Справа № 804/578/18
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року Справа № 804/578/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Загородній О.В.,
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за результатами перевірки відповідачем встановлено, що останнім було порушено строки реєстрації податкових накладних: № 6 від 01.07.2016 року - граничний строк реєстрації 16.07.2016 року - зареєстровано 19.07.2016 року, розмір нарахування - 26,38 гривень; № 45 від 21.07.2016 року - граничний строк реєстрації 05.08.2016 року - зареєстровано 12.08.2016 року, розмір нарахування - 38,43 гривень; № 46 від 21.07.2016 року - граничний строк реєстрації 05.08.2016 року - зареєстровано 12.08.2016 року, розмір нарахування - 40,20 гривень; № 11 від 11.04.2017 року - граничний строк реєстрації 30.04.2017 року - зареєстровано 03.05.2017 року, розмір нарахування - 41 244,47 гривень.
Відповідачем були застосовані штрафні санкції передбачені п. 120-1.1 ст. 120 ПК України. Не погодившись із нарахованими штрафними санкціями, а саме за прострочення реєстрації податкової накладеної № 11 від 11.04.2017 року на суму 41 244,47 грн., позивач звернувся до суду із цим позовом, зазначивши про те, що оскаржуване ППР є протиправним, незаконним, та підлягає скасуванню. Щодо податкових накладних № 6 від 01.07.2016 року, №45 від 21.07.2016 року, № 46 від 21.07.2016 року позивачем не заперечувався факт їх несвоєчасної реєстрації в ЄРПН.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 30.01.2018 року по справі було зупинено провадження до набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2018 року по справі №804/4662/17.
Ухвалою суду від 19.06.2018 року було призначено розгляд справи на 24.07.2018 року.
Ухвалою суду від 24.07.2018 року поновлено провадження у справі.
Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
А тому, з огляду на ч.1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч.9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наведене, у зв'язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, а також за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив таке.
Судом встановлено, що ПП ВКФ «АКМА» з 18.07.1994 року взято на облік як платник податків Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
- податкової накладної № 6 від 01.07.2016 року на суму ПДВ 263,77 грн. з граничним строком реєстрації - 16.07.2016 року (фактично зареєстрована 19.07.2016 року) на 3 календарних дні - сума штрафу склала 26,38 гривень;
- податкової накладної № 45 від 21.07.2016 року на суму ПДВ 384,30 грн. з граничним строком реєстрації - 05.08.2016 року (фактично зареєстрована 12.08.2016 року) на 7 календарних дні - сума штрафу склала 38,43 гривень;
- податкової накладної № 46 від 21.07.2016 року на суму ПДВ 402,00 грн. з граничним строком реєстрації - 05.08.2016 року (фактично зареєстрована 12.08.2016 року) на 8 календарних дні - сума штрафу склала 40,20 гривень;
- податкової накладної № 11 від 11.04.2017 року на суму ПДВ 412 444,67 грн. з граничним строком реєстрації - 30.04.2017 року (фактично зареєстрована 03.05.2017 року) на 3 календарних дні - сума штрафу склала 41 244,47 гривень.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про таке.
У відповідності до п. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Згідно зі ст.120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.
На момент виникнення спірних відносин чинною була Інструкція з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 №233 (далі - Інструкції №233), якою визначались загальні принципи організації інформаційного обміну під час подання платниками податків податкової звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису.
Додатком 1 до Інструкції №233 затверджено примірний договір про визнання електронних документів пунктом 4 розділу 6 якого визначено, що орган ДПС має право розірвати Договір у односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.
Пунктом 1 розділу 2 Інструкції № 233 встановлено, що Платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.
Згідно із положеннями п. 5 розділу 3 цієї Інструкції для подання електронних податкових документів платник податків має попередньо укласти з органом ДПС за місцем реєстрації договір про визнання електронної звітності (за затвердженими формою та змістом - Додаток 1 до Інструкції) та отримати спеціальне програмне забезпечення.
