того, зазначав, що податкове повідомлення - рішення №1675 від 08.06.2016р. втратило дії внаслідок скасування судом у межах справи №820/641/18. Наполягав на тому, що податкове повідомлення-рішення №1702 від 08.06.2016 р. суперечить закону, а тому не підлягає виконанню. Посилаючись на вказані вище обставини, відповідач просив суд ухвалити рішення про відмову у позові.

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов'язок зі збору доказів, дослідивши добуті по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом встановлено, що заявлена субєктом владних повноважень вимога про стягнення коштів ґрунтується на податкових повідомленнях №1702 від 08.06.2016 р. про визначення податкового зобов'язання з транспортного податку у сумі 25.000,00 грн. та №1675 від 06.2016 р. про визначення податкового зобов'язання з транспортного податку у сумі 8.333,33 грн.

Як з'ясовано судом, податкове повідомлення №1675 від 08.06.2016 р. про визначення податкового зобов'язання з транспортного податку у сумі 8.333,33грн. припинило юридичну дію внаслідок скасування у межах справи Харківського окружного адміністративного суду №820/641/18.

За таких обставин, вимога про стягнення боргу у сумі 8.333,33грн. задоволенню не підлягає.

Відносно податкового повідомлення №1702 від 08.06.2016 р. про визначення податкового зобов'язання з транспортного податку у сумі 25.000,00 грн. суд зазначає, що оскільки позивачем була розпочата процедура оскарження рішення контролюючого органу у порядку ст. 56 Податкового кодексу України у судовому порядку (справа Харківського окружного адміністративного суду №820/641/18), то обставини одержання цього рішення платником юридичного значення для вирішення спору не мають, позаяк у силу спеціального правила п. 56.18 ст.56 Податкового кодексу України днем закінчення процедури узгодження податкового зобов'язання за податковим повідомленням є дата набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 57.3 ст.57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 р. по справі №820/641/18 набрало законної сили 12.06.2018 р.

Протягом 10 днів від настання указаної події платник податкового повідомлення №1702 від 08.06.2016 р. не оплатив.

Ці обставини визнані і у тексті відзиву на позов, де платник наголошує на відсутності обов'язку виконувати владні приписи означеного рішення владного суб'єкта.

Під час розгляду справи судом установлено, що у спірних правовідносинах контролюючим органом складалась податкова вимога №6433-17 від 21.11.2016 р., котра надсилалась на правильну податкову адресу відповідача у розумінні ст.ст. 42, 45, 58, 59 Податкового кодексу України (АДРЕСА_1).

Реєстрація платника саме за цією адресою була підтверджена і відповіддю ГУ ДМСУ в Харківській області (а.с. 26).

Закон не вимагає обов'язковості одержання податкової вимоги саме платником податків, тому доводи відповідача з даного питання визнаються судом юридично неспроможними.

Доказів втрати юридичної дії означеною податковою вимогою матеріали справи не містять.

Заявлена контролюючим органом до стягнення сума коштів відповідає визначенню податкового боргу у розумінні п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України.

Процедура стягнення заборгованості по строку згідно зі ст. 95 Податкового кодексу України контролюючим органом дотримана.

Вимога про стягнення боргу заявлена податковим органом в межах строку згідно зі ст. 102 Податкового кодексу України та узгоджується з положеннями п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою субєктом владних повноважень вимогою прав, свобод та інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин у галузі податкової справи в частині платежу за податковим повідомленням №1702 від 08.06.2016 р., то позов у цій частині належить задовольнити.

У задоволенні позову в частині стягнення боргу по оплаті податкового повідомлення №1675 від 08.06.2016 р. належить відмовити з викладених вище мотивів.

При розвязанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі «ОСОБА_2 проти Іспанії», від 22.02.2007р. у справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011р. у справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010р. у справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994р. у справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003р. у справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008р. у справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та ОСОБА_3 (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії»), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження - 23.02.1961 року; р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1; місцезнаходження - АДРЕСА_2) податковий борг у сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) 00 грн.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Роз'яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Роз'яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Сліденко А.В.