Справа № 817/1265/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2018 року м. Рівне №817/1265/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Ковальчук Г.М та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Місюра О.В.,

відповідача: представник Охман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ-ОВ" до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Форест ОФ», звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великоваговими та/або великоваговими транспортним засобами дорогами загального користування від 17.04.2018 за №0023705. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.04.2018 посадовим особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області був проведений габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля, що належить відповідачу. За наслідками здійснення контролю встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів про що складено відповідний акт та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю. На підставі акта та довідки відповідачу нарахована плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. Позивач зазначає, що відповідачем не з'ясований той факт, що він на час проведення перевірки не був автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», тому у відповідача були відсутні правові підстави складати розрахунок на позивача. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що транспортний засіб, який перевірявся посадовими особами відповідача належить позивачу. Під час проведення перевірки у водія були відсутні документи, які б свідчили про те, що зазначеним транспортом користується інші особа чи інше підприємство, тому розрахунок плати за проїзд є правомірним. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 травня 2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

31.05.2018 ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи.

06.06.2018 ухвалою суду відкладено судове засідання.

11.07.2018 ухвалою суду призначено судове засідання на іншу дату.

Позивач в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що 17.04.2018 контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області, відповідно до направлення на перевірку від 16.04.2018 №018753, на а/д Київ-Чоп (272км), смт. Квасилів проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів. Під час вказаного рейду, інспекторами Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки Renault, модель Magnum реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом (напівпричепом) марки Coder, модель S3384D, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В результаті габаритно-вагового контролю встановлено, що транспортний засіб НОМЕР_3 належить ТзОВ «ФОРЕСТ-ОВ», і ним виконувалися внутрішні перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, зокрема, загальне навантаження транспортного засобу склало 44,60т при допустимих 40т навантаження на одиночну вісь - 13,10т при допустимих 11т, навантаження на строєну вісь - 28,45т при допустимих 22т.

Після зважування транспортного засобу, оператором габаритно-вагового контролю надана квитанція про результати зважування, інспекторами складена довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0008698, акт від 17.04.2018 №0023705 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування за №0023705 від 17.04.2018.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

За змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і яка реалізує державну політику з питань безпеки на транспорті.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III), центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Із викладеного вбачається, що відповідач уповноважений на здійснення заходів щодо перевірки габаритно-вагового контролю транспортних засобів на автомобільних дорогах.

Доводи позивача про те, що в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт» він не є перевізником та з нього не може бути стягнуто спірну плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, є прийнятими, з огляду на наступне.

Автомобільним перевізником в розумінні ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007, затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Дія вказаного порядку поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України.

Відповідно до пп. 27, 28 вказаного Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування справляється з транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, у тому числі тих, що визначені у статті 5 Закону України «Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України», у разі виявлення факту перевищення їх фактичних параметрів над параметрами, які враховувалися під час встановлення розміру єдиного збору в пунктах пропуску через державний кордон, де відсутні вагові комплекси, та з транспортних засобів, які виїжджають за межі України і на які в установленому порядку не отримано дозвіл на рух або не внесено плату за проїзд.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Із аналізу правових норм слідує, що в разі перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, оплату за проїзд автомобільними дорогами загального користування здійснює перевізник.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для автомобільного перевізника є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Транспортний засіб марки Renault, модель Magnum реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом (напівпричепом) марки Coder, модель S3384D, реєстраційний номер НОМЕР_2 належать відповідачу на праві власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2018 між позивачем (Орендодавець) та ОСОБА_3 (Орендар), укладений договір найму вказаного вище транспортного засобу.

Відповідно до п.1.1 зазначеного вище договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове користування транспортні засоби автомобіль марки Renault, модель Magnum реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом (напівпричепом) марки Coder, модель S3384D, реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі - транспортні засоби).

Згідно з п.3.1 зазначено договору Орендодавець зобов'язується з моменту підписання цього договору передати транспортні засоби Орендареві.

Актом приймання-передачі майна від 01.02.2018 зазначені транспортні засоби були передані позивачем орендарю.

01.02.2018 ОСОБА_3 укладений із Товариством з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ» договір суборенди транспортного засобу з екіпажем №3.

Актом приймання-передачі майна від 01.02.2018 транспортні засоби автомобіль марки Renault, модель Magnum реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом (напівпричепом) марки Coder, модель S3384D, реєстраційний номер НОМЕР_2 були передані суборендарю.

Отже, на момент проведення посадовими особами Укртансбезпеки в Рівненській області габаритно-вагового контролю вантажного автомбіля марки Renault, модель Magnum реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом (напівпричепом) марки Coder, модель S3384D, реєстраційний номер НОМЕР_2, вказані транспортні засоби знаходилися в користуванні суборендаря - Товариства з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ», відповідно до договору суборенди.

Суд звертає увагу, що власник транспортного засобу та автомобільний перевізник не є тотожними поняттями. В даному випадку судом встановлено, що автомобільним перевізником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ», який взяв у суборенду транспортний засіб згідно з відповідним договором, а відтак здійснити оплату за користування дорогами загального користування в зв'язку з перевищенням транспортним засобом нормативних вагових параметрів має Товариством з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ», як перевізник вантажу, а не позивач.

Твердження відповідача про те, що у водія були відсутні документи, які б підтверджували факт здійснення перевезення не позивачем, а іншою особою, а саме: вказані вище договори оренди та суборенди, є неприйнятними, оскільки у водія під час проведення перевірки була товарно-транспортна накладна, в якій перевізником значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Верба-ВВ». Зазначене не заперечується учасниками справи.

Тобто, посадові особи відповідача мали можливість правильно встановити належного перевізника вантажу, однак, вказаного не зробили та прийшли до помилкового висновку щодо автомобільного перевізника, що стало наслідком прийняття спірного рішення.

Підсумовуючи вище зазначене в його сукупності, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого відповідачем розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування №0023705 від 17.04.2018 року, тому такий розрахунок належить до скасування в повному обсязі, а позовні вимоги позивача належать до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов позивача задоволено в повному обсязі, судовий збір належить до відшкодування останньому згідно вимог ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області №0023705 від 17 квітня 2018 року в повному обсязі.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ-ОВ" за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області судовий збір в сумі 1762грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОРЕСТ-ОВ" (45061, Волинська обл., Ковельський р-н, с. Любитів, вул. Вокзальна, 9, );

2) відповідач - Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (33013, м. Рівне, вул. Небесної Сотні, 34, ).

Повний текст рішення складено 30 липня 2018 року.

Суддя Комшелюк Т.О.