Справа № 826/1891/18
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1891/18 Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

за участю:

секретаря судового засідання Сергієнко Т.О.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Зайкіної К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року (дата виготовлення повного тексту рішення невідома) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення від 30.09.2017 №182/26-50-13-02-35/НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб - підприємців та поновлення реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця позивача.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 30.09.2017 року №182/26-50-13-02-35/НОМЕР_1. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ставить питання про скасування зазначеного рішення суду першої інстанції в цій частині та прийняття нової постанови - про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині поновлення реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця позивача, помилково послався на норми Положення про реєстрацію платників податків податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130, оскільки цей нормативний акт не регулює правовідносини щодо поновлення реєстрації платників єдиного податку. Позивач також зазначає, що відмовивши у задоволенні даної позовної вимоги, суд першої інстанції не забезпечив ефективний захист прав та інтересів позивача.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

У судовому засіданні 26 липня 2018 року представник позивача підтримав апеляційну скаргу, представник відповідача заперечувала проти апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року в частині задоволення позовних вимог не є предметом апеляційного оскарження, судова колегія вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив наступні обставини, які учасниками процесу не оскаржуються.

Згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 25.01.2012 №15070/В позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2012 третьої групи за ставкою єдиного податку 5% доходу.

Позивач вказує на те, що 01.12.2017 з інформації, розміщеній в електронному кабінеті платника податків Державної фіскальної служби України, йому стало відомо, що 30.09.2017 його виключено з Реєстру платників податків.

Відповідач 14.12.2017 на лист позивача від 04.12.2017 надав позивачу копію рішення від 30.09.2017 року №182/26-50-13-02-35/НОМЕР_1 про виключення з реєстру платників єдиного податку фізичних осіб-підприємців та копію листа від 30.09.2017 року №182/26-50-13-02-16 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду про його скасування та поновлення реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині поновлення реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця позивача, суд попередньої інстанції мотивував своє рішення тим, що чинним законодавством України чітко визначено процедуру дій контролюючого органу на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, та яким захищено права платника податків від неправомірних дій та рішень державної податкової інспекції з анулювання реєстрації платника податку. Таким чином, в цій частині права платника податків захищені скасуванням рішення податкової інспекції про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця - позивача, тому є передчасними.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіряючи у межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначає наступне.

Відповідно до п. 291.2. ст. 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Пунктом 300.1 ст. 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно з підпунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Кодексу у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів, платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених Кодексом.

Отже, при наявності податкового боргу контролюючий орган має право анулювати реєстрацію платника єдиного податку. Анулювання відбувається останнім днем другого із двох послідовних кварталів, у яких була наявність податкового боргу.

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Відповідно до підпункту 299.13 статті 299 Кодексу з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку, у тому числі і дату виключення особи з реєстру платників єдиного податку.

У випадку анулювання реєстрації платником єдиного податку суб'єкт господарювання не може бути платником цього податку із дати вилучення з відповідного Реєстру.

Анулювання реєстрації платником єдиного податку передбачає собою перехід платника податків на загальну систему оподаткування.

Тобто, платник податку, починаючи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку, та у разі, якщо за рішенням суду скасовано анулювання реєстрації такого платника, до дати прийняття такого рішення втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування.

Отже, прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця з невідворотністю спричиняє виникнення низки негативних (несприятливих), для такого платника, юридичних наслідків.

З огляду на вказане, колегія суддів зазначає, що встановлення судом факту протиправності зазначеного рішення суб'єкта владних повноважень зумовлює виникнення потреби в обтяженні цього або іншого суб'єкта обов'язком усунути всі спричинені рішенням негативні юридичні наслідки та повернути платника податку у первинне правове становище, котре існувало до моменту прийняття незаконного рішення, вчинивши дії з поновлення реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку, саме з дати анулювання відповідного свідоцтва.

Жодного впливу на дискреційні повноваження в даному випадку не має, та законодавством не встановлено фактичного обов'язку платника податків на звернення з певною заявою, як зазначав суд першої інстанції до податкового органу, на поновлення його попереднього статусу платника єдиного податку та включення до реєстру, з огляду на висновки суду.

Право позивача підлягає захисту та відновленню, та приведення у стан, що існував до такого порушення з боку відповідача. Ні положеннями КАС України, більш того не положеннями податкового законодавства, не встановленні обмеження щодо можливості звернення з позовом до суду саме з такими вимогами. Такі вимоги, є не лише належними, а й дієвим способом захисту від протиправних дій відповідача.

При цьому не зазначення про