Зокрема, розділом 6 додатку І Інструкції встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (пункт 1). З моменту укладання цього Договору всі попередні домовленості та укладені правочини між платником податків та органом ДПС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність (пункт 2). Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів (п.3).
Орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації (пункт 4). У разі припинення дії Договору надісланий Платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається (пункт 5).
Вимоги до оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до Єдиного реєстру податкових накладних встановлені ст. 201 Податкового кодексу України.
Платник податку зобов'язаний надати покупцю на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ)місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку (п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України).
Пункт 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин (абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).
В силу абзацу 10 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246), внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.
Згідно п.7 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.
Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: 1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної; 2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; 3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; 4)порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); 5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв'язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (п. 9 Порядку № 1246).
При цьому слід зазначити, що даний перелік є вичерпним. Отже, податкові накладні суб'єкта господарювання не реєструються лише з зазначених вище підстав.
Так, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 06.08.2015 між ПП ВКФ «АКМА» та ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області було укладено договір про визнання електронних документів № 060820151, із терміном дії посилених сертифікатів відкритих ключів до 01.06.2016 року.
19.05.2016 року ПП ВКФ «АКМА» відповідно до п.1.2 розд.3, п.3 розд.6 Договору від 06.08.2015 року, надало до податкового органу нові посилені сертифікати ключів ЕЦП із терміном дії до 18.05.2018 року.
28.04.2017 року, відповідно до вимог чинного законодавства України ПП ВКФ «АКМА» складено та направлено до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку податкову накладну від 11.04.2017 року за №11 для реєстрації її в ЄРПН.
Також, 28.04.2017 року ПП ВКФ «АКМА» отримано квитанцію №1 про відмову у прийнятті податкової накладної від 11.04.2017 року за №11, в якій зазначено: «Порушено вимоги ст.13 Закону України «Про електронний цифровий підпис»: сертифікат прострочено за даними АЦСК - сертифікат директора із діючого договору, дата завершення 01.06.2016 року; дію договору від 06.08.2015 року №060820151 припинено».
29.04.2017 року позивач звернувся до ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра ГУ ДФС в Дніпропетровській області із запитом №156 про відновлення можливості реєстрації податкової накладної.
Відповіді на зазначений вище запит від 29.04.2017 року № 156 ПП ВКФ «АКМА» не отримало.
03.05.2017 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Дніпропетровській області та ДФС України з запитом № 158 щодо причин не можливості надання документів до бази даних центрального рівня ДПС та з вимогою щодо надання пояснень з цього приводу.
Не погодившись з правомірністю дій відповідача щодо одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів та не реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/4662/17 від 18.01.2018 року залишено без змін.
Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, відсутність вини платника при порушенні строків реєстрації податкової накладної № 11 від 11.04.2017 року в ЄРПН, підтверджена зазначеними судовими рішеннями та встановленими під час розгляду даної справи обставинами справи.
Суд зазначає, що для настання відповідальності платника податків, яка передбачена ст.120-1.1 ст.120-1 ПК України, за порушення строків реєстрації податкових накладних, встановлених у п. 201.10 ст. 201 ПК України, повинна мати місце та бути встановлена вина платника щодо не реєстрації таких накладних, з огляду на те, що реєстрація податкових накладних пов'язана з фактом укладення договору про визнання електронних документів, то не укладення такого договору з незалежних від платника обставин, не може тягти для нього негативні наслідки у вигляді штрафу за порушення вимог податкового законодавства.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо необґрунтованості нарахування штрафних санкцій за прострочення реєстрації податкової накладної № 11 від 11.04.2017 року у розмірі 41 244,47 гривень.
У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суб'єктом владних повноважень у справі була саме Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 1762,00 гривень.
Керуючись статтями 77, 90, 205, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,-
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "АКМА" судові витрати у розмірі 1762,00 гривень (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков