Справа № 826/3113/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2018-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

04 липня 2018 року 10:59 № 826/3113/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі: представника позивача - Дасюка В.В., представника відповідача - Костюченка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
доМіністерства освіти і науки України
третя особаКиївський національний університет технологій та дизайну
про зобов`язання вчинити дії,-
На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 липня 2018 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства освіти і науки України (далі відповідач, МОН України), третя особа Київський національний університет технологій та дизайну (далі третя особа, Університет), про:

- визнання протиправними дій Міністерства освіти і науки України пов`язані з складанням довідки про результати спеціальної перевірки відомостей щодо ОСОБА_1 № 5/4-4 від 25.01.2018;

- визнання протиправною та скасування довідки про результати спеціальної перевірки відомостей щодо ОСОБА_1 який претендує на зайняття посади ректора Київського національного університету технологій та дизайну № 5/4-4 від 25.01.2018.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що оскаржувана довідка не містить вказівки щодо того яка саме інформація була виявлена Міністерством освіти і науки України і може слугувати підставою, яка перешкоджає зайняттю позивачем посади ректора. Міністерство освіти і науки України вказує лише на те, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 3 Закону України «Про очищення влади» виявлено інформацію яка перешкоджає зайняттю ОСОБА_1 посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком.

Представник відповідача у наданому до суду відзиві на позовну заяву проти позову заперечував. Вказавши на те, що оскільки інформація щодо позивача перебуває в Єдиному державному реєстрі осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» та на нього чітко розповсюджується заборона зазначена в пункті 6 частини другої статті 42 Закону України «Про вищу освіту», відповідно до якої, не може бути обрана, призначена (у тому числі виконувачем обов`язків) на посаду керівника закладу вищої освіти особа, яка підпадає під дію частини третьої статті 1 Закону України «Про очищення влади», що свідчить про те, що при підготовці оскаржуваної довідки про результати спеціальної перевірки щодо ОСОБА_1 відповідач діяв в межах та у спосіб передбачений законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому провадженні.

В судовому засіданні 04 липня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив задовільнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність у задоволенні позову частково з таких підстав.

Судом встановлено, наказом Міністерства освіти і науки України від 05.09.2017 № 503-к були оголошені вибори ректора Київського національного університету технологій та дизайну, які відбулися 30.11.2017. За результатами голосування ректором Київського національного університету технологій та дизайну був обраний ОСОБА_1

МОН України 07 грудня 2017 року було організовано проведення спеціальної перевірки відповідно до статей 56-58 Закону України «Про запобігання корупції» згідно з Порядком проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 171, Переліком посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків, затвердженим рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 17.06.2016 № 2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 липня 2016 року за № 987/29117.

02 лютого 2018 року позивач отримав копію довідки № 5/4-4 про результати спеціальної перевірки від 25.01.2018. Відповідно до якої МОН України дійшло висновку, що виявлено інформацію яка перешкоджає зайняттю ОСОБА_1 посади, яка передбачає зайняття відповідального або особливо відповідального становища, або посади з підвищеним корупційним ризиком відповідно до пункту 1 частини 4 статті 3 Закону України «Про очищення влади».

Раніше, 31.01.2018 відповідач листом № 1/11-1061 повідомив про те, що відмовляє позивачу в призначенні на посаду ректора, у зв`язку з виявленням інформації яка зафіксована у вищевказаній довідці.

Не погоджуючись із діями відповідача та прийнятою ним оскаржуваною довідкою позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції», стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а також посад з підвищеним корупційним ризиком, перелік яких затверджується Національним агентством, проводиться спеціальна перевірка, у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Переліком посад з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків, затвердженим Рішенням Національного агентствам з питань запобігання корупції від 17.06.2016 № 2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 липня 2016 року за № 987/29117, визначено посади керівників державних підприємств, установ, організацій, інших суб`єктів господарювання державної форми власності та їх заступників, призначення яких здійснюється державними органами такими, що є посадами з високим та підвищеним рівнем корупційних ризиків.

Організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату, на зайняття посади в якому претендує особа, крім випадків, установлених законом. Для забезпечення організації проведення спеціальної перевірки керівник відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату може визначити відповідальний структурний підрозділ (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про запобігання корупції»).

Пунктом 1 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 171 (із змінами і доповненнями) (далі - Порядок №171) встановлено, що спеціальна перевірка проводиться стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком (далі - претенденти на посаду) (крім випадків, передбачених законодавством), у тому числі щодо відомостей, поданих особисто.

Організація проведення спеціальної перевірки покладається на керівника (заступника керівника) державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування або їх апарату, на зайняття посади в якому претендує особа, крім випадків, передбачених цим Порядком (пункт 3 Порядку № 171).

Відповідно до пункту 5 Порядку №171 спеціальній перевірці підлягають відомості щодо:

1) наявності судового рішення, що набрало законної сили, згідно з яким особу притягнуто до кримінальної відповідальності, в тому числі за корупційні правопорушення, а також наявності судимості, її зняття, погашення;

2) факту, що особа піддана, піддавалася раніше адміністративним стягненням за пов`язані з корупцією правопорушення;

3) достовірності відомостей, зазначених у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

4) наявності в особи корпоративних прав;

5) стану здоров`я (в частині перебування особи на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров`я), освіти, наявності наукового ступеня, вченого звання;

6) відношення особи до військового обов`язку;

7) наявності в особи допуску до державної таємниці (якщо такий допуск необхідний згідно з кваліфікаційними вимогами до певної посади);

8) поширення на особу передбаченої Законом України "Про очищення влади" заборони займати відповідну посаду.

Спеціальна перевірка проводиться за письмовою згодою претендента на посаду на її проведення за формою згідно з додатком 1, яка подається разом із заявою про призначення (пункт 6 Порядку № 171).

Судом встановлено, та не заперечувалось представником відповідача, що 06.12.2017 Грищенком І.М. надано письмову згоду на проведення спеціальної перевірки.

Спеціальна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 25 календарних днів з дати надання згоди на її проведення (пункт 7 Порядку № 171).

Згідно з пунктом 8 Порядку № 171 для проведення спеціальної перевірки претендент на посаду подає до відповідного органу:

1) письмову згоду на проведення спеціальної перевірки;

2) автобіографію;

3) копію паспорта громадянина України;

4) копії документів про освіту, вчені звання та наукові ступені;

5) медичну довідку про стан здоров`я за формою, затвердженою МОЗ, щодо перебування на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров`я;

6) копію військового квитка або посвідчення особи військовослужбовця (для військовослужбовців або військовозобов`язаних);

7) довідку про допуск до державної таємниці (у разі його наявності);

8) заяву, передбачену частиною першою статті 6 Закону України "Про очищення влади".

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем надано до згоди про проведення спеціальної перевірки повний обсяг документів відповідно до пункту 8 Порядку № 171.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 171 перевірка відомостей щодо претендента на посаду під час проведення спеціальної перевірки проводиться:

1) ДСА - щодо наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності;

2) МВС - щодо наявності судимості, її зняття, погашення;

3) Мін`юстом і НКЦПФР - щодо наявності в особи корпоративних прав;

4) Мін`юстом - щодо наявності в Єдиному державному реєстрі осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", відомостей про претендента на посаду;

5) Національним агентством - щодо наявності в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, відомостей про претендента на посаду, а також щодо достовірності відомостей, зазначених особою у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік;

6) МОЗ, відповідним органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурним підрозділом обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації - щодо відомостей про стан здоров`я претендента на посаду (в частині перебування на обліку в психоневрологічних або наркологічних закладах охорони здоров`я);

7) МОН, відповідним органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурним підрозділом обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, центральним органом виконавчої влади, якому підпорядкований навчальний заклад, керівником навчального закладу - щодо освіти, наявності у претендента на посаду наукового ступеня, вченого звання;

8) СБУ - щодо наявності в особи допуску до державної таємниці, а також щодо відношення особи до військового обов`язку (в частині персонально-якісного обліку військовозобов`язаних СБУ);

9) Міноборони, військовими комісаріатами Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя - щодо відношення особи до військового обов`язку (крім випадків персонально-якісного обліку військовозобов`язаних СБУ).

