Справа № 804/706/16
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2018 рокусправа № 804/706/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя-доповідач: Шальєва В.А.

судді: Білак С.В., Чумак С.Ю.,

секретар судового засідання: Сколишев О.О.

за участі представника позивача Олюха В.Г.

представника відповідача Резнікова Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Дніпропетровського окружного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 р. (суддя Гончарова І.А.) в справі № 804/706/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» до Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2016 р. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 227200 грн., в тому числі за основним платежем - 181760 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 45440 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати судове рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 20.11.2015 р. № 637 проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Кривбасоптіма» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт від 11.01.2016 р. № 5/04-36-22-04/30001532, в якому зафіксовано порушення ТОВ «Кривбасоптіма» п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, п. 1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1, 2.2, 2.4, 2.16, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 181760 грн., в тому числі за березень 2014 року - 93290 грн., жовтень 2014 року - 46784 грн., грудень 2014 року 41686 грн.

На підставі акту перевірки від 11.01.2016 р. № 5/04-36-22-04/30001532 ГУ ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.01.2016 р. № , яким ТОВ «Кривбасоптіма» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем в сумі 181760,00 грн., за фінансовими санкціями в сумі 45440,00 грн.

Також судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Кривбасоптіма» як постачальником укладено з ТОВ «Роса-Україна» договір постачання нафтопродуктів від 03.12.2012 р. на постачання нафтопродуктів відповідно до видаткових накладних. Договором не передбачено повернення товару постачальнику.

За вказаним договором позивачем поставлено дизельне паливо у кількості 44920,20 кг., загальною вартістю 505020,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 84170 грн., за видатковою накладною № 1341 від 26.12.2012 р. у кількості 29946,80 кг, загальною вартістю 336680,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 56113,33 грн., за видатковою накладною № 1349 від 28.12.2012 р.

ТОВ «Роса-Україна» повернуто дизельне паливо: у кількості 24965 кг. на загальну суму 280706,46 грн., в тому числі податок на додану вартість - 46784,41 грн., відповідно до накладної про повернення постачальнику № 6 від 31.10.2014 р.; у кількості 22247,211 кг. на загальну суму 250116,68 грн., в тому числі податок на додану вартість - 41686,11 грн., відповідно до накладної про повернення постачальнику № 11 від 31.12.2014 р.

ТОВ «Кривбасоптіма» складено розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників № 10224 від 31.10.2014 р. до податкової накладної № 12124 від 27.12.2012 р., № 12213 від 31.12.2014 р. до податкової накладної № 12133 від 28.12.2012 р.

ТОВ «Кривбасоптіма» як постачальником укладено з ПрАТ «Криворожаглобуд» договір постачання нафтопродуктів № 126 від 13.03.2013 р. на постачання нафтопродуктів відповідно до видаткових накладних. Вказаним договором не передбачено повернення товару постачальнику. ПрАТ «Криворожаглобуд» повернуто дизельне паливо: у кількості 59865 л. на загальну суму 559737,75 грн., в тому числі податок на додану вартість - 93289,63 грн., відповідно до накладної про повернення постачальнику № 4 від 14.03.2014 р.

ТОВ «Кривбасоптіма» складено розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників № 30085 від 14.03.2014 р. до податкової накладної № 12170 від 26.12.2013 р.

Зважаючи на те, що позивачем під час розгляду справи не надано пояснень та первинних бухгалтерських документів на підтвердження повернення товару та документів, на підставі яких прийнято рішення про проведення коригування, акти приймання-передачі нафтопродуктів встановленого зразка з відповідального зберігання, що засвідчують повернення товару за кількістю, товарно-транспорті накладні на перевезення нафтопродуктів до позивача, умови приймання, сертифікати якості, паспорти якості на товар, який було повернуто; докази щодо відображення господарських операцій в бухгалтерському обліку, а саме з приводу оприбуткування повернутого товару, а в разі наявності - подальшої реалізації повернутого товару; а також, що товар повертався за ціною 9,36884 грн./кг (ТОВ «Роса-Україна») та 9,27579 грн./кг (ПрАТ «Криворожаглострой»), проте придбаний за тією ж ціною - 9,36884 грн./кг., тобто відсутня економічна доцільність у здійсненні такого повернення, враховуючи, що станом на час повернення товару середня вартість дизельного палива складала 15,69 грн./кг.; приймаючи до уваги, що будь-які документи (у тому числі накладні, рахунки, акти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, суд першої інстанції дійшов висновку, що у ТОВ «Кривбасоптіма» відсутнє право на формування податкового кредиту по операціях з повернення товару від ПрАТ «Криворіжаглобуд», ТОВ «Роса-Україна», тому визнав обґрунтованим збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням № від 22.01.2016 р.

