Справа № 826/3862/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 липня 2018 року № 826/3862/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Герд Біллербек ГмбХ"
доДержавної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправною та скасування податкової вимоги, рішення про опис майна у податкову заставу, зобов'язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Герд Біллербек ГмбХ" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкову вимогу Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 27.05.2016 №6474-17 з вимогою сплатити податок на прибуток за 1-й квартал 2016 року у сумі 1 10 67, 68 грн. та рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.2016 №6474-17;

- підтвердити здійснення оплати товариства з обмеженою відповідальністю "Герд Біллербек ГмбХ" податку на прибуток підприємств за 1-й квартал 2016 року у сумі 1 111 800, 00 грн. за платіжним дорученням від 17.05.2016№164 через публічне акціонерне товариство «Фідобанк»;

- визнати наявність переплати з податку на прибуток підприємств у сумі 1 111 800, 00 грн.;

- зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві кошти у сумі 1 111 800, 00 грн. зарахувати в якості майбутніх платежів з податку на прибуток.

Позовні вимоги мотивовано тим, що товариством з обмеженою відповідальністю "Герд Біллербек ГмбХ" вчасно було сплачено суму податку на прибуток приватних підприємств, який не було зараховано до бюджету з вини банку - публічного акціонерного товариства "Фідобанк", а тому відповідач має стягувати борг саме з банку, який не виконав свого обов'язку щодо перерахування коштів до бюджету. На думку позивача, ним було виконано обов'язок щодо сплати податку на прибуток з часу подання платіжного доручення до банку, відповідно, податковий борг у позивача відсутній, а тому контролюючим органом протиправно було винесено податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу. Крім того, з метою уникнення обмеження власної господарської діяльності, позивачем повторно було сплачено суму податкових зобов'язань з податку на прибуток, в результаті вказаних дій, у позивача виникла переплата в розмірі 1 111 800, 00 грн, яка має обліковуватись, як переплата.

Державна податкова інспекція у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проти задоволення позовних вимог заперечила, вказавши що податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу є відкликаними у зв'язку зі сплатою позивачем податкових зобов'язань, а тому станом на час розгляду даної справи предмет спору відсутній.

Позивач надав суду додаткові пояснення в яких наголосив, що вперше при перерахуванні коштів в сумі 1 111 800, 00 грн. через публічне акціонерне товариство «Фідобанк», кошти не були зараховані на рахунок відповідача саме з вини банку, при цьому, згідно з приписами Податкового кодексу України, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасне перерахування або не в повному обсязі перерахування таких коштів до бюджету, а тому винесена на той час податкова вимога та рішення про опис майна є протиправними, а переплата позивачем податку, у зв'язку з повторною сплатою зобов'язання, має бути відображена в інтегрованій картці платника податку.

Адміністративну справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до пунктів 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

За посиланням позивача, 05.05.2016 товариством з обмеженою відповідальністю "Герд Біллербек ГмбХ" було подано декларацію з податку на прибуток за 1-й квартал 2016 року, якою задекларовано податок на прибуток за 1-й квартал 2016 року у сумі 1 161 757 грн. Так, платіжним дорученням від 17.05.2016 №164 позивач перерахував суму в розмірі 1 111 800, 00 грн. на рахунок Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про що листом від 23.05.2016 №13 повідомив відповідача.

Разом з тим, Державною податковою інспекцією у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві винесено товариству з обмеженою відповідальністю "Герд Біллербек ГмбХ" податкову вимогу від 27.05.2016 №6474-17, згідно з якою визначено, що станом на 27.05.2016 сума податкового боргу вказаного платника податку за узгодженим грошовим зобов'язанням становить 1 110 148, 10 грн., також винесено рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.2016 №6474-17.

Позивач, з метою уникнення обмеження власної господарської діяльності, платіжними дорученнями від 16.06.2016 №5 та від 29.07.2016 №12 сплатив на рахунок відповідача загальну суму в розмірі 1 110 148, 1 грн., з призначенням платежу «податок на прибуток».

В подальшому, позивач звернувся до контролюючого органу з листом (заявою) від 11.10.2016 №28 з проханням зарахувати позивачеві суму переплати податку на прибуток у розмірі 1 111 800, 00 грн. в якості майбутніх платежіва з податку на прибуток.

Державна податкова інспекція у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві листом від 13.12.2016 №41459/10/26-55-07-02 зазначила, що кошти в сумі 1 111 800, 00 грн. за платіжним дорученням від 17.05.2016 №164 не надходили.

Вважаючи податкову вимогу та рішення про опис майна податкову заставу від 27.05.2016 №6474-17, а також дії відповідача, що полягають у невизнанні переплати з податку на прибуток підприємств протиправними, товариство з обмеженою відповідальністю "Герд Біллербек ГмбХ" звернулось до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі редакція Кодексу наведена станом на час виникнення спірних правовідносин) погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з платіжним дорученням від 17.05.2016 №164, товариством з обмеженою відповідальністю "Герд Біллербек ГмбХ" було перераховано 1 111 800, 00 грн. на рахунок Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з призначенням платежу: «податок на прибуток за перший квартал 2016 року».

Згідно штампу банку, наявному на платіжному дорученні, платіжне доручення було прийнято публічним акціонерним товариством "Фідобанк" 17.05.2016.

Також, вказаний переказ коштів підтверджується наявною в матеріалах копією виписки з банку по особовому рахунку позивача.

Суд наголошує, що в судовому засіданні 31.10.2017 судом було оглянуто оригінали платіжного доручення від 17.05.2016 №164, а також оригінал виписки з банку по особовому рахунку позивача щодо перерахування коштів, та встановлено, що наявні в матеріалах справи копії відповідають наданим до огляду оригіналам.

Разом з тим, на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 №8 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 травня 2016 року №783 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Фідобанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.

Якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік строку зарахування податків, зборів та інших платежів розпочинається з моменту такого відновлення пункт 129.7 статті 129 Податкового кодексу Укораїни».

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням пункту 22.4 статті 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника, для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (пункт 1.29 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України»).

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону. Так, банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

З системного аналізу викладених норм вбачається, що виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Так, в постанові Верховного суду від 22.05.2018 по справі № 804/505/16, зазначено, що, за наявності у платника відповідних доказів, що підтверджують виконання усіх передбачених законодавством умов для визнання його добросовісним платником, обов'язок зі сплати відповідної суми податкового зобов'язання слід визнати виконаним.

З матеріалів справи вбачається, що також було підтверджено оригіналами документів, наданих в судовому засіданні 31.10.2017, що позивачем було виконано свій обов'язок щодо перерахування коштів з призначенням платежу «податок на прибуток за 1 квартал» на рахунок відповідача, крім того, відповідачем зворотнього в процесі розгляду адміністративної справи, контролюючим органом не доведено.

Суд звертає увагу, що позивач повідомленням від 23.05.2016 проінформував Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у місті Києві про сплату товариством з обмеженою відповідальністю «Герд Біллербек ГмбХ" податку на прибуток за 1-й квартал 2016 року шляхом подання до банківської установи публічного акціонерного товариства "Фідобанк" платіжного доручення від 17.05.2016 №164 на суму 1 111 800, 00 грн. та про невиконання банком свого зобов'язання щодо перерахунку коштів.

Отже, вказані обставини дають підстави дійти висновку про належне виконання позивачем зобов'язання зі сплати податку на прибуток за 1-й квартал 2016 року ще в травні 2016 року.

Також, суд звертає увагу, що під час судового розгляду справи відповідач не надав суду доказів щодо реалізації приписів пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України і застосування за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду відповідної відповідальності до банку, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до запровадження в банку тимчасової адміністрації.

Також, відповідачем не наведено суду доказів заявлення кредиторських вимог до банку, у порядку, визначеному чинним законодавством України.

При цьому, при розгляді позовних вимог щодо скасування податкової вимоги та рішення про опис майна від 27.05.2016 №6474-17, суд звертає увагу на наступне.

Положення пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України визначають обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом (підпункт 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України).

Згідно із приписами статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 Податкового Кодексу України право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку.

