Справа № 813/19/17
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 813/19/17

19 липня 2018 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Харів М.Ю.,

за участю:

представники позивача Дегтяренко О.О., Матвієнко Р.Й., Гнидин О.А., Ковалів Л.Є.,

Павлишин У.Д.,

представник відповідача Брильовська О.Р.,

представники третьої особи Думич І.І., Цідзин В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Консисторії Львівської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви до Львівської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату с. Подорожнє Стрийського району Львівської області про визнання неправомірним та скасування розпорядження, -

в с т а н о в и в:

Консисторія Львівської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату с. Подорожнє Стрийського району Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 04.11.2016 № 853/0/5-16 "Про статут релігійної громади".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскарженим рішенням було зареєстровано зміни до статуту релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви с. Подорожнє Стрийського району Львівської області (). Вважає, що заява на реєстрацію змін до статуту подана всупереч вимог самого Статуту Релігійної громади Української Автокефальної Православної церкви с. Подорожнє Стрийського району Львівської області та ст. 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації". Збори релігійної громади, на яких прийнято рішення про зміну конфесійної належності та прийняття статуту в новій редакції відбулись без участі настоятеля храму, всупереч вимог Статуту які регулюють таку процедуру внесення змін. Крім цього позивач зазначає, що на момент проведення загальних зборів оригінал статуту церкви Богоявлення Господнього с. Подорожнє Стрийського району Львівської області УАПЦ від 02.11.1991 року, до якого відповідно до оскаржуваного рішення біли внесені зміни, знаходився у позивача. Також вважає, що відповідачем при прийнятті оскарженого розпорядження безпідставно взято до уваги подані списки мешканців, які висловлювали свою думку щодо конфесійної належності, оскільки такі списки збирались невідомими особами, та до таких списків включено жителів с. Лани Соколівські, які мають свою релігійну громаду, зареєстровану у встановленому порядку. Вважає, що таке розпорядження відповідачем прийняте безпідставно, тому просить суд його скасувати.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали з мотивів, вказаних в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву, в яких зазначає, що до Львівської обласної державної адміністрації звернулися представники Релігійної організації "релігійної громади" Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Богоявлення Господнього у с. Подорожне Стрийського району Львівської області із заявою десяти осіб-членів громади, які досягли 18 років, як передбачено ст. 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійної організації". Рішення про внесення змін до статуту Релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви с. Подорожнє Стрийського району було прийняте відповідними парафіяльними зборами, які відбулися 25.09.2016, що засвідчується протоколом таких зборів. Зазачає, що відповідно до ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, забезпечує проведення державної політики щодо релігій і церкви шляхом здійснення реєстрації статутів (положень) релігійних організацій, зазначених у ч. 2 ст. 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійної організації", а також змін і доповнень до них. Згідно з п. 6.1. статуту Релігійної громади Української автокефальної православної Церкви с. Подорожнє Стрийського району, зареєстрованого рішенням Виконавчого комітету Львівської обласної ради № 733 від 27.12.1991, у новій редакції зареєстровано розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 04.11.2016 № 583/0/5-16, право внесення змін і доповнень до даного статуту мають парафіяльні збори в тому ж порядку і в той термін, що і реєстрація статуту згідно із ст. 14 Закону. Отже, саме рішення парафіяльних зборів є правомірною підставою для внесення змін чи доповнень до статуту релігійної громади. Стверджує, що реєстрація змін до Статуту від 17.09.1991 була здійснена Львівською обласною державною адміністрацією відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, позивачем не надано доказів, які б могли бути підставою для скасування розпорядження голови Львівської ОДА № 853/0/5-16 від 04.11.2016, оскільки Львівська ОДА, як виконавчий орган, дотрималася процедури і реалізувала право релігійної громади вільно переходити з одного канонічного підпорядкування до іншого. Дане розпорядження стосується лише третьої особи та впливає на її права, інтереси, а позивач в даному випадку не є суб'єктом та учасником правовідносин щодо реєстрації проведених змін до статуту релігійної громади.

Крім того, на парафіяльних зборах від 25.09.2016 обговорювалось питання щодо зміни канонічного підпорядкування. Прийняття рішення щодо переходу з одного канонічного підпорядкування в інше є волею кожної особи та внутрішньою справою громади, яка у спірному випадку висловилася про зміну канонічного підпорядкування. Відповідач у спірних правовідносинах виступає лише реєструючим органом, та не наділений компетенцією перевіряти правомірність рішень релігійної громади. Відповідно до ч. 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13 у судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників товариства, а не протокол загальних зборів. Протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не є актом за змістом статті 20 Господарського кодексу України. Станом на сьогоднішній день рішення парафіяльних зборів не скасовано в порядку чинного законодавства, а посилання позивача на їх недійсність є голослівними та носять характер суб'єктивних припущень.

У судовому засіданні представник відповідача просила в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні представники третьої особи проти позову заперечили, надали пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях та відзиві, просили в задоволені позову відмовити. Додатково зазначли, що оскаржуване рішення прийняте у відповідності до чинного законодваства. Також вважають, що позивчем протиправно не виконувалося рішення Всеукраїнського об`єднуючого собору Української Православної Церкви та Української Автокифальної Православної Церкви про утворення Української Православної Церкви Київського Патріархату та не вносилися зміни до статуту парафії села Подорожнє від 02.11.1991 року.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, представників третьої особи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

04.11.2016 року головою Львівської обласної державної адміністрації було прийнято розпорядження № 853/о/5-16 "Про статут релігійної громади".

Згідно з п.1 розпорядження № 853/о/5-16, було вирішено зареєструвати зміни до статуту Релігійної громади Української Автокефальної Православної церкви с. Подорожнє Стрийського району Львівської області (статут зареєстровано рішенням виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів від 27 грудня 1991 року № 733), виклавши статут у новій редакції як статут Української Православної церкви Київського Патріархату парафії Богоявлення Господнього у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області.

Судом встановлено, що 2 листопада 1991 року була створена парафія (релігійна громада) Української Автокефальної православної Церкви (УАПЦ) у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області, що підтверджується відповідним Статутом згаданої парафії УАПЦ с. Подорожнє Стрийського району Львівської області від 02.11.1991 р., який був затверджений керуючим Львівсько-Галицькою Митрополією Української Автокефальної Православної Церкви 14.11.1991 р. та зареєстрований Виконавчим комітетом Львівської обласної ради народних депутатів 27.12.1991 р., що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію релігійної громади №733/206 від 27.12.1991р.

Позивач - Консисторія Львівської Єпархії Української Автокефальної Православної церкви не погоджується з проведенням реєстрації змін до статуту Української Автокефальної Православної церкви с. Подорожнє Стрийського району Львівської області з кодом , якими до статуту було внесено зміни та викладено статут в новій редакції, згідно якого релігійну громаду без згоди більшості членів громади було переведено до іншої конфесії та фактично створено нову релігійну громаду Української Православної церкви Київського Патріархату парафії Богоявлення Господнього у с Подорожнє Стрийського району Львівської області () на місці фактично існуючої та ніким не ліквідованої релігійної громади Української Автокефальної Православної церкви с. Подорожнє Стрийського району Львівської області.

До 22 серпня 2016 року настоятелем храму Богоявлення Господнього с. Подорожнє Стрийського деканату Львівської єпархії УАПЦ був митрофорний протоієрей Михайло Яксманицький.

Указом керуючого Львівської єпархії УАПЦ від 22 серпня 2016 року о. Михайла Яксманицького - настоятеля храму Богоявлення Господнього с. Подорожнє Стрийського деканату Львівської єпархії УАПЦ, за порушення Статуту УАПЦ, було звільнено від обов'язків настоятеля вищевказаного храму.

Указом Львівської єпархії УАПЦ від 09 вересня 2016 року митрофорний протоієрей Руслан Матвієнко призначений тимчасово виконуючим обов'язки настоятеля церкви Богоявлення Господнього с. Подорожнє Стрийського деканату Львівської єпархії УАПЦ.

Судом встановлено, що до Львівської обласної державної адміністрації звернулися представники Релігійної організації Релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Богоявлення Господнього у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області із заявою десяти осіб - членів громади, які досягли 18 років, як передбачено ст. 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Крім цього судом встановлено, що такої релігійної організації на момент звернення не існувало та така не була зареєстрованою в передбаченому чинним законодавством порядку. Як юридична особа на той час існувала релігійна громада Української Автокефальної Православної Церкви у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області, яка жодного звернення про внесення змін до статуту не подавала.

У заяві від 3 жовтня 2016 року, що подана на ім'я голови Львівської обласної державної адміністрації зазначається, що громадяни, які підписали дану заяву, утворили релігійну організацію «Релігійну громаду Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Богоявлення Господнього у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області» та подають на реєстрацію статут релігійної організації «Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Богоявлення Господнього у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області» у новій редакції, прийнятий 25 вересня 2016 року на загальних зборах релігійної громади парафії Богоявлення Господнього у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області у зв'язку із зміною конфесійної належності релігійної громади з Української Автокефальної Православної Церкви на Українську Православну Церкву Київського Патріархату.

Крім того у даній заяві, зазначено, що керівником даної релігійної громади є ОСОБА_12, однак з представленого суд указу № 267/1 від 22 серпня 2016 року Митрополита Київського і всієї України Предстоятеля УАПЦ керуючого Львівською єпархією Макарія, ОСОБА_12 був позбавлений права представляти релігійну громаду УАПЦ с. Подорожнє Стрийського району Львівської області, таким чином на момент проведення загальних зборів релігійної громади 25 вересня 2016 року, він не мав права вчиняти жодних юридично значущих дій від імені вищезазначеної релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви с. Подорожнє Стрийського району Львівської області.

До матеріалів справи долучено копію Протоколу загальних парафіяльних зборів релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Богоявлення Господнього у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області від 25 вересня 2016 року, яку представляв ОСОБА_12, що і стало підставою для прийняття розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №853/о/5-16 від 04 11.2016 р. щодо внесення змін до статуту релігійної громади, викладення статуту релігійної громади в новій редакції.

Судом встановлено, що сторонами у справі не порушувалося питання щодо встановлення описки у найменуванні протоколу від 25 вересня 2016 року. Доказів протилежного, на вимогу суду, сторонами не подано. Тому, з матеріалів справи, судом встановлено, що до відповідача звернулася новостворена релігійна організація Релігійна громада Української Православної Церкви Київського Патріархату парафії Богоявлення Господнього у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області про внесення змін до статуту релігійної громади Української Автокефальної Православної Церкви у с. Подорожнє Стрийського району Львівської області, що на думку суду є неприпустимим.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об'єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об'єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Статтею 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" установлено, що статут (положення) релігійної організації, який відповідно до цивільного законодавства визначає її правоздатність, підлягає реєстрації у порядку, встановленому ст. 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Статтею 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" визначено порядок реєстрації статутів (положень) релігійних організацій.

Так, для реєстрації статуту (положення) релігійної громади громадяни в кількості не менше десяти чоловік, які утворили її і досягли 18-річного віку, подають заяву та статут (положення) на реєстрацію до обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

У необхідних випадках орган, який здійснює реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій, може зажадати висновок місцевої державної адміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, а також спеціалістів. У цьому разі рішення про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій приймається у тримісячний термін.

Перевищення встановленого цим Законом терміну прийняття рішень про реєстрацію статутів (положень) релігійних організацій може бути оскаржено в суд у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

Зміни і доповнення статутів (положень) релігійних організацій підлягають реєстрації в тому ж порядку і в ті ж терміни, що і реєстрація статутів (положень).

