Справа № 463/1361/17
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/4251/18
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового засідання Дідик Н.С.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2018 року (головуючого судді Лакомської Ж.І.) ухвалене у відкритому судовому засіданні в м. Львів о 17 год. 19 хв. повний текст складено 22.03.2018 року у справі №463/1361/17 провадження №2-а/463/16/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій незаконними та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16.03.2017 року звернувся в суд з уточненим позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить рішення управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова №783 від 01.03.2017 року та рішення управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова №857 від 06.03.2017 року визнати протиправними та скасувати їх, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплачувати пенсію з врахуванням всіх складових заробітної плати з моменту виникнення такого права, зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії з 13.10.2008 року та виплачувати пенсію з врахуванням всіх складових заробітної плати та зобов'язати відповідача здійснити з 13.10.2008 року перерахунок призначеної йому пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ в редакції, чинній на день призначення пенсії, згідно з довідкою Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.02.2017 року №2401-вих343 про складові заробітної плати, з виплатою позивачу різниці між фактично отриманою пенсією та належною до виплати суми.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2018 року позов задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю, апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а саме при призначенні пенсії позивачу державного службовця було враховано його стаж роботи, як посадової особи в органах місцевого самоврядування 30 років 08 місяців 07 днів, загальний стаж склав 41 рік, 10 місяців, 24 дні (по 12.10.2008) для призначення пенсії, згідно відповідних довідок про складові заробітної плати було враховано його посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, надбавки та премії за період з 01.10.2006 по 30.09.2008 роки. Однак, в подальшому законодавство, яке регулює ці правовідносини змінилось. Зокрема, Законом України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими,що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» з 01.01 2015 року внесено зміни до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України», Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Тобто з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах вищезазначеними законами не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються. Посилається на практику Верховного Суду від 20.03.2018 року №К/9901/37311/18. Враховуючи, що з 13.10.2008 року позивач мав об'єктиву можливість звернутися до адміністративного суду особисто або через представника, а тому слід враховувати частину 2 статті 122 КАС України.

Позивачем не подано до суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача Вінак Н.В. апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції проведено заміну первинного відповідача - управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що з 13.10.2008 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в пенсійному органі як одержувач пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

06.03.2017 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова із заявами: про перерахунок пенсії у зв'язку з тим, що при призначенні йому пенсії не були враховані складові його заробітної плати відповідно до довідки Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.02.2017 року №2401-вих-343 та про перерахунок пенсії у зв'язку з із збільшенням заробітної плати державним службовцям.

Довідкою виданою Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.02.2017 року №2401-вих-343 підтверджується, що ОСОБА_1 за період з 01.10.2006 року до 30.08.2008 року отримав допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки в сумі 10438,41 грн. та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в сумі 10438,41 грн. індексацію заробітної плати в сумі 467,79 грн., премії в сумі 36501,41 грн., надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи в сумі 20413,35 грн., надбавка за роботу з таємними документам залежно від ступеня таємності документів в сумі 239,75 грн. на всі виплати, включені в довідку нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова №783 від 01.03.2017 року, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. з врахуванням довідки Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.02.2017 року №2401-вих-343 у зв'язку з відсутністю підстав для такого перерахунку.

Крім того, рішенням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова №857 від 06.03.2017 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 р. з врахуванням довідки Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.02.2017 року №2401-вих-343 у зв'язку з відсутністю підстав для такого перерахунку.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Також виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, визначає стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Мотиви та доводи, наведені у апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції в даній частині не спростовують та є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи судом встановлено, що при обчисленні пенсії, в тому числі і державним службовцям, відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для такого обчислення включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VII, відповідно до якого призначені пенсії державного службовця не перераховуються, колегія суддів відхиляє, оскільки в даних спірних правовідносинах відповідачем протиправно не включено до обрахунку при призначенні пенсії у відповідності до вимог Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) всіх складових оплати праці, з яких утримано внесок на держане соціальне страхування, на які позивач мав право до набрання чинності Законом № 889-VII.

Такий висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, які викладені в постановах від 14.05.2013 року № 21-125а13, від 28.05.2013 року у справі №21-97а13, від 16.09.2014 року у справі №21-314а14, від 03.06.2014 року у справі № 21-134а14, Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №465/3119/17 (провадження № К/9901/19961/18), від 27.03.2018 року у справі №464/3783/17 (провадження № К/9901/33876/18), від 24.04.2018 року у справі №514/1004/15-а (провадження № К/9901/12900/18).

Колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду позивач фактично вимагає захист порушеного права щодо пенсійного забезпечення (в частині врахування сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення та інших виплат, які виплачувались позивачу і з яких сплачувалися страхові внески), яке фактично виникло на стадії призначення позивачу пенсії.

Тобто, фактично має місце перерахунок обчислення раніше призначеної пенсії з урахуванням тих додаткових показників заробітної плати, які не були враховані при такому призначенні. При такому обчислені слід застосовувати той відсотковий показник, який існував на час його призначення. Ті обставини, що відбулись зміни у законодавстві, та з 01.05.2016 року діє новий Закон України «Про державну службу», яким визначені нові правила призначення пенсії, жодним чином не впливають на характер спірних правовідносин, який виник до цих обставин.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом позивач отримав довідку Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради видану від 21.02.2017 року №2401-вих-343 про складові додаткових виплат перед звільненням та подав до пенсійного органу, однак вказана довідка не є ідентичною із зазначенням всіх додаткових показників заробітної плати, яку на вимогу апеляційного суду надавалась для огляду з пенсійною справою ОСОБА_1, що врахована при призначення пенсії, а тому суд приходить до висновку, що слід задовольнити частково позовні вимоги з 01.03.2017 року, після отримання нової довідки датованої 21.02.2017, а за позовні вимоги за період з 13.10.2008 року по 28.02.2017 року - залишити без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на переконання колегії суддів, судове рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду згідно статті 139 КАС України слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 320 грн. пропорційно задоволених апеляційним судом понесених витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2018 року у справі № 463/1361/17 провадження №2-а/463/16/18 - скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій незаконними та зобов'язання до вчинення дій - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій незаконними та зобов'язання до вчинення дій за період з 13.10.2008 року по 28.02.2017 року - залишити без розгляду.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова №783 від 01.03.2017 року та рішення управління Пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова №857 від 06.03.2017 року.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії з 01.03.2017 року відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ в редакції, чинній на день призначення пенсії, згідно з довідкою Управління архітектури та урбаністики Департаменту містобудування Львівської міської ради від 21.02.2017 року №2401-вих.343 про складові заробітної плати, з виплатою позивачу різниці між фактично отриманою пенсією і належною до виплати суми та виплачувати пенсію з врахуванням всіх складових заробітної плати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, місто Львів, вулиця Митрополита Андрея, будинок 10, ) 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

В.В. Святецький

Повний текст постанови складено 25.07.2018 року