Справа № 727/2038/18
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/2038/18

Головуючий у 1-й інстанції: Ярема Л.В.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

26 липня 2018 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Боровицького О. А. Сушка О.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Мирошниченко С.О.,

представника апелянта: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2018 року (прийняте у м.Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці лейтенанта поліції Бешлея Ярослава Сергійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції м. Чернівці Департаменту патрульної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в березні 2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з адміністративним позовом до Інспектора роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в м. Чернівці лейтенанта поліції Бешлея Ярослава Сергійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції м. Чернівці Департаменту патрульної поліції України, про визнання протиправними дій інспектора та скасування постанови серії ВР № 077182 від 08.02.2018 року, якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2018 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Обґрунтовуючи незаконність та безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач зазначає, що здійснення ним зупинки транспортного засобу у зоні дії розмітки 1.4 (жовта суцільна лінія) було вимушеним через несправність коробки передач автомобіля.

У судове засідання з'явилась представник апелянта ОСОБА_2, передставники відповідача та третьої особи до суду не прибули, про час і місце розгляду справи будучи повідомленими належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами адміністративної справи, 8 лютого 2018 року інспектором роти №4 батальйону УПП в м. Чернівці лейтенантом поліції Бешлеєм Я.С. винесено постанову серії ВР № 077182 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. А саме: у постанові зазначено, що 8 лютого 2018 року 0 13:00 годині, у м. Чернівці на вул. Головна, 38, водій під час керування автомобілем НОМЕР_1 здійснив стоянку в зоні дії розмітки 1.4. (жовта суцільна смуга) чим порушив вимоги п. 8.5 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення.

Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що дії поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції у м. Чернівці лейтенанта поліції Бешлея Ярослава Сергійовича щодо винесення постанови у справі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_3 є правомірними, що підтверджується належними доказами, натомість доказів своєї невинуватості позивач не надав.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Пунктом 15.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього руху, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки, стоянки.

ОСОБА_3 не заперечує, що здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії розмітки 1.4. Однак при цьому вказує, що не порушив правил дорожнього руху, оскільки така зупинка була вимушена, а продовження руху за такої несправності автомобіля могло б призвести до більшої шкоди, тобто потенційного створення аварійної ситуації на дорозі.

Пояснення позивача щодо несправності автомобіля підтверджуються наявним в матеріалах справи фото, на якому видно, що останній не тільки вмикнув аварійний покажчик автомобіля, але й виставив дорожний знак "аварійна зупинка".

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім того, відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно вимог ст.18. Закону України, від 02.07.2015, № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліцейський зобов'язаний, зокрема :

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров'я.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Водночас, відповідно до ч.1 Ст. 11 ЗУ "Про Національну поліцію", діяльність поліції здійснюється в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об'єднаннями на засадах партнерства і спрямована на задоволення їхніх потреб.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що представники поліції, чи достовірною є несправність автомобіля і чи можливим є подальший його рух не перевірили, жодної допомоги задля усунення транспортного засобу з автошляху не надали. В ході судового засідання твердження позивача про наявність виключних обставин зупинки представник поліції також не спростувала. Натомість суд першої інстанції, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України, доказування цих обставин поклав на позивача.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сукупність наведених обставин колегія суддів вважає достатньою підставою для скасування постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що за приписами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд за наслідками розгляду справи про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, скасовуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності суд вважає за необхідне закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2018 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Постанову серії ВР № 077182 від 08.02.2018 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., - скасувати.

Провадження про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_7 - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Боровицький О. А. Сушко О.О.