Справа № 303/4484/18
Суддя: Довжанин В. М.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №303/4484/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого- судді Довжанина В.М.

секретар судового засідання Фозекош І.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_4 перекладача Шашкун І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Мукачево справу за позовом Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянина Республіки Індії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до громадянина Республіки Індії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач 26.07.2018 року незаконно, поза пунктами пропуску, без документів, що посвідчують особу та дають право на перетин кордону, перетнув державний кордон України в Румунію на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби "Ділове", в районі 317 прикордонного знаку, на території Діловецької сільради Рахівської району Закарпатської області, однак після незаконного перетину кордону був затриманий представниками прикордонної поліції Румунії та того ж дня, в пункті пропуску "Солотвино" Мукачівського прикордонного загону, на підставі статті 3 Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб переданий на територію України у встановленому угодою порядку під час проведення прикордонно-представницької зустрічі.

В подальшому, відповідно до ст. 263 КУпАП, його було затримано в адміністративному порядку на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з'ясування обставин правопорушення.

Своїми діями відповідач вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 204-1 КУпАП.

Відповідач прибув на територію України 20 квітня 2018 року через пункт пропуску «Бориспіль» на підставі візи НОМЕР_1, дійсний до 04.05.2018 року, державу Україну використовував, виключно, як країну транзиту, тому наміру залишитись в Україні для подальшого життя не мав; до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, не звертався, а 24 квітня 2018 року з метою потрапити до країн Європейського Союзу спробував незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Польща на ділянці відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону.

27 квітня 2018 року Мостиським прикордонним загоном відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, яким зобов'язано покинути територію України в термін до 02 травня 2018 року.

Проте відповідач територію України в термін визначений рішенням про примусове повернення за межі України не покинув, а 26 липня 2018 року з метою потрапити до країн Європейського Союзу здійснив чергову спробу незаконного перетину державного кордону, з України в Румунію на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби «Ділове», в районі 317 прикордонного знаку, на території Діловецької сільради Рахівського району Закарпатської області.

На даний час відповідач, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст.4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", не має оскільки термін дії візи НОМЕР_1 сплив 04.05.2017 року, рішенням Мостиського прикордонного загону термін перебування в Україні обмежено до 02 травня 2018 року, будь-які документи, що посвідчують особу та дають право на перебування в Україні відсутні.

Частиною 3 ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Україною будь-які міжнародні Угоди з Республікою Індія про реадмісію осіб не укладались, Законами України такі Угоди не ратифікувались.

Частиною 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відповідач не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення винесене Мостиським прикордонним загоном Державної прикордонної служби України, підстав для законного перебування на території України, передбачених ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , не має, документи, що посвідчують особу, дають право виїхати з України відсутні, українською мовою не володіє, родичів на території України, які б могли надати допомогу у поверненні до країни походження, коштів на повернення немає.

Частиною 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України.

Частиною 1 статті 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, на підставі поданої органом охорони державного кордону до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Представник позивача в судовому засідання адміністративний позов підтримав повністю, просив його задоволити з підстав, вказаних у позові.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України

Керуючись ст.ст.6, 19, 46, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління прикордонної служби України до громадянина Республіки Індії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України - задоволити.

Затримати з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні громадянина Республіки Індії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України до 6 (шести) місяців.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції

Головуючий В.М.Довжанин