Справа № 2540/2483/18
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Чернігів Справа № 2540/2483/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1А.) 05.07.2018 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФ України в Чернігівській області) та просить:

- вирішити питання про зобовязання відповідача встановити йому посадовий оклад з врахуванням відповідної категорії військовослужбовців, але не менше рядового контрактника;

- вирішити питання про зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії з врахуванням всіх надбавок, премій, доплат, індексації, які є у його пенсійній справі, виходячи із розміру грошового забезпечення для перерахунок пенсії на рівні 83%, замість встановлених відповідачем 70%;

- стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 20000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що він є військовим пенсіонером органів внутрішніх справ та йому була призначена пенсія з розрахунку 83% від суми місячного грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, з урахуванням, в тому числі: надбавки за умови режимних обмежень; надбавки за особливо важливі завдання (50%), премії (10%). Також позивачу додатково було встановлено такі підвищення та надбавки: як дитині війни, відповідно до постанови КМУ № 355, зафіксована індексація. Вважає, що зменшення розміру його пенсії до 70% відповідних сум грошового забезпечення та виключення з неї вищевказаних виплат суперечить вимогам чинного законодавства України.

Крім того, у звязку з моральними стражданнями, які він переніс через протиправні дії ГУПФ України в Чернігівській області (стрес, переживання, лікування) вважає, що відповідач має сплатити на його користь моральну шкоду.

Ухвалою судді від 06.07.2018 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для надання відзиву на позов.

Представник відповідача у встановлений ухвалою судді строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог та зазначив, що Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» визначено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, що було враховано ГУПФ України в Чернігівській під час перерахунку пенсії позивачу. Зазначив, що надбавки, доплати, індексацію, які містяться в пенсійній справі, не передбачено враховувати до складу грошового забезпечення. Так, підставою для перерахунку пенсії слугує виключно довідка уповноваженого органу, яка вищевказані виплати не містила.

Також вважає, що відповідачем пропущено встановлений Кодексом адміністративного судочинства строк звернення до суду з позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені частково, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.02.1985 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно даних пенсійної справи, до перерахунку пенсії з 01.04.2018, основний розмір пенсії ОСОБА_1 становив 83% грошового забезпечення (31 рік вислуги).

При цьому, відповідно до наданих уповноваженим органом довідок, до складу грошового забезпечення, з якого обраховувалась пенсія було включено: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років (35%), надбавку за умови режимних обмежень, допуск Ф.2 (15%), надбавку за особливо важливі завдання (50%), премію (10%). Також, відповідачем до пенсії позивача було донараховано надбавку як дитині війни; підвищення, встановлене постановою КМУ № 355 (35%) та доплату до розміру пенсії зафіксованої індексації (а.с. 58-99).

01.04.2018 ГУПФ України в Чернігівській області здійснило позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 за нормами, чинними на 01.03.2018 як військовому пенсіонеру (а.с. 56 зворот).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вказаний перерахунок пенсії проведений відповідачем в розмірі 70% від суми місячного грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 було призначено пенсію, з врахуванням інформації, вказаної Чернігівським ОВК в довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, а саме: посадовий оклад 4090,00 грн., оклад за військовим званням 1410,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 2750,00 грн. Усього: 8250,00 грн. (а.с. 56).

Відповідно до складеного ГУПФ України в Чернігівській області протоколу перерахунку пенсії, крім вищевказаних складових грошового забезпечення, відповідачем було нараховано позивачу підвищення як дитини війни в сумі 66,43 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) склав 5841,43 грн.; з урахуванням попередньої суми пенсії 3058,59 грн. та підвищення 1397,42 грн. (50% від 2782,84 грн.).

Листом від 07.06.2018 Пенсійний фонд України повідомив, що пенсію позивачу перераховано з 01.01.2018 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 на підставі довідки про грошове забезпечення станом на 01.03.2018, виданої уповноваженим органом (а.с. 20).

У звязку з наведеним, з метою захисту порушеного права, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 виходячи з 70% розміру грошового забезпечення позивача.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII) Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до чинного на час призначення пенсії позивачу законодавства (з подальшими змінами, внесеними Законом №2262), загальний розмір пенсії, обчислений ОСОБА_2 склав 83% відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VІІ від 27.03.2014 також внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VІІ від 27.03.2014 зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що зменшення ГУПФ України в Чернігівській області ОСОБА_2 розміру пенсії до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 є протиправним.

Щодо невключення відповідачем під час перерахунку пенсії з 01.01.2018 до складу грошового забезпечення ОСОБА_2, з якого обраховується пенсія, надбавки за умови режимних обмежень, допуск Ф.2 (15%), надбавки за особливо важливі завдання (50%) та премії (10%); розрахунку пенсії виходячи із розміру посадового окладу 4090,00 грн., суд зазначає таке.

Частиною першою статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В свою чергу, статтею 63 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393» (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20.02.2008

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв'язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п'ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п'ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Тобто, підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом. Суд звертає увагу, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. Так, до їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом, в даному випадку Чернігівським ОВК.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 45 для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

В матеріалах справи наявні довідки Чернігівського ОВК та протоколи перерахунку пенсій за посадою, яку позивач обіймав на день звільнення зі служби, з яких вбачається, що ОСОБА_2 перед призначенням пенсії отримував, в тому числі, надбавку за виконання особливо важливих завдань (50%); надбавку за таємність (15%) та премію (10%), про врахування яких при новому перерахунку просить позивач.

При цьому з довідки Чернігівського ОВК від 16.03.2018 вбачається, що вказані надбавки та премія, які були включені при обрахунку пенсії ОСОБА_3 в попередньому періоді, не включені, оскільки військовослужбовці за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01.03.2018 їх не отримують (а.с. 56).

Зазначаючи про соціальні гарантії, позивач залишив поза увагою, що право на перерахунок пенсії, виходячи з сучасного розміру грошового забезпечення військовослужбовця, і є державною соціальною гарантією, яка захищається.

За таких обставин, вказана позовна вимога у цій частині відхиляється судом за необґрунтованістю.

Щодо невключення відповідачем під час перерахунку пенсії з 01.01.2018 до складу грошового забезпечення ОСОБА_2, з якого обраховується пенсія, підвищення, встановленого постановою Кабінетом Міністрів України № 355, суд зазначає таке.

23 квітня 2012 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №355 Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Постанова № 355), метою якої є ліквідація соціальної несправедливості та приведення розміру пенсії військовослужбовців, які вийшли на пенсію до 31.03.2012 включно, з військовослужбовцями, яким пенсії призначаються починаючи з 01.04.2012, а не зміна чи збільшення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, що є підставою для здійснення перерахунку пенсії військовослужбовців.

Пунктом 1 Постанови № 355 установлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 1 січня 2013 року до 35 відсотків. Підвищення до пенсії у разі втрати годувальника встановлюється незалежно від дати її призначення, якщо такому годувальнику призначено пенсію відповідно до Закону до 1 липня 2012 року.

Пунктом 2 вищенаведеної Постанови передбачено, що при цьому розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (Офіційний вісник України, 2008, № 12, ст. 301), та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Вказаним пунктом встановлено, що розміри пенсій з урахуванням підвищень, встановлених пунктом 1 цієї постанови не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294.

Тобто, зазначеною постановою Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Аналогічний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 17 березня та 21 квітня 2015 року (№№ 21-641а14, 21-145а15 відповідно).

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи (а.с. 59-99), до здійснення перерахунку пенсії, разом з підвищенням, встановленим Постановою №355, загальний розмір пенсії ОСОБА_3 становив 2875,38 грн., оскільки грошове забезпечення за відповідною посадою станом на час здійснення підвищення до пенсії не перевищувало розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року

В свою чергу, після здійснення перерахунку, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, розмір пенсії позивача без підвищення, встановленого Постановою №355, склав 5841,43 грн.

Таким чином, оскільки розмір пенсії позивача після перерахунку перевищує розміри пенсій, обчислених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року, підстави для нарахування підвищення, передбаченого Постановою №355, відсутні.

Також, суд вважає необґрунтованими твердження позивача про невключення ГУПФ України у Чернігівській області після перерахунку його пенсії підвищення як дитині війни, оскільки наведене спростовується наявним в матеріалах справи протоколом, відповідно до якого розмір вказаної доплати врахований та складає 66,43 грн. (а.с. 56 зворот).

Щодо неврахування під час перерахунку пенсії з 01.01.2018 фіксованих сум індексації, суд зазначає таке.

Як вбачається з наданих відповідачем матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_1 було встановлено фіксовану індексацію.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-ХІІ), а також прийнятим на його виконання Порядком проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078).

У відповідності до статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Положеннями частин 1-3 статті 4 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

У частині другій статті 6 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Фіксована сума індексації встановлюється з 1 числа місяця перерахунку, у випадку, коли розмір підвищення призначеного розміру пенсії менше можливої поточної індексації або попередньої індексації у місяці перерахунку.

Фіксована сума індексації визначається як різниця між можливою поточною індексацією або попередньою індексацією у місяці перерахунку та сумою підвищення пенсії таким чином, щоб сума призначеної пенсійної виплати з урахуванням фіксованої суми індексації не перевищувала загального доходу до підвищення.

Розмір підвищення пенсії з 01.09.2015 проводиться згідно Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 17.09.2015 № 704, де передбачено підвищення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, до 1074,00 грн.

Це стало підставою для підвищення розмірів виплат, які залежать від прожиткового мінімуму: мінімальної пенсії за віком, підвищень, доплат і надбавок. Водночас, є категорії осіб, розмір пенсії яких не змінився. Зокрема, це громадяни, в яких розмір пенсії перевищує прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність, і до пенсійної виплати не входять складові, що залежать від прожиткового мінімуму.

Таким чином, розмір фіксованої суми індексації становив 150,00 грн.

У зв'язку із змінами до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», внесених від Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VІІІ, змінюється порядок визначення базового місяця для проведення індексації та обробки фіксованої індексації.

Так, з 01.12.2015 поняття «базовий місяць» замінюється на поняття «місяць підвищення пенсії». Місяць підвищення розміру пенсії встановлюється той місяць, в якому підвищено розмір пенсії внаслідок перерахунку її постійних складових. До постійних складових пенсії не належить раніше зафіксована сума індексації.

З 1 травня 2016 року проведено перерахунок пенсій відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», відповідно до якого збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 1074,00 грн. до 1130,00 грн.

Таким чином, розмір фіксованої індексації зменшується з 01.05.2016, якщо підвищення призначеного розміру пенсії без врахування фіксованої індексації менше суми фіксованої індексації. Зменшення фіксованої індексації з 01.05.2016 проводиться на суму підвищення пенсії. Індексація пенсії з 01.05.2016 зафіксована у такому розмірі, щоб сума пенсійних виплат з урахуванням індексації до проведення перерахунку не перевищувала суми пенсійних виплат після проведення перерахунку з 01.05.2016.

При цьому, виплата фіксованої індексації припиняється з 01.12.2016, якщо з 01.12.2016 підвищення призначеного розміру пенсії без врахування фіксованої індексації більше або дорівнює сумі фіксованої індексації.

Розмір фіксованої індексації зменшується з 01.12.2016, якщо підвищення призначеного розміру пенсії без врахування фіксованої індексації менше суми фіксованої індексації. Зменшення фіксованої індексації з 01.12.2016 проводиться на суму підвищення пенсії.

Після проведення перерахунку пенсій з 01.05.2017 перевизначення місяця підвищення пенсії відбувається за умови наявності підстав для визначення травня 2017 року як місяця підвищення пенсії або місяця, в якому значення індексу споживчих цін було прийнято за 1 або 100 відсотків.

Розмір фіксованої індексації залишається незмінним, якщо з 01.12.2016 не відбулося підвищення призначеного розміру пенсії без врахування фіксованої індексації. Виплата фіксованої індексації припиняється з 01.05.2017, якщо з 01.05.2017 підвищення призначеного розміру пенсії без врахування фіксованої індексації більше або дорівнює сумі фіксованої індексації. Розмір фіксованої індексації зменшується з 01.05.2017, оскільки підвищення призначеного розміру пенсії без врахування фіксованої індексації менше суми фіксованої індексації. Зменшення фіксованої індексації з 01.05.2017 проводиться на суму підвищення пенсії.

У зв'язку з проведенням осучаснення заробітної плати з 01.10.2017, із використанням єдиного показника середньої зарплати за 2016 у розмірі 3764,40 грн. згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» фіксована індексація не зберігається.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що нарахування індексації до пенсії позивача проведено у відповідності до норм чинного законодавства.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1А моральної шкоди в сумі 20000,00 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини пятої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту вказаної норми випливає, що у такому порядку розглядаються адміністративним судом вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Основною умовою такого розгляду є те, щоб така вимога була заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин і якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснив, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, Верховний Суд України у вищевказаній постанові Пленуму зазначає, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Обов'язковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, обов'язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що позивається із таким позовом.

За змістом частини першої статті 73 і статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Однак, позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження причинного звязку між бездіяльністю відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров'я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо).

При цьому, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Крім того, визнання судом протиправними дій відповідача стосується виключно меж застосування норм законодавства по проведенню перерахунку пенсії, у той час як моральна шкода має бути обов'язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та відсутність правових підстав щодо їх задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою захисту та відновлення порушеного права позивача, суд вважає за можливе його вимоги задовольнити частково, шляхом:

- визнання протиправними дій ГУПФ України в Чернігівській області щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018;

- зобов'язання ГУПФ України в Чернігівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи відповідача, що ОСОБА_1 пропущено строк на звернення до суду з позовом, суд вважає необґрунтованими, оскільки про фактичний розмір та складові грошового забезпечення, з якого обраховується його пенсія, позивач дізнався в червні 2018 року, після отримання листа з Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити в частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. Пятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000) щодо перерахунку ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Доценка, 5/10, м. Чернігів, 14000) пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. Пятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000) провести ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Доценка, 5/10, м. Чернігів, 14000) перерахунок та виплату пенсії у розмірі 83% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. Пятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, вул. Доценка, 5/10, м. Чернігів, 14000) судові витрати в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 31.07.2018.

Суддя С.В. Бородавкіна