Справа № 212/3886/18
Суддя: Зімін М. В.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/3886/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зіміна М.В.,

секретаря судового засідання Гавеля Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку адміністративного судочинства справу за позовом позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №1 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 ( далі- інспектор ОСОБА_2В.) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 травня 2018 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, він 28 травня 2018 року о 13 годині 55 хвилин порушив п.8.4б постанови Кабінетів Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху» (далі-ПДР України), та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. Зазначає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки при винесенні постанови відповідачем не було належним чином встановлено порушення ним правил дорожнього руху України, зазначив, що він виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», здійснив повну зупинку свого транспортного засобу та лише після того як переконався, що не створює перешкод іншим учасникам дорожнього руху продовжив свій рух. Крім того зазначив, що винесення постанови безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №135715 від 28 травня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 08 червня 2018 відкрито провадження у справі та призначено розгляд на 02 липня 2018 року який в подальшому відкладено на 27 липня 2018 року.

Не погодившись із адміністративним позовом відповідачем подано до суду письмовий відзив, в якому відповідач зазначає, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є законною, винесена із дотриманням норм чинного законодавства. Зазначив, що позивачем не надано жодних підтверджень щодо виконання ним вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Крім того зазначив, що при винесенні постанови позивачу були розяснені його права і обовязки передбачені ст..268 КУпАП та ст.63 Конституції України. На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення надав відеофіксацію з місця адміністративного правопорушення від 28.05.2018.

Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач інспектор Пяніков П.В. до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, відеозапис наданий відповідачем, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ВР №135715 від 28 травня 2018 року прийнятою поліцейським роти №1 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2, визнано винним ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1, 28 травня 2018 року о 13 годині 55 хвилин керував транспортним засобом «ОРЕL ASTRA» державний номерний знак НОМЕР_1, по АД м04 36км «Знамянка-Луганськ», не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п.8.4б ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно із ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Реалізовуючи свої повноваження, субєкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 2 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення субєкта владних повноважень.

Так, ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, частини перша, друга і третя статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене суд приходить до висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 135715 від 28 травня 2018 року на місці його вчинення інспектор Пяніков П.В. діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Щодо позовних вимог про відсутність складу самого адміністративного правопорушення слід зазначити наступне.

Відповідно до п.8.4 б ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Згідно до п.п. 2.2 розд. 33 ПДР України "Проїзд без зупинки заборонено", забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Як вбачається з переглянутого у судового засіданні відеозапису, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від надання пояснень по суті інкримінованого останньому правопорушення, при цьому на даному відеозаписі не зафіксовано сам факт вчинення правопорушення та зупинки транспортного засобу під керуванням позивача. Водночас у оскаржуваній постанові не зазначено, що до неї додається відеозапис вчиненого адміністративного правопорушення.

Таким чином відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», відповідно порушення п.п. 8.4 б ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд вважає, вважає, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідач діяв всупереч вимог КУпАП, та винесена ним постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи ст. 9, 33, 122, 258, 279, 280, 285 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП рядового поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР №135715 від 28 травня 2018 року винесену поліцейським роти №1 батальйону УПП у Кіровоградській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_2про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у даній справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне рішення складено і підписано 27 липня 2018 року.

Суддя: М. В. Зімін