Справа № 815/152/18
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/152/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Балабан М.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування припису, протоколів та постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 21.11.2017 року складеного Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2; протоколів від 21.11.2017 року про відповідальність за встановлені правопорушення, передбачені ч. 7 ст. 96, ч. 12 ст. 96, ч. 13 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складених 21.11.2017 року Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2А; постанови № 558 від 05.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 51000 грн., постанови № 559 від 05.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн. та постанови № 560 від 05.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в листопаді 2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області складено акт № 1540 за результатам проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання субєктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. 21.11.2017 року Головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 складено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, в якому постановлено вимогу зупинити виконання будівельних робіт до 21.11.2017 року та заборона експлуатації приміщення до 21.11.207 року, а також до 21.12.2017 року повідомити про виконання припису, проте незважаючи на вказану вимогу інспектором складено протоколи про адміністративне правопорушення. Так, позивач зазначає, що позаплановий захід здійснено без її присутності, чим відповідач позбавив її можливості надати пояснення та документи, крім того у неї наявні довільні роботи на виконання протиаварійних робіт. При цьому, 28.12.2016 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України № 1024, відповідно до якої скасовано необхідність отримувати дозвіл на перепланування, переобладнання житлових будинків та гуртожитків співвласниками житлових будинків та зобовязано забезпечувати належне утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, поточний та капітальний ремонт. Діючим житловим законодавством, а саме ст. 100, 105 ЖК України не заборонено проводити переобладнання та реконструкцію в приміщеннях, що належать на праві приватної власності. ОСОБА_3 ОСОБА_4 не допущено порушення абз. 3 п. 5 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зроблено безпідставні висновки та прийняті протиправні постанови.

Представником Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що перевірка проводилась у присутності власника приміщення та ОСОБА_1 була проінформована про проведення перевірки. Станом на момент проведення перевірки до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей пр. о повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів відсутня реєстрація дозвільних документів на виконання будівельних робіт на введення в експлуатацію обєкту за адресою: Одеська область, м. Одеса, Приморський район, Військовий узвіз, 18. В ході перевірки з виїздом на місце встановлено, що ОСОБА_1 виконала будівельні роботи з реконструкції підвального приміщення № 502, разом з тим, на виконання будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень під театр необхідно мати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки. При цьому, планувальна схема не відповідає наявному технічному паспорту від 19.11.2008 року, а Управління з питань охорони культурної спадщини повідомило, що будівля за адресою: область, м. Одеса, Приморський район, Військовий узвіз, 18, розташована в межах Центрального ареалу м. Одеси, на території комплексної охоронної зони згідно з «Історико-архітектурним опорним планом, проектом зон охорони, визначення меж історичних ареалів м. Одеси», затвердженим наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 № 728/0/16-08 та будівлі за вказаною адресою є памяткою архітектури та містобудування місцевого значення «Будинок житловий Чижевича», збудований у ХІХ ст. за проектом архітекторів ОСОБА_5, рішенням Одеського обласного виконавчого комітету № 580 від 27.12.1191 року прийнятий під охорону держави як памятник містобудування та архітектури місцевого значення, а тому обєкт відносить до класу наслідків СС3. При цьому, власницею ОСОБА_1 не забезпечено авторський та технічний нагляд, оскільки договір з авторським та технічним наглядом відсутні, журнал відсутній та записи в ньому, проектна документація не розроблялась. Отже, замовник будівництва громадянка ОСОБА_1 самовільно виконує будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення № 502 за адресою: Одеська область, м. Одеса, Приморський район, Військовий узвіз, 18, без належно оформлених дозвільних документів та проектно-технічної документації, які необхідні для виконання будівельних робіт.

Ухвалою суду від 26 лютого 2018 року по справі № 815/152/18 відкрито загальне позовне провадження, поновлено ОСОБА_6 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом та призначено підготовче судове засідання.

26 квітня 2018 року ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження по справі №815/152/18 на тридцять днів.

Ухвалою суду від 23 травня 2018 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 17 липня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративного позову справі № 815/152/18.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані докази, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_2, суд встановив наступне.

16 лютого 2016 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень підвалу, що знаходяться за адресою: місто Одеса, Військовий узвіз, будинок 18, приміщення 502, загальною площею 255,1 кв. м.(а.с. 15-16 т. 2).

На підставі направлення про проведення позапланового заходу № 1540 від 13.11.2017 року, листа Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 11.09.2017 року № 01-17/931 та наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 970 від 18.09.2015 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 проведено позапланову перевірку виконання будівельних робіт за адресою: Одеська область, Приморський район, м. Одеса, Військовий узвіз, 18, приміщення 502 (а.с. 237-240 т. 2).

21 листопада 2017 року за результатами перевірки виконання будівельних робіт за адресою: Одеська область, Приморський район, м. Одеса, Військовий узвіз, 18, приміщення 502, в присутності представника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_7, складно акт № 1540, яким встановлено, що власницею приміщення гр. ОСОБА_1 самовільно виконано будівельні роботи за адресою: м. Одеса, Приморський район, Військовий узвіз, 18, приміщення 502, чим порушено ст. 34 та 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; порушено Постанову Кабінету міністрів України від 11.07.2007 № 903 «Про авторський та технічний нагляд», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ДБН А.3.1.-5-2016 «Організація будівельного виробництва» (а.с. 6-16 т. 3).

21 листопада 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_2 складно припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким зобовязано зупинити виконання будівельних робіт з 21.11.2017 року та заборонено експлуатацію з 21.11.2017 року (а.с. 17-20 т. 3).

21.11.2017 року щодо ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративне правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 7 ст. 96, ч. 12, ст. 96, ч. 13 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 20-31 т. 3).

Акт № 1540 від 21.11.2017 року, припис від 21.11.2017 року та протоколи від 21.11.2017 року направлені на адресу ОСОБА_1, та вручені 25.11.2017 року (а.с. 32-33, 43 т. 3).

05.12.2017 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області винесено постанову № 560, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАп та накладно штраф у розмірі 17,000 грн.; постанову № 559, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАп та накладно штраф у розмірі 17000,00 грн.; постанову № 558, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАп та накладно штраф у розмірі 51000,00 грн. (а.с. 242-250 т. 2, 1-5 т. 3).

Так, спірні правовідносини сторін врегульовані Законом України від 20.05.1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність», Законом України від 14.10.1994 року № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VІ, Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно будівельного контролю», Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903 «Про авторський та технічний нагляд».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 8 вказаного Закону державне регулювання у сфері містобудування полягає в, зокрема, контролі за дотриманням законодавства у сфері містобудування, державних стандартів і норм, вимог вихідних даних, затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об'єктів, раціональним використанням територіальних і матеріальних ресурсів при проектуванні та будівництві.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом, зокрема, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування обєктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Згідно ст. 41 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на обєктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, в тому числі, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення субєктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 9, п. 12, п. 13 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності субєктів містобудування або їх представників, які будують або збудували обєкт будівництва та посадові особи інспекції під час його здійснення зобовязані, зокрема, ознайомлювати субєкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

При цьому, субєкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час його здійснення, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, подавати свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки.

Згідно із положеннями п. 17, п. 18, п. 19, п. 20, п. 21, п. 22 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки складається протокол та припис про усунення порушень.

Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції і субєктом містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, якому надається копія акту та припис, в разі його винесення, а в разі незгоди з актом перевірки субєкт містобудування підписує його із зауваженнями, які є невідємною частиною акту.

В разі відмови субєкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа інспекції робить у акті відповідний запис, а в разі відмови від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Постанова про накладення штрафу у триденний строк після її прийняття вручається під розписку субєкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі.

Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль повинен здійснюватись в присутності субєкта містобудування, який повинен ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом, має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень, тощо.

При цьому, як зазначено в акті перевірки від 21.11.2017 року, позаплановий захід здійснювався в присутності представника ОСОБА_1 за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_7 (а.с. 6-16 т. 3). Крім того, в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_2 підтвердили, що ОСОБА_7 приходила до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та приносила документи ОСОБА_1 щодо нежитлових приміщень підвалу, що знаходяться за адресою: місто Одеса, Військовий узвіз, будинок 18, приміщення 502. Примірник акту, припису та протоколів направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с. 32-33, 43 т. 3), що свідчить про проінформованість останньої про підстави, предмет та результати проведеної позапланової перевірки, а тому доводи ОСОБА_1 щодо того, що позаплановий захід здійснено без її присутності, чим відповідач позбавив її можливості надати пояснення та документи є необґрунтованими.

Так, відповідно до статті 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» усі обєкти поділяються за такими класами наслідків (відповідальності): незначні наслідки - СС1; середні наслідки - СС2; значні наслідки - СС3. До значних наслідків (СС3) відносяться такі обєкти: памятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини".

Згідно ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкцію, реставрацію або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, а також реконструкцію або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а так само нове будівництво відповідно до містобудівної документації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури на замовлення органів державної влади та органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності може бути проведено за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Згідно ч. 7 ст. 34 вказаного Закону виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень підвалу, що знаходяться за адресою: місто Одеса, Військовий узвіз, будинок 18, приміщення 502, загальною площею 255,1 кв. м. (а.с. 15-16 т. 2).

Наказом Міністерства культури і туризму України від 20.06.2008 року № 728/0/16-08, будинок житловий Чижевича (арх. ОСОБА_5Г.), 1875 року, за адресою: Воєнний узв. (Ж.Лябурб), 18, занесений до Державного реєстру нерухомих памяток України за категорією місцевого значення та рішенням Одеського облвиконкому № 580 від 27.12.1991 року прийнятий під охорону держави (охоронний номер 153-Од).

Таким чином, обєкт за адресою: місто Одеса, Військовий узвіз, будинок 18, який знаходиться у власності ОСОБА_1 є памяткою культурної спадщини та відноситься до значних наслідків (СС3).

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об'єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини» пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Переміщення (перенесення) пам'ятки на інше місце допускається як виняток у випадках, коли неможливо зберегти пам'ятку на місці, за умови проведення комплексу наукових досліджень з вивчення та фіксації пам'ятки (обміри, фотофіксація тощо).

Фінансування всіх заходів з вивчення, фіксації, переміщення (перенесення) пам'яток, що підлягають переміщенню (перенесенню) відповідно до цього Закону, провадиться за рахунок коштів замовника робіт, які викликали необхідність переміщення (перенесення) пам'яток. Якщо переміщення (перенесення) пам'яток є необхідним внаслідок дії непереборної сили, вивчення та фіксація пам'ятки провадяться за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. При передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини. Порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відсутність охоронного договору не звільняє особу від обов'язків, що випливають із цього Закону.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Режими використання пам'яток встановлює: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, щодо пам'яток національного значення; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації щодо пам'яток місцевого значення. Забороняється змінювати призначення пам'ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки на ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини. У разі виникнення загрози для збереженості пам'ятки її власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов'язані негайно повідомити про це орган охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та орган місцевого самоврядування, на території якого розташована пам'ятка.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» надання об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог. Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам'ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов'язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини. Юридичні та фізичні особи зобов'язані забезпечити збереженість пам'яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, на підставі погодженої з ним науково-проектної документації. Консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації. Розробленню проектів консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам'яток передує проведення необхідних науково-дослідних робіт, у тому числі археологічних і геологічних. У складі організаційно-функціональної структури підприємства - виконавця робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам'яток мають передбачатися підрозділи та/або фахівці, які забезпечують виконання відповідних виробничо-технічних, виробничих функцій. Головний архітектор проекту, керівники та виконавці робіт повинні мати освітні та освітньо-кваліфікаційні рівні для проведення відповідних робіт. Роботи із збереження об'єктів культурної спадщини проводяться згідно з реставраційними нормами та правилами, погодженими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Будівельні норми та правила застосовуються у разі проведення робіт із збереження об'єкта культурної спадщини лише у випадках, що не суперечать інтересам збереження цього об'єкта.

Таким чином, для здійснення ремонтних робіт можливе лише за наявності погодженої науково-проектної документації.

Позивач в позовній заяві вказує про наявність дозвільних документів на виконання протиаварійних робіт та на підтвердження вказаних обставин до суду надано дозвіл від 04.06.2014 року (а.с. 18 т.2).

При цьому, як вбачається з вказаного дозволу, строк його дії закінчився 31.12.2014 року та його видано ОСОБА_9 для робіт з обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про охорону культурної спадщини» ремонт - сукупність проектних, вишукувальних і виробничих робіт, спрямованих на покращення технічного стану та підтримання в експлуатаційному стані об'єкта культурної спадщини без зміни властивостей, які є предметом охорони об'єкта культурної спадщини.

Згідно ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко- економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Так, в матеріалах справи наявний висновок можливого негативного впливу виконаних ремонтних робіт в нежитлових приміщеннях за адресою: місто Одеса, Військовий узвіз, будинок 18 (а.с. 21 92 т. 2), який містить список виконаних робіт, а саме виконаний пандус із монолітного бетону для спуску в приямок, який знаходиться на головному фасаді будівлі; виконаний марш із сходинок для спуску в приямок, який знаходиться на головному фасаді будівлі; виконано посилення стін підвалу монолітними залізобетонними обоймами товщиною 250 мм.; замінені зношені сходи спуску в підвальне приміщення; між приміщенням № 1 та № 5, 6 виконано монолітна залізобетонна підпірна стіна товщиною 160 мм.; виконані монолітні залізобетонні сходи з рівня приміщення № 1 в рівні приміщення № 4, 5 ,6; виконані монолітні залізобетонні сходи з рівня приміщення № 1 в рівень коридору (приміщення № 10); на момент обстеження в приміщенні виконані монолітна бетонна підлога; відкриті та очищені від сміття тунелі в камені вапняку-ракушняку і проходи до нього, які утворили приміщення № 4, 8; відкриті та очищені від сміття тунелі в камені вапняку-ракушняку і проходи до нього, які утворили коридор № 7 та приміщення № 9, які раніше використовувались як винні склади; відкриті та очищені від сміття тунелі в камені вапняку-ракушняку і проходи до нього, які утворили приміщення № 12, 13, 14; відкриті та очищені від сміття тунелі в камені вапняку-ракушняку і проходи до нього, які утворили приміщення № 16, яке раніше використовувалось як винний склад; виконане часткове перепланування з розміщенням перегородки товщиною 120 мм. із керамічної цегли; арочний прохід між приміщеннями № 15, 16 підсилений обоймою із стальних кутів 100х6, які зєднані між собою стальними смужками 60х6; ділянки стін частково посилені обоймами із стальних кутів 100х6, які зєднані між собою стальними смужками 60х6; в приміщенні № 1, в зовнішній фасадній стіні, відкриті чотири раніше існуючі віконні рами; виконані металеві технологічні площадки для розміщення обладнання сцени; виконана система примусової припливно-витяжної вентиляції.

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 здійснено ремонт нежитлових приміщеннях за адресою: місто Одеса, Військовий узвіз, будинок 18, під час яких відкрито приміщення, які не належать їй на праві власності та виконано часткове перепланування приміщень, яке не відповідає технічному паспорту, що також підтверджується висновками акту перевірки № 1540 від 21.11.2017 року та фотофіскацією (а.с. 47-52 т. 2, 37-39 т. 3).

При цьому, як вбачається з договору купівлі-продажу від 16.02.2016 року, на підставі якого у ОСОБА_1 виникло право власності на нежитлові приміщення за адресою: місто Одеса, Військовий узвіз, будинок 18, пунктом 13 передбачено, що покупець зобовязаний узгоджувати проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування до сучасних потреб, а також проводити ці роботи при наявності погодженої проектної документації та дозволу, виданих управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради та управлінням охорони обєктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації; забезпечувати належну експлуатацію обєкта нерухомості гарантує надійність будівельних конструкцій; забезпечувати вільний доступ до інженерних службам, які їх експлуатують та утримувати їх у технічно-справному стані; проводити роботи по благоустрою прилеглої території (а.с. 41-44 т. 2).

Таким чином, ОСОБА_1 під час підписання договору купівлі-продажу було відомо про обовязок проводити роботи лише при наявності погодженої проектної документації та дозволу.

Разом з тим, доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 дозвільних документів для реконструкції та ремонту нежитлових приміщень за адресою: місто Одеса, Військовий узвіз, будинок 18, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 6 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) виконання будівельних робіт без дозволу на їх виконання, вчинене щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми наслідками (СС2), - тягне за собою накладення штрафу від тисячі до тисячі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 7 ст. 96 КУпАП діяння, передбачене частиною шостою цієї статті, вчинене щодо обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів із значними наслідками (СС3), - тягне за собою накладення штрафу від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на приписи постанови Кабінету Міністрів України № 1024 від 28.12.2016 року, якою скасовано необхідність отримувати дозвіл на перепланування, переобладнання житлових будинків та гуртожитків співвласниками житлових будинків, оскільки вказаною постановою внесено зміни до Правил користування приміщення житлових будинків і гуртожитків, які визначають порядок користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, на які поширюється дія Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків".

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об'єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об'єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Порядок проведення авторського і технічного наглядів установлюється Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення технічного нагляду під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, а також технічного переоснащення діючих підприємств визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об'єкта архітектури» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно Постанови № 903, технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об'єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об'єкта.

Технічний нагляд здійснюють особи, що мають виданий відповідно до законодавства архітектурно-будівельною атестаційною комісією кваліфікаційний сертифікат.

Здійснення технічного нагляду особами, що працюють у проектних і будівельних організаціях, які виконують роботи на підконтрольних об'єктах архітектури, не допускається.

Відповідно до ч. 12, 13 ст. 96 КУпАП незабезпечення замовником здійснення авторського нагляду, якщо такий нагляд є обовязковим згідно з вимогами законодавства, - тягне за собою накладення штрафу від пятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незабезпечення замовником здійснення технічного нагляду, якщо такий нагляд є обовязковим згідно з вимогами законодавства, - тягне за собою накладення штрафу від пятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, доказів забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду станом на час проведення перевірки та під час розгляду справи ОСОБА_1 не надано.

Також, суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо необґрунтованості накладених на ОСОБА_1 сум штрафів, з огляду на наступне.

Так, абз. 7, 12, 13 ст. 96 КУпАП визначено межі сум стягнення за адміністративне правопорушення. При цьому, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Разом з тим, в обґрунтування наявності підстав, що помякшують відповідальність ні під час позапланового заходу, ні до суду позивачем надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що оскаржувані припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 21.11.2017 року та постанови № 558, № 559, № 560 від 05.12.2017 року, прийнято відповідачем правомірно у межах його повноважень, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 21.11.2017 року та постанов № 558, № 559, № 560 від 05.12.2017 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправними та скасування протоколів від 21.11.2017 року про відповідальність за встановлені правопорушення, передбачені ч. 7 ст. 96, ч. 12 ст. 96, ч. 13 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки протоколи про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень КУпАП, є предметом оцінки в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому в їх задоволенні також слід відмовити.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 52, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса місця проживання: 65104, АДРЕСА_1) до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними та скасування припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 21.11.2017 року протоколів від 21.11.2017 року про відповідальність за встановлені правопорушення, передбачені ч. 7 ст. 96, ч. 12 ст. 96, ч. 13 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення; постанов № 558, № 559, № 560 від 05.12.2017 року, в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 26 липня 2018 року.

Суддя О.А. Левчук

.