Пунктом 10 Порядку № 171 встановлено, що не пізніше наступного дня після одержання письмової згоди претендента на посаду на проведення спеціальної перевірки орган, на посаду в якому претендує особа, надсилає до відповідних державних органів, до компетенції яких належить питання проведення спеціальної перевірки, зазначених у пункті 9 цього Порядку, або до їх територіальних органів (за наявності) запит про перевірку відомостей щодо претендента на посаду за формою згідно з додатком 2.

Як зазначалось, згоду на проведення спеціальної перевірки Позивачем надано 06.12.2017, тому, запити мало бути надіслано не пізніше 07.12.2017.

Судом встановлено, що в межах проведення спеціальної перевірки Університетом не надіслано жодного запиту в рамках проведення спеціальної перевірки.

Пунктом 11 Порядку №171 встановлено, що інформація про результати перевірки, підписана керівником органу, який проводив перевірку, а в разі його відсутності - особою, яка виконує обов`язки керівника, або його заступником відповідно до розподілу функціональних обов`язків, подається у семиденний строк з дати надходження запиту до органу, який надіслав відповідний запит.

Ані третьою, ані відповідачем до суду не надано доказів належного надіслання запитів до органів, які проводили перевірку позивача, з підтвердженням дати отримання запиту, з метою здійснення контролю надання відповідей в семиденний строк з моменту надходження запиту.

За визначенням частини першої статті 1 Закону України "Про очищення влади" очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

У свою чергу згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 3 Закону України "Про очищення влади" заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які були обрані і працювали на керівних посадах Комуністичної партії Радянського Союзу, Комуністичної партії України, Комуністичної партії іншої союзної республіки колишнього СРСР починаючи з посади секретаря районного комітету і вище.

Частина перша статті 5 Закону України "Про очищення влади" встановлює, що органом, уповноваженим на забезпечення проведення перевірки, передбаченої цим Законом, є Міністерство юстиції України.

Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягає достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону.

Відповідно до частин першої та третьої статті 7 Закону України "Про очищення влади" відомості про осіб, щодо яких встановлено заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", що формується та ведеться Міністерством юстиції України.

Положення про Реєстр, порядок його формування та ведення затверджуються Міністерством юстиції України.

Міністерство юстиції України не пізніше ніж на третій день після отримання відомостей, які підлягають внесенню до Реєстру, забезпечує їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті та вносить їх до Реєстру.

Згідно з пунктами 4, 8, 9 розділу І Положення про Єдиний державний реєстр осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2014 року №1704/5 (далі - Положення), держатель Реєстру - Міністерство юстиції України.

Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

- держатель через Департамент кадрової роботи та державної служби, який вносить або вилучає відомості про осіб, щодо яких застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади»;

- головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Держатель вносить або вилучає в установленому порядку відомості про осіб, щодо яких застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", Реєстратори надають інформацію з Реєстру у випадках, визначених частиною другою статті 7 Закону України «"Про очищення влади", забезпечують оприлюднення інформації на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, виконують інші функції, передбачені цим Положенням.

Частиною п`ятою пункту 2 розділу II Положення передбачено, що підставою для внесення Реєстратором відомостей про особу є: надходження до Держателя від органу, який проводив передбачену статтею 6 Закону України «Про очищення влади» перевірку, копії висновку про встановлення перевіркою факту належності особи до переліку осіб, щодо яких застосовуються заборони, визначені частинами третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади».

