Справа № 461/5976/17
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/11688/17

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції на постанову Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне стягнення,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Лялюк Є.Д.,

час ухвалення рішення не вказаний,

місце ухвалення рішення - м.Львів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №016121 від 14 серпня 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. та закрити провадження у справі.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2017 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №016121 від 14 серпня 2017 року відносно ОСОБА_1. Стягнуто на користь Державної судової адміністрації України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір в сумі 640,00 грн.

Оскаржувана частина постанови мотивована тим, що відповідно до вимог ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Отже, судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ДСА України.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині стягнення судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. та звільнити відповідача від сплати судового збору на підставі постанови Верховного суду України від 13 грудня 2016 року у справі № 306/17/16-а.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за подання позивачем або відповідачем - суб'єктом владних повноважень апеляційної скарги на рішення адміністративного суду у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення судовий збір у порядку і розмірах, встановлених Законом №3674-VI, сплаті не підлягає.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14 серпня 2017 року відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №016121, згідно якої 14 серпня 2017 року о 09 год. 30 хв. у м. Львові на вул. Липинського, 45, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «КІА SPORTAGE» н.з. НОМЕР_1, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.3. подвійна вузька суцільна лінія, перетнув її, коли здійснював маневр випередження, чим порушив розділ 34 п.1.3. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення на користь Державної судової адміністрації України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судового збору в сумі 640,00 грн. і вважає його таким, що не відповідає правильно застосованим нормам процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до частини 4 статті 288 Кодексу України про адміністративне правопорушення особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Припис вищенаведеної норми не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір», якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом не є вичерпними. Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому.

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми ч. 4 ст.288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір.

Виходячи з вищенаведеного, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується.

Також суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим застосування судом першої інстанції при вирішенні питання щодо судових витрат ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, так як цією нормою чітко встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи, жодних документально підтверджених судових витрат позивачем не понесено, що кореспондує з вищенаведеними нормами закону, які регулюють питання судових витрат у спірних правовідносинах.

Колегія суддів, керуючись статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, якою неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права встановлено підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 25 жовтня 2017 року у справі № 461/5976/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне стягнення, в частині стягнення на користь Державної судової адміністрації України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судового збору в сумі 640,00 грн. - скасувати.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Н. В. Ільчишин
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 26.07.2018 р.