Справа № 819/831/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4774/18

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.

суддя Затолочний В.С.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року про повернення позовної заяви (головуючий - суддя Дерех Н.В., м.Тернопіль) у справі № 819/831/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області, в якому просив поновити його на службі інспектором - черговим Відділу оперативного реагування управління "Корпусу оперативно - раптової дії" поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, стягнути з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення (09 лютого 2018 року) до дня винесення рішення суду у розмірі 42000 грн., та стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1000000 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року позов ОСОБА_1 повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм процесуального права ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та направити справу для продовження розгляду.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не надав належну оцінку підставам пропуску позивачем строку на звернення до суду з адміністративним позовом, відтак помилково вважав вказані позивачем причини пропуску такого строку неповажними, а як результат необгрунтовано прийшов висновку про залишення позовних вимог без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлено, що 20 травня 2018 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Тернопільській області про поновлення на службі інспектором - черговим Відділу оперативного реагування управління «Корпусу оперативно - раптової дії» поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту звільнення 09 лютого 2018 року до дня винесення рішення суду у розмірі 42000 грн., стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 1000000 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, шляхом надання до суду належним чином завірені копії трудової книжки з відомостями про працевлаштування (прийняття та звільнення) ОСОБА_1 в Головному управління Національної поліції в Тернопільській області, подання до суду заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду та належні та допустимі докази, що підтверджують поважність причин пропуску звернення до суду за захистом своїх прав.

У встановлений судом строк позивач, на виконання ухвали суду від 15 травня 2018 року у справі №819/831/18 для усунення недоліків позовної заяви, долучив до матеріалів справи належним чином завірені копії трудової книжки із зазначенням відомостей про працевлаштування (прийняття та звільнення) в Головному управління Національної поліції в Тернопільській області. Також позивач просив долучити до матеріалів справи заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду за захистом своїх прав.

Повертаючи адміністративний позов суд першої інстанції прийшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами поважність причин пропуску процесуального строку звернення до адміністративного суду за захистом свої порушених чи оспорюваних прав чи інтересів.

Колегія судді апеляційного адміністративного суду погоджується з таким висновком з врахуванням наступного.

У своєму адміністративному позові позивач просить суд поновити його на службі інспектором-черговим відділу оперативного реагування управління "Корпусу оперативно-раптової дії" поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення 09 лютого 2018 року до дня винесення рішення суду у розмірі 42000 грн., стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1000000 гривень.

Як вбачається з наказу № 395 від 09 лютого 2018 року Головного управління Національної поліції в Тернопільській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції ОСОБА_1.» позивач звільнений зі служби 09 лютого 2018 року. Перебіг процесуального строку на звернення до суду починається з 10 лютого 2018 року і закінчується відповідно 10 березня 2018 року о 24 год 00 хв.

Згідно з частинами першою та другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Законодавець пов'язує початок обчислення строку звернення до суду не лише з тим, коли особа суб'єктивно з'ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а й з тим, коли саме вона об'єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, та чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Частиною 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч.1 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано її початок.

У заяві про поновлення процесуального строку звернення до суду позивач, як причину пропуску процесуального строку звернення до суду зазначає травму ноги та її лікування, а також те, що з 01 лютого 2018 року протягом 28 днів він складав державні екзамени. На підтвердження зазначених обставин позивач надав копію довідки - виклику для складання державних екзаменів №18.373 від 23 січня 2018 року про те, що йому надано час для складання державних екзаменів на 28 днів строком з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року як такому, що виконує навчальний план. Крім того, позивач подав на підтвердження пропуску процесуального строку звернення до суду копію виписки з медичної карти стаціонарного хворого №02/03587 (поступлення в стаціонар 30 березня 2018 року, вибуття 11 квітня 2018 року), копію магнітно-резонансної томографії правого суглобу від 20 лютого 2018 року, копії медичної карти амбулаторного хворого від 07 вересня 2015 року, копії медичної карти амбулаторного хворого від 19 березня 2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача об'єктивної можливості з 01 березня 2018 року по 10 березня 2018 року звернутися до суду з позовом у встановлений Кодексом адміністративного судочинства строк, однак позивач звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду 10 травня 2018 року.

Водночас, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі покликається на те, що він звертався в Тернопільський міськрайонний суд з аналогічними позовними вимогами, однак у порядку цивільного провадження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області закрито провадження у справі, з мотивів того, що такий позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відтак, особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає таку обставину поважною щодо причин пропуску строку на звернення до суду.

Колегія суддів вважає такі доводи апеляційної скарги не обгрунтованими, оскільки сторони на власний розсуд здійснюють надані їм процесуальні права. Встановлення законодавцем строку на звернення до суду здійснюється з метою надання особі, позивачу, строку для підготовки процесуальних документів, заяв, у випадку необхідності для звернення отримання та скористання фаховою юридичної допомоги, а також для усунення випадків штучного затягування строків щодо розгляду справи.

По суті у позивача в розпорядженні був місяць часу для підготовки документів, заяв, отримання юридичної допомоги, та визначення суду до якого слід звертатись. Позивач таким строком належно не скористався, відтак суд вважає, що останній пропустив строк на звернення до суду.

Щодо покликань позивача на обмеженість у пересуванні, то суд зазначає, що подання позову можливе як в письмовій так і електронній формі. Позивач вправі подати позов як власноручно, так і через пошту або ж мережу інтернет.

Відтак, на переконання суду доводи апеляційної скарги не містять обгрунтованих пояснень щодо поважності причин пропуску строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв ухвалу з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.242, 243, 268, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року про повернення позовної заяви (головуючий - суддя Дерех Н.В., м.Тернопіль) у справі № 819/831/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її складання, та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
В. С. Затолочний