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону України "Про очищення влади" організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

У свою чергу, суд звертає увагу, що згідно з пунктом 5 розділу II Положення про Єдиний державний реєстр осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", підставою для вилучення з Реєстру відомостей про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", є надходження до Держателя від органу, який проводив передбачену Законом України "Про очищення влади" перевірку, обґрунтованого рішення про скасування результатів перевірки, яке свідчить про відсутність підстав для застосування до особи, яка проходила перевірку, заборон, визначених статтею 1 Закону України "Про очищення влади", відповідне судове рішення, а також випадки, визначені законом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що 07.12.2017 позивача звільнено від виконання обов`язків ректора Київського національного університету технологій та дизайну у зв`язку з виявленням відомостей щодо заборон передбачених Законом України «Про очищення влади».

Процедура проведення перевірки, яка передбачена Законом України «Про очищення влади» визначена в Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», що затверджений постановою Кабінету міністрів України «Про деякі питання реалізації Закону України «Про очищення влади» від 16.10.2014 № 563 (далі Порядок № 563).

Пункт 36 Порядку № 563 передбачає, що на підставі відповіді/висновку/копії судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, відповідальний структурний підрозділ у триденний строк (з дня надходження останньої відповіді/висновку/копії судового рішення або з дня надходження відповіді/висновку/копії судового рішення, який є підставою для застосування заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону) готує довідку про результати перевірки за формою згідно з додатком 5 та подає її керівнику органу.

Відповідно до п. 40 Порядку № 563 - усі матеріали перевірки, які надійшли до керівника органу, додаються до особової справи особи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, особова справа ОСОБА_1 не містить жодних матеріалів, в тому числі довідок, які б вказували на те, що перевірка була проведена та те, що за результатом перевірки до Позивача застосовуються обмеження передбачені Законом України «Про очищення влади».
Згідно з ч. 8 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» день надсилання відповідних запитів та доданих до них документів, а також повідомлення до Міністерства юстиції України є днем початку проходження перевірки.

Судом встановлено, що представником позивача було надіслано адвокатський запити до Міністерства юстиції України та Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо отримання останніми повідомлення про початок проходження позивачем спеціальної перевірки. 19 лютого 2018 року у відповідь на вищевказані адвокатські запити Міністерство юстиції України листом № 6012/3509-33-18/13.4 повідомило, що станом на 12 лютого 2018 року повідомлення про початок проходження ОСОБА_1 перевірки, передбаченої Законом «Про очищення влади» до Міністерства юстиції України не надходило. Аналогічну інформацію також надано Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві в листі від 12.02.2018 № 2045/12-18.

Як вбачається з матеріалів справи, інформація яка була використана для застосування до позивача заборон передбачених Законом України «Про очищення влади», подальшого звільнення з посади, внесенні інформації до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади" та подальшої видачі довідки, була отримана не у рамках процедури проведення спеціальної перевірки, а у «вільній» переписці відповідача та Державного архіву Сумської області.
Враховуючи те, що повідомлення про початок проходження ОСОБА_1 перевірки відповідачем до Міністерства юстиції України не направлялось, а матеріали особової справи не містять жодних доказів проведення такої перевірки, можливо чітко стверджувати, що перевірка щодо позивача розпочата не була та не проводилась.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.11.2011 по справі «Рисовський проти України» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем повністю проігноровано процедуру проведення люстраційної та спеціальної перевірки, отже інформація отримана щодо позивача є такою, що отримана неналежним чином, а тому не може бути використана в подальшому. А отже, довідка про результати спеціальної перевірки відомостей щодо ОСОБА_1 який претендує на зайняття посади ректора Київського національного університету технологій та дизайну № 5/4-4 від 25.01.2018 є протиправною та підлягає скасуванню.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.ч. 3, 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати довідку про результати спеціальної перевірки відомостей щодо ОСОБА_1 який претендує на зайняття посади ректора Київського національного університету технологій та дизайну № 5/4-4 від 25.01.2018.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 10, ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 липня 2018 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа