Справа № 467/706/18
Суддя: Явіца І. В.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/706/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги мотивує тим, що інспектором СРПП № 2 Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 22 червня 2018 року відносно нього винесено постанову серії НК № 944720 у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, згідно якої ним порушено п. 31.3 «а» ПДР України, а саме: транспортний засіб був переобладнаний шляхом встановлення заднього борту без погодження з органами МВС. Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою і такою, що винесена в порушення вимог КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин справи. При розгляді справи не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Згідно вказаної постанови 22 червня 2018 року о 16 годині 10 хвилин на 183 км автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ-55111, номерний знак НОМЕР_1, з порушенням ст. 32 Закону України «Про дорожній рух», а саме: транспортний засіб був переобладнаний шляхом встановлення заднього борту без погодження з органами МВС, чим порушив п. 31.3 «а» ПДР.

Щодо даних обставин зазначає, що 22 червня 2018 року його транспортний засіб був зупинений поліцейським, який повідомив йому, що ним порушено п. 31.3 «а» ПДР України. На що позивач висловив свою незгоду з даним порушенням і повідомив, що автомобіль КАМАЗ-55111 не піддавався переобладнанню, а задній борт кузова самоскида встановлено заводом виробником.

Зазначає, що працівник поліції не зазначив яким саме стандартам, нормам і правилам технічної експлуатації не відповідає технічний стан та обладнання транспортного засобу, яким керував позивач; не вказані конкретні нормативно-правові акти і не зазначені самі нормативи, які встановлюють наявність або відсутність заднього борту.

Крім того, згідно керівництва з ремонту та технічного обслуговування автомобіля КАМАЗ, модель 55111 (самоскид) обладнується заднім бортом.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову серії НК № 944720 від 22 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення та провадження по адміністративній справі закрити.

06 липня 2018 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, представник позивача надав суду клопотання, в якому просить розглядати справу за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявися, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив суду не надав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 121 КУАП визначена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до постанови серії НК № 944720 від 22 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 визнанно винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. (а.с. 6).

Як вбачається з постанови, 22 червня 2018 року о 16 годині 10 хвилин на 183 км автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» ОСОБА_1 керував транспортним засобом КАМАЗ-55111, номерний знак НОМЕР_1, з порушенням ст. 32 Закону України «Про дорожній рух», а саме: транспортний засіб був переобладнаний шляхом встановлення заднього борту без погодження з органами МВС, чим порушив п. 31.3 «а» ПДР.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Згідно п. 31.3. «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розглядi справи про адмiнiстративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адмiнiстративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненнi, чи пiдлягає вона адмiнiстративнiй вiдповiдальностi, чи є обставини, що пом'якшують i обтяжують вiдповiдальнiсть, а також з'ясувати iншi обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором патрульної поліції при винесенні постанови про адміністративне правопорушення не з'ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про наявність чи відсутність вини позивача. При складанні постанови позивача зазначив, що не згоден з постановою, однак будь-яких доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, що мають значення для правильного вирішення справи інспектором не зібрано, показів свідків не відібрано, матеріалів фото-, відеофіксації не додано, та не зазначено які саме вимоги стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, було порушено позивачем.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення неможливо, оскільки інспектором патрульної поліції не було надано жодних доказів на його підтвердження.

Отже, постанова винесена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи, що виключає її законність.

Відповідно до ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем отримано копію позовної заяви із додатками та судовий виклик, але відповідач до суду не з'явився, відзиву і доказів суду не надав.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Під час судового розгляду не знайшов своє підтвердження той факт, що позивач порушував Правила дорожнього руху, що дає підстави стверджувати про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Інспектором патрульної поліції у порушення вимог ст. 245 КУпАП України односторонньо та поверхово досліджено обставини справи, не підтверджено правомірності своїх дій щодо складання відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. інспектором не були виявлені обставини, які виключають адміністративну відповідальність, пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також не були з'ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, розгляд справи на місці, без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують його особу, інших доказів по справі, порушує права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП України, внаслідок чого при винесенні постанови інспектором не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КпАП України.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в повному обсязі, так як оскаржувана позивачем постанова серії НК № 944720 від 22.06.2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. є протиправною, а відповідачем не доведена належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами наявність правових підстав для її винесення, і інші докази, що доводять провину позивача «поза розумним сумнівом» - відсутні, а тому належить закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 14, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 286 КАС України суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 944720 від 22 червня 2018 року, винесену інспектором СРПП № 2 Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Явіца