Суд вважає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Кривбасоптіма» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт № 5/04-36-22-04/30001532 від 11.01.2016 р. Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 187.1 ст. 187, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України, п.1, п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пп. 2.1, 2.2, 2.4, 2.16, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 181760 грн., в тому числі за березень 2014 р. - в сумі 93290 грн., за жовтень 2014 р. - в сумі 46784 грн., за грудень 2014 р. - в сумі 41686 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки ГУ ДФС 22.01.2016 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення ТОВ «Кривбасоптіма» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 227200 грн., в тому числі за основним платежем - 181760 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 45440 грн.

Підставою збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість вказаним податковим повідомленням-рішенням є висновок контролюючого органу про відсутність правових підстав для коригування позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з поверненням товару ТОВ «Роса-Україна» та ПрАТ «Криворіжаглобуд» через не підтвердження фактичного повернення товару відповідними первинними документами, а саме документами, на підставі яких прийнято рішення про проведення коригування, актами про приймання-передачу нафтопродуктів, товарно-транспортними накладними, документами щодо оприбуткування повернутого товару, сертифікатами відповідності та паспортами якості.

Також судом встановлено, що на підставі договору № 223 поставки нафтопродуктів, укладеному 03.12.2012 р. між ТОВ «Кривбасоптіма» як постачальником та ТОВ «Роса-Україна» як покупцем, позивачем поставлено ТОВ «Роса-Україна» за видатковою накладною № 1341 від 26.12.2012 р. дизельне паливо у кількості 44920,20 кг, загальною вартістю 505020,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 84170 грн.; за видатковою накладною № 1349 від 28.12.2012 р. у кількості 29946,80 кг, загальною вартістю 336680,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 56113,33 грн.

ТОВ «Роса-Україна» на підставі накладної про повернення постачальнику № 6 від 31.10.2014 р. повернуто позивачу дизельне паливо у кількості 24965 кг. на загальну суму 280706,46 грн., в тому числі податок на додану вартість - 46784,41 грн.; відповідно до накладної про повернення постачальнику № 11 від 31.12.2014 р. - у кількості 22247,211 кг. на загальну суму 250116,68 грн., в тому числі податок на додану вартість - 41686,11 грн.

ТОВ «Кривбасоптіма» складено розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників № 10224 від 31.10.2014 р. до податкової накладної № 12124 від 27.12.2012 р., № 12213 від 31.12.2014 р. до податкової накладної № 12133 від 28.12.2012 р.

ТОВ «Кривбасоптіма» як постачальником укладено з ПрАТ «Криворожаглобуд» як покупцем договір постачання нафтопродуктів № 126 від 13.03.2013 р., на підставі якого позивачем здійснювалось постачання на адресу покупця дизельного палива у 2013 р. ПрАТ «Криворожаглобуд» повернуто дизельне паливо відповідно до накладної про повернення постачальнику № 4 від 14.03.2014 р. у кількості 59865 л. на загальну суму 559737,75 грн., в тому числі податок на додану вартість - 93289,63 грн. ТОВ «Кривбасоптіма» складено розрахунок коригувань кількісних і вартісних показників № 30085 від 14.03.2014 р. до податкової накладної № 12170 від 26.12.2013 р.

За наслідками повернення товару позивачем у податковій звітності здійснено коригування податкових зобов'язань у загальній сумі (-) 181760 грн., в тому числі у податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2014 р. - 93290 грн., у податковій декларації за жовтень 2014 р. - 46784 грн., у податковій декларації за грудень 2014 р. - 41686 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За приписами п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України у зазначеній редакції якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Відтак, підставою здійснення коригування податкових зобов'язань постачальника є перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала. При цьому, у такому разі постачальник повинен зменшити суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок.

Позивачем за результатами повернення товару здійснено коригування податкових зобов'язань у відповідних податкових (звітних) періодах, а саме зменшено податкові зобов'язання з податку на додану вартість.

Контролюючий орган, з яким погодився суд першої інстанції, в обґрунтування своєї правової позиції вказує на недоведеність фактичного повернення товару покупцями.

Суд вказує на необґрунтованість такої позиції.

Як зазначено вище, законодавець пов'язує право платника податку - постачальника на коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість із здійсненням будь-якої зміни суми компенсації вартості поставлених товарів (послуг), зокрема, із перерахунком у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала.

Не є спірним питанням здійснення позивачем постачання дизельного палива зазначеним вище контрагентам.

Спірним є питання фактичного повернення товару.

Висновок контролюючого органу, підтриманий судом першої інстанції, про недоведеність фактичного повернення товару, спростований наступним.

Як в ході планової документальної виїзної перевірки, так й ході судового розгляду, справи досліджені належним чином оформленні первинні документи на підтвердження фактичного повернення дизельного пального - видаткові накладні на повернення товару постачальнику. Операції з повернення товару відображено позивачем у бухгалтерському обліку, зокрема, по рахунку 28.1 «Товари на складі» відображено дебетове сальдо на кінець відповідного податкового періоду, коли відбувалось фактичне повернення товару.

Крім того, платником податку в ході судового розгляду справи на підтвердження фактичного повернення товару надано товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти).

Щодо ненадання в ході перевірки пояснень та документів щодо підстав повернення, а також документів, на підставі яких прийнято рішення про повернення нафтопродуктів, актів приймання-передачі нафтопродуктів з відповідального зберігання, що засвідчують повернення товару за кількістю, товарно-транспортних накладних, умови приймання, сертифікатів якості на товар, що повернуто, суд зазначає наступне.

Позивачем обґрунтовано повернення товару несплатою контрагентами-покупцями вартості поставленого товару.

Норми цивільного та податкового законодавства не містять імперативного припису щодо обов'язкового складання письмового рішення про повернення неоплаченого товару.

Посилання контролюючого органу про ненадання актів приймання нафтопродуктів з відповідального зберігання є безпідставним, оскільки встановленими обставинами справи підтверджено, що повернення товару відбувалось від покупців постачальнику, а не з відповідального зберігання.

Стосовно ненадання позивачем документів на підтвердження якості повернутого товару, суд вказує, що такі документи не є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні Закону України «Про бузгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», власне як й товарно-транспортні накладі. Сертифікати та паспорти якості жодним чином не можуть підтвердити рух активів.

Також є безпідставним посилання контролюючого органу на відсутність доказів подальшої реалізації саме повернутого товару.

Відповідно до Положення про облікову політику та організацію бухгалтерського обліку ТОВ «Кривбасоптіма» на 2014 рік одиницею бухгалтерського обліку запасів є найменування товару, а не певні партії товару. Первісна вартість запасів, придбаних за плату, визначається по собівартості запасів згідно з П(С)БО9. В бухгалтерському обліку запаси відображаються по первісній вартості, при відпуску запасів у виробництво, продажу чи іншому вибутті їх оцінка здійснюється по середньозваженої собівартості. Позивачем відповідно до цього Положення облік партій палива не ведеться. При цьому чинним законодавством не встановлено обов'язку здійснювати облік наливного палива партіями.

Суд вказує, крім того, про безпідставність посилання відповідача на недотримання платником податку Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики № 281/171/578/155 від 20.05.2008 р., оскільки недотримання вимог Інструкції не є безумовною підставою для висновку про наявність або відсутність реального характеру вказаних господарських операцій за умови підтвердження іншими первинними бухгалтерськими документами.

Щодо зазначення як контролюючим органом, так й судом першої інстанції, про відсутність економічної доцільності у здійсненні повернення товару за ціною, за якою був здійснений продаж, суд вказує на наступне.

Як зазначене вище, повернення товару та, відповідно, здійснення позивачем коригування податкових зобов'язань обумовлено відсутністю розрахунків за придбаний товар з боку покупців, що вказує у будь-якому разі на наявність економічної доцільності повернення неоплаченого товару, який після такого повернення може бути використаний позивачем у господарській діяльності.

Таким чином, суд вважає доведеним фактичне повернення товару від покупців постачальнику, що обумовлює висновок про правомірність здійснення позивачем коригування податкових зобов'язань внаслідок такого повернення.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що приписами статті 192 Податкового кодексу України не встановлюється будь-яких додаткових умов для здійснення платником податку коригування податкових зобов'язань внаслідок, зокрема, повернення товару. Внаслідок коригування позивачем податкових зобов'язань не відбулось порушення порядку оподаткування, не відбулось зменшення надходжень від цього податку до бюджету, оскільки внаслідок зменшення постачальником (продавцем) податкових зобов'язань з податку на додану вартість у покупців виник обов'язок зі зменшення розміру податкового кредиту.

Відтак, сукупність зазначених вище обставин дає суду підстави для висновку про протиправність збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням, що обумовлює висновок про обґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню всі понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, які складають з суми судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 3408 грн., суми судового збору, сплаченого позивачем при поданні апеляційної скарги, в розмірі 3748,80 грн., суми судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, в розмірі 1600 грн., загалом - 8756,8 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 р. в справі № 804/706/16 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.08.2016 р. в справі № 804/706/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» до Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Ухвалити в справі № 804/706/16 нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» до Головного управління ДФС у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № , прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 22.01.2016 р., про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 227200 грн., в тому числі за основним платежем - 181760 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 45440 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кривбасоптіма» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8756 (вісім тисяч сімсот п'ятдесят шість) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 25.07.2018 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.07.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.Ю. Чумак