Справа № 303/3101/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/5648/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Гулида Р.М.,

з участю секретаря судового засідання - Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу громадянина Судану ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 24.05.2018р. в адміністративній справі за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Судану ОСОБА_3 про затримання до вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (суддя суду І інстанції: Довжанин В.М., час та місце ухвалення: 14 год. 30 хв. 24.05.2018р., м.Мукачево Закарпатської обл., дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 29.05.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

24.05.2018р. позивач Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив затримати громадянина Судану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (а.с.1 і на звороті).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 24.05.2018р. заявлений позов задоволено; затримано громадянина Судану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні; рішення суду допущено до негайного виконання (а.с.16-17).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач громадянин Судану ОСОБА_3, який покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення у справі, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та винести постанову, якою в задоволенні позову відмовити (а.с.18-21).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не надано достатніх доказів на обґрунтування його затримання, при цьому позивач не з'ясував стан вирішення заяви апелянта про надання статусу біженця. Знайдена під час затримання довідка про звернення за захистом не свідчить про розгляд заяви про надання статусу біженця та лише вказує на легальність знаходження іноземця на території України.

Також на момент затримання органи Державної міграційної служби України повідомили про відмову в наданні йому статусу біженця. Оскільки процедура розгляду заяви про надання статусу біженця є припиненою, строк довідки про звернення за захистом завершується 30.06.2018р., тому правових підстав для його затримання немає.

Окрім цього, позивачем порушено порядок його поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, оскільки про таке затримання не був повідомлений прокурор.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач громадянин Судану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був затриманий о 08 год. 00 хв. 21.05.2017р. прикордонним нарядом на ділянці відділу прикордонної служби «Горонглаб» Мукачівського прикордонного загону, на напрямку 296 прикордонного знаку, на відстані 3 км від державного кордону на території Батрадівської сільської ради Берегівського району Закарпатської обл. при спробі незаконного, поза пунктами пропуску, у складі групи осіб, перетину державного кордону з України в Угорщину.

При цьому, під час затримання у відповідача знаходилася довідка про звернення за захистом в Україні № 005752, видана 16.06.2016р. Управлінням у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України в Закарпатській обл., строк дії якої завершується 30.06.2018р. (а.с.4).

Факт затримання відповідача та наявності в нього вказаного документа стверджується протоколом про адміністративне затримання та протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, складеними посадовими особами позивача 21.05.2018р. (а.с.3, 40-41).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані приписами ст.289 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;

2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

4) зобов'язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Частиною другою ст.289 КАС України передбачено, що заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Із змісту наведеної норми слідує, що законодавцем фактично виділено окремий випадок звернення із позовною заявою - про затримання іноземця або особи без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

При цьому, можливість звернення із таким позовом та саме затримання можливе лише до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у тому числі стосовно перебуваючих з ним на території України неповнолітніх дітей (членів сім'ї заявника або таких, які знаходяться під його опікою чи піклуванням), внесених до анкети заявника, на визнання яких біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, є письмова згода заявника, висловлена в анкеті чи заяві, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, протягом місяця з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку. Строк прийняття рішення може бути продовжено керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, але не більш як до трьох місяців.

Згідно ч.13 цієї статті у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, прийняв рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа цього центрального органу виконавчої влади протягом семи робочих днів з дня його отримання надсилає або видає особі, стосовно якої прийнято зазначене рішення, письмове повідомлення з викладенням причин відмови і роз'ясненням порядку оскарження такого рішення. Довідка про звернення за захистом в Україні продовжується, якщо особа оскаржує таке рішення.

Відповідно до ч.ч. 4 і 10 ст.12 вказаного Закону у разі якщо особа або її законний представник оскаржує рішення в судовому порядку, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, продовжує строк дії довідки про звернення за захистом в Україні.

У разі прийняття судом рішення про задоволення скарги особи про відмову у визнанні особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату чи позбавлення статусу біженця або додаткового захисту центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, протягом семи робочих днів з дня отримання такого рішення приймає відповідне рішення.

Виходячи з системного аналізу наведених норм, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» процедура розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, включає в себе можливість судового оскарження рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. В разі задоволення відповідного позову законом передбачено обов'язок центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, прийняти відповідне рішення.

При цьому, в разі судового оскарження такого рішення строк дії довідки про звернення за захистом в Україні продовжується.

Згідно листа ГУ ДМС України в Закарпатській обл. № 81/5364 від 21.05.2018р. за результатами розгляду заяви громадянина Судану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, поданої 16.06.2016р., ДМС України прийнято рішення про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Вказане рішення оскаржене ним до Закарпатського окружного адміністративного суду, на розгляді якого перебуває його позовна заява. Документований довідкою про звернення за захистом від 16.06.2016р. № 005752, терміном дії до 30.06.2018р. (а.с.38).

Із урахуванням наведеного, судом першої інстанції вірно задоволений заявлений позов, із яким позивач звернувся до суду до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; при цьому факт вчинення відповідачем порушення законодавства України з прикордонних питань, що й став причиною звернення до суду із розглядуваним позовом, відповідачем не заперечується.

Стосовно решти доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що згідно листа № 81/6020 від 06.06.2018р. про затримання і поміщення відповідача до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на Україні, позивачем повідомлено керівника Мукачівської місцевої прокуратури, а відповідно до листа № 81/6344 від 15.06.2018р. - також начальника ГУ ДМС України в Закарпатській обл. (а.с.36-37).

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

За наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність та обгрунтованість заявленого позову, а тому заявлений позов підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Разом з тим, під час винесення рішення судом не враховані приписи ч.11 ст.289 КАС України, відповідно до яких строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Оскільки в резолютивній частині рішення суду не визначено конкретний строк затримання відповідача, хоча вказано обставину, з якою пов'язаний строк затримання, тому останню слід змінити шляхом доповнення частини другої резолютивної частини рішення наступним реченням: «Строк затримання громадянина Судану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить до шести місяців»; в решті рішення суду належить залишити без змін.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно по суті вирішив розглядуваний спір, однак неправильно застосував норми матеріального права (не застосував закон, який підлягав застосуванню), через що оскаржуване рішення слід змінити.

В решті рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків прийнятого судом рішення, а тому підстави для його скасування чи зміни у цій частині є відсутніми.

Керуючись ст.ст.139, 243, 271, 272, 289, 310, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу громадянина Судану ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської обл. від 24.05.2018р. в адміністративній справі № 303/3101/18 змінити, доповнивши частину другу резолютивної частини рішення наступним реченням: «Строк затримання громадянина Судану ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить до шести місяців».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
Р. М. Гулид
Дата складення повного судового рішення: 26.07.2018р.