Відповідно до п. 1.1. Статуту релігійної громади с. Подорожнє Стрийського району Львівської області від 02.11.1991р. парафія УАПЦ церкви Богоявлення Господнього у с. Подорожнє є релігійною організацією добровільно об'єднаних громадян Православного віро визнавання, мета якої - задоволення своїх духовних потреб. Згідно із п. 1.3. статуту парафія в своїй діяльності керується Церковним уставом, вказівками Церковних управління і центру, не виходячи за межі Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації"

У відповідності до п. 5.1. згаданого статуту на чолі кожної парафії стоїть Настоятель в священному сані, який на прохання віруючих призначається Єпархіальним Архієреєм на дану парафію. Згідно із п.5.4. Настоятель завжди є головуючим на Парафіяльних зборах. Відповідно до п 5.7 Настоятель повинен сумлінно виконувати всі пастирські та адміністративні обов'язки, згідно з церковними канонами і даним Статутом.

Згідно із п. 5.9 зазначеного статуту Парафіяльні Збори складаються з членів, які утворюють дану парафію: кліриків, мирян, які досягли 18-річного віку, перебувають у церковному спілкуванні та відзначаються християнською мораллю. Відповідно до п. 5.14 статуту до обов'язків Парафіяльних Зборів належить в тому числі збереження внутрішньої єдності парафії і сприяння її духовно-моральному зростанню

Згідно із п. 6.1 Статуту право внесення змін і доповнень до даного статуту мають Парафіяльні Збори в тому ж порядку і в той же термін, що і реєстрація Статуту згідно ст 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Станом на день проведення парафіяльних зборів громади с. Подорожнє Стрийського району Львівської області про перехід під юрисдикцію Української Православної Церкви Київського Патріархату, о. Михайло Яксманицький був звільнений від обов'язків настоятеля храму Богоявлення Господнього та виведений за штат УАПЦ, що підтверджується згаданим Указом керуючого Львівською єпархією УАПЦ від 22.08.2016р. Тимчасово виконуючим обов'язки Настоятеля храму Богоявлення Господнього від 09.09.2016 р. є отець Руслан Матвієнко, що підтверджується відповідним Указом керуючого Львівською єпархією УАПЦ від 09.09.2016р. Однак останній на вказаних зборах присутнім не був, а головував на зборах Ярич Роман Михайлович, що не був настоятелем храму Богоявлення Господнього.

Таким чином, парафіяльні збори під головуванням Ярича Роман Михайлович були проведені із порушенням п. 5.4 Статуту релігійної громади в с. Подорожнє Стрийського району Львівської області, що зареєстрований 27.12.1991р. виконавчим комітетом Львівської обласної ради №733/206. Отже, рішення парафіяльних зборів про внесення змін до статуту релігійної громади не могло прийматися на таких зборах, оскільки такі проведені всупереч вимог статуту релігійної громади УАПЦ с. Подорожнє Стрийського району Львівської області.

Крім цього, судом встановлено, що не заперечується відповідачем та третьою особою, на момент проведення загальних парафіяльних зборів оригінал статуту церкви Богоявлення Господнього села Подорожнє Стрийського району Львівської області Української Автокефальної православної Церкви від 02.11.1991р, до якого відповідно до оскарженого розпорядження внесено зміни, знаходився у позивача.

У своїх поясненнях представники третьої особи зазначали про проведення у 1992 році Всеукраїнського об'єднуючого собору Української Православної Церкви та Української Автокефальної Православної Церкви з утворенням Української Православної Церкви Київського Патріархату. Наслідком такого собору було те, що Українська Автокефальна Православна Церква припинила своє існування, а статут церкви Богоявлення Господнього села Подорожнє Стрийського району Львівської області УАПЦ від 2.11.1991 втратив свою юридичну силу.

На вимогу суду сторонами не подано доказів проведення у 1992 році Всеукраїнського об'єднуючого собору Української Православної Церкви та Української Автокефальної Православної Церкви з утворенням Української Православної Церкви Київського Патріархату. Також не надано рішень прийнятих таким об'єднуючим собором та доказів втрати юридичної сили статуту церкви Богоявлення Господнього села Подорожнє Стрийського району Львівської області УАПЦ від 2.11.1991. Тому судом не можуть братися до уваги такі твердження третьої особи.

Крім цього, судом не встановлено, а сторонами не надано доказів того, що станом на момент прийняття оскарженого розпорядження у Львівській обласній державній адміністрації та її структурних підрозділах були будь-які дані щодо недійсності статуту церкви Богоявлення Господнього села Подорожнє Стрийського району Львівської області УАПЦ від 2.11.1991 року у зв'язку із тим, що у 1992 році відбувся Всеукраїнський об'єднуючий собор Української Православної Церкви та Української Автокефальної Православної Церкви і утворено Українську Православну Церкву Київського Патріархату.

Також судом встановлено, що перед прийняттям оспорюваного розпорядження Департаментом з питань культури, національностей та релігії було здійснено вивчення даного питання та з метою прийняття об'єктивного рішення, було запропоновано релігійній громаді Української православної Церкви Київського Патріархату, представити документи на підтвердження позиції мешканців с. Подорожнє на підтримку тієї чи іншої позиції, щодо переходу релігійної громади під юрисдикцію іншої конфесії.

На виконання даної вимоги релігійна громада Української православної церкви Київського Патріархату представила до Львівської обласної державної адміністрації списки мешканців с. Подорожнє у кількості 286 мешканців, які висловились за вихід громади з підпорядкування Української автокефальної православної церкви та перехід у підпорядкування Української Православної Церкви Київського Патріархату.

З представленої суду службової записки начальника відділу релігії та національностей управління у справах національностей, релігії та фінансово-планової роботи департаменту з питань культури, національностей та релігії Львівської обласної державної адміністрації Гринчишина Т.Ю., фактично на підставі якої і було прийнято оспорюване розпорядження, вбачається, що фактично більшість мешканців с. Подорожнє, а саме 73 % відсотки висловились за зміну конфесійної приналежності їх релігійної громади, крім того при прийнятті рішення була врахована позиція мешканців с. Лани-Соколівські, і таким чином процентне співвідношення становило 80,3 % "за" і 19,7 % "проти".

При цьому суд зазначає, що відповідачем при прийнятті рішення безпідставно була врахована думка щодо переходу до іншої конфесії мешканців села с. Лани-Соколівські Стрийського району Львівської області, оскільки згідно представлених суду матеріалів, релігійна громада Української Автокефальної Православної Церкви вмч. Дмитрія Солунського в с.Лани-Соколівські Стрийського району Львівської області є окремою юридичною особою, яка не має жодної приналежності до іншої релігійної громади і діє на підставі окремого Статуту.

Крім того, згідно листа Департаменту з питань культури, національностей та релігії від 19.10.2016 № 04/1888 офіційними даними число мешканців с. Подорожнє складає понад 1100 осіб. Кількість мешканців села Подорожнє, які висловились за вихід громади з підпорядкування Української автокефальної православної церкви та перехід у підпорядкування Української Православної Церкви Київського патріархату становить 286, що не складає більшість мешканців села.

Таким чином, дані збори фактично виразили інтереси окремої групи людей, які мають право на створення нової релігійної організації, зокрема релігійної громади Української Православної Церкви Київського Патріархату с. Подорожнє Стрийського району Львівської області, та самовизначення шляхом створення та реєстрації нової окремої юридичної особи.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнання протиправним та скасування розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації від 04.11.2016 № 853/0/5-16 "Про статут релігійної громади".

3. Судовий збір в розмірі 1378 грн 00 коп. присудити на користь Консисторії Львівської єпархії Української Автокефальної Православної Церкви за рахунок бюджетних асигнувань Львівської обласної державної адміністрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повий текст судового рішення складено 26.07.2018.

Суддя Костецький Н.В.