Так, контролюючим органом було винесено товариству з обмеженою відповідальністю "Герд Біллербек ГмбХ" податкову вимогу від 27.05.2016 №6474-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.2016 №6474-17.

Разом з тим, в процесі розгляду даної адміністративної справи, судом встановлено, що позивачем було належним чином виконано зобов'язання зі сплати податку на прибуток за 1-й квартал 2016 року.

При цьому, з матеріалів справи також вбачається, що позивачем, з метою уникнення обмеження власної господарської діяльності, було сплачено повторно податок на прибуток підприємств платіжними дорученнями від 16.06.2016 №5 та від 29.07.2016 №12 на загальну суму в розмірі 1 110 148, 1 грн., в результаті чого, прийняті контролюючи органом оскаржувані рішення було відкликано.

Таким чином, суд зазначає, що податкова вимога від 27.05.2016 №6474-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 27.05.2016 №6474-17 є протиправними, проте підстав для їх скасування немає, оскільки вони є відкликаними в силу закону.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача 07.11.2017 через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва було подано пояснення до адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу та зобов'язання вчинити дії, в останньому абзаці яких зазначено, що позивач просить суд визнати незаконними та скасувати податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу на дату їх прийняття, а також зобов'язати визнати переплату з податку на прибуток в сумі 1 111 800, 00 грн. та відобразити її в інтегрованій картці платника податків.

З огляду на зазначене, суд розцінює пояснення від 07.11.2017, як зміну позовних вимог в частині зобов'язанням відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, щодо позовних вимог в частині зобов'язання Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві визнати переплату товариства з обмеженою відповідальністю «Герд Біллербек ГмбХ» з податку на прибуток в сумі 1 111 800, 00 грн. та відобразити її в інтегрованій картці платника податків, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено "Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (далі - Порядок).

Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування

Порядком визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Тобто, картка облікового рахунку - це документ, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. Зазначення в ньому суми податку, яка вже фактично сплачена, але в картці зазначена як наявна заборгованість порушує права позивача, оскільки відображає суму не існуючого податкового боргу.

Отже, на підставі викладеного, у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов'язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до картки особового рахунку платника податків.

Як зазначалось вище, позивачем двічі було сплачено податок на прибуток підприємств за 1-й квартал 2016 року, а саме платіжним дорученням від 17.05.2016 №164 (платіж не пройшов з вини банку) та платіжними дорученнями від 16.05.2016 №5 та від 29.07.2016 на загальну суму 1 110 148, 1 грн. (платіж зараховано).

Так, судом визнано, що позивачем належним чином було виконано зобов'язання зі сплати податку на прибуток за 1-й квартал 2016 року згідно з платіжним дорученням від 17.05.2016 №164, при цьому факт сплати податкового зобов'язання платіжними дорученнями від 16.06.2016 №5 та від 29.05.2016 на загальну суму 1 110 148, 1 грн. відповідачем визнано та не оскаржується.

Таким чином, судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Герд Біллербек ГмбХ» було двічі сплачено один і той самий податок, при цьому, контролюючим органом не надавались суду докази наявної заборгованості у позивача зі сплати податку на прибуток підприємств станом на дату розгляду даної справи, а тому, як наслідок, у позивача виникла переплата, яка згідно з приписами Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, має бути відображена в інтегрованій картці платника - товариства з обмеженою відповідальністю «Герд Біллербек ГмбХ».

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що для належного захисту прав та інтересів позивача, доцільним буде зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві врахувати та відобразити в інтегрованій картці платника з податку на прибуток підприємств товариства з обмеженою відповідальністю «Герд Біллербек ГмбХ» наявну переплату податку на прибуток підприємств в сумі 1 111 800, 00 грн.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 139 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати вимогу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 27.05.2016 №6474-17 та рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про опис майна у податкову заставу від 27.05.2016 №6474-17 - протиправними.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві врахувати та відобразити в інтегрованій картці платника з податку на прибуток підприємств товариства з обмеженою відповідальністю «Герд Біллербек ГмбХ» наявну переплату податку на прибуток підприємств в сумі 1 111 800, 00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Печерському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Герд Біллербек ГмбХ» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 18-А, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 200, 00 грн. (три тисячі двісті гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.