Справа № 806/2616/18
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Житомир справа № 806/2616/18

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку про визнання дій (бездіяльності) протиправними щодо не включення до одноразової грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМ України №889 від 22.09.2010року, індексації та зобов`язання здійснити її перерахунок та виплатити.

Позивач зазначає, що з 15.01.2018року звільнений з військової служби. При звільненні Позивачу була виплачена одноразова грошова допомога, але без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, яка передбачена постановою КМ України №889 від 22.09.2010року і Позивачу виплачувалася щомісячно у розмірі 60 відсотків до його місячного грошового забезпечення.

Позивач вважає, що Верховним судом України в своїх рішеннях зазначено, що така щомісячна додаткова грошова винагорода підлягає врахуванню при призначенні пенсії військовослужбовцям, а тому підлягає врахуванню при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні.

Ухвалою суду від 12.06.2018року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не прибув, направив суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку, Відповідача по даній справі, в судове засідання не прибув, направив відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. У відзиві проти позову заперечується і зазначається, що при звільненні з військової служби Позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 87342,00грн. в повній відповідності до вимог чинного законодавства. Підтвердив, що така щомісячна додаткова грошова винагорода передбачена постановою КМ України №889 від 22.09.2010року і Позивачу виплачувалася щомісячно у розмірі 60 відсотків до його місячного грошового забезпечення, але щомісячна додаткова грошова винагорода та індексації не підлягають врахуванню при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що Позивач проходив військову службу і згідно наказу начальника Головного управління персоналу - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України №226 від 26.12.2017року та наказу начальника Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку №11 від 15.01.2018року звільнений з військової служби у запас.

Сторонами визнається, що Позивачу нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена постановою КМ України №889 від 22.09.2010року.

Сторонами визнається, що Позивачу виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 87342,00грн. Вказані обставини також підтверджуються дослідженим судом грошовим атестатом Позивача (а.с.13).

Суть спору між сторонами по даній справі зведена до того чи підлягає врахуванню розмір такої щомісячної додаткової грошової допомоги при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Безспірно, постановою КМ України від 22 вересня 2010 р. N 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (надалі - постанова N889) військовослужбовцям була встановлена щомісячна додаткова грошова винагорода.

Відповідно до пункту 2 цієї постанови N889 граничні розміри, порядок та умови виплати винагороди, передбачені пунктом 1, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ та Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

На виконання постанови N889 Міністр оборони України наказом від 15 листопада 2010 року N595 затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 листопада 2010 року за N 1194/18489; з наступними змінами; далі - Інструкція N595), положення якої застосовуватися протягом спірних 2015-2016років.

У цій Інструкції N595 визначені умови та порядок виплати особам офіцерського складу винагороди, окреслено перелік військовослужбовців, яким вона виплачується, регламентовано повноваження командира (начальника) військової частини (організації, установи) щодо підстав та розміру її виплати.

Відповідно до пункту 5 Інструкції N595 винагорода виплачується як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням.

Пунктом 8 Інструкції N595 встановлено, що грошова винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як зазначено в ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року N 2011-XII (надалі - Закон N 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року N 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова N1294), в редакції на час спірних відносин, затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (додаток N25 до постанови N1294) одноразова грошова допомога при звільненні як і винагорода, яка передбачена постановою N889, і індексації не віднесені ні до щомісячних додаткових ні до одноразових видів грошового забезпечення.

Приписами ст.9 Закону N2011-XII визнано, що така одноразова грошова допомога при звільненні є відповідною соціальною гарантією права осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я.

Аналогічно, приписами Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року N 1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078 є державної гарантією щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Тобто, вказані виплати мають окремий, особливий і разовий вираз виплат, позаяк виплачуються тільки тим військовослужбовцям, які мають на неї право. Такі виплати знаходяться в залежності від порядку й умов, що нормативно встановлені для них розпорядником коштів.

Аналогічно в постанові Верховного суду України від 12.09.2017року у справі №21-1115а16 прямо зазначено, що одноразова грошова допомога при звільненні не входить до додаткового грошового забезпечення, яка повинна враховуватися при нарахуванні пенсії, оскільки відноситься до разових платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Зазначене свідчить, що Позивачу правомірно при визначенні розміру одноразової грошової допомоги при звільненні не враховувалася винагорода, передбачена постановою N889 та індексації, які нараховувалися на його грошове забезпечення.

Суд вважає безпідставними та помилковими твердження Позивача про врахування у спірних відносинах правові позиції Верховного Суду України щодо складових грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії військовослужбовцям.

Більш того, Верховним Судом України висловлена правова позиція, зокрема, у постановах від 30 червня 2015року №21-1446а15 та від 17 жовтня 2011 року, 21 лютого та 25 вересня 2012 року, 5 листопада 2013 року, 30 вересня 2014 року (NN 21-226а11, 21-463а11, 21-241а12, 21-210а13, 21-297а14 відповідно), що винагорода, передбачена постановою N889, не підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії військовослужбовцям.

Таким чином, позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для відшкодування або стягнення судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2,77,90,139-143,242-246,250,255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирського зонального відділу Військової служби правопорядку відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя М.Ф. Нагірняк