Справа № 814/1211/18
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 р. Справа № 814/1211/18
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2
про:визнання протиправними дій, стягнення невиплаченої індексації грошового забезпечення в сумі 38723,71 грн.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому, з урахуванням відповіді на відзив від 27.06.2018 року, на просить суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 30.11.2017 року;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 невиплачену індексацію грошового забезпечення в сумі 41264,05 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за період з 01.01.2016 року по 30.11.2017 року відповідачем не нарахована та не виплачена позивачу індексація грошового забезпечення в розмірі 41264,05 грн.
Відповідач надав відзив на позов, в якому вказав на те, що проведення індексації перебуває в прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі. Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником коштів третього рівня, та повністю фінансується з державного бюджету, а тому не має повноважень визначати межі та напрямок використання наданих фінансових ресурсів. Також відповідач зазначив, що при нарахуванні розміру індексації, а саме в розрахунку який позивач надав в обґрунтування своїх позовних вимог, допущенні порушення, як наслідок застосування помилкових коефіцієнтів індексу інфляції та порядку нарахування. Зазначене призвело до помилкового та значно завищеного розміру індексації, яка мала бути нарахована.
У відповіді на відзив позивач вказує на те, що доводи відповідача про відсутність фінансування є хибними, оскільки законодавством передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Отже, відповідач кошти на індексацію грошового забезпечення не замовляв та керувався роз`ясненнями Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року № 248/3/9/1150 та не проводив індексацію до окремого роз`яснення. Крім того, з розрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з грудня 2012 року по грудень 2015 року вбачається, що відповідач за даний період також не вірно провів розрахунки та обчислення індексації, а також взагалі самостійно підтвердив не виплати частини нарахованої індексації.
Ухвалою від 21.05.2018 року суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Представники сторін надали клопотання про розгляд справи без їх участі.
У відповідності до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 в період з 1990 року 2017 рік проходив військову службу у Збройних Силах України. Наказом командувача високомобільних десантних військ Збройних Сил України від 19.10.2017 року № 72 позивача звільнено з військової служби у запас за пунктом у зв`язку із закінченням строку контракту.
Вислуга років позивача на військовій службі станом на 30.11.2017 року складала 27 років 3 місяці 29 днів у календарному обчисленні та 33 роки 02 місяці у загальному обчисленні для призначення пенсії.
За приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07.11.2007 року №1294 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Поняття індексації грошових доходів населення, як механізму підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг, надано у ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ (далі Закон України № 1282).
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, з наступними змінами та доповненнями (далі Порядок).
Згідно п. 6 Порядку, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) Індексація пенсій, страхових виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, інших видів соціальної допомоги провадиться відповідно за рахунок Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та коштів державного бюджету; 6) індексація стипендій особам, які навчаються, провадиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються і т.д.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутністю затвердженого особливого порядку індексації військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме Порядку.
Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Щодо вимог позивача про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 невиплачену індексацію грошового забезпечення в сумі 41264,05 грн., суд зазначає наступне.
Так, сума стягнення позивачем вирахувана самостійно. Відповідач проти суми перерахунку заперечує та вважає, що перерахунок здійснено позивачем невірно у зв`язку із застосуванням помилкових коефіцієнтів.
З метою встановлення суми індексації, яка недоплачена позивачу, необхідно мати великий обсяг документів первинного бухгалтерського обліку (табель робочого часу, розрахункові відомості нарахованої заробітної плати, платіжні документи про виплати позивачеві тощо), спеціальні знання в галузі бухгалтерського обліку. Судом було запропоновано позивачу призначити судову бухгалтерську експертизу по справі, але останній від проведення експертизи відмовився, а відтак, оцінюючи доводи, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що сума індексації, яка належить стягненню з відповідача становить 41264,05 грн. Отже, дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Одночасно з цим, відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, з метою захисту порушеного права позивача на оскарження сум не нарахованих та не донарахованих виплат індексації, користуючись своїм правом, наданим ч. 2 ст. 5 КАС України, суд вважає за доцільне обрати спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 30.11.2017 року.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів суду правомірності не проведення нарахування та виплати позивачу сум індексації за період з 01.01.2016 року по 30.11.2017 року. Одночасно з цим, суд не може стягнути з відповідача вирахувану позивачем суму невиплаченої індексації, але, користуючись наданим положеннями КАС України правом, обирає інший шлях захисту порушеного права позивача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. 2, 19, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 30.11.2017 року.
3. Зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01.01.2016 року по 30.11.2017 року.
4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.07.2018 року.

Суддя Н. В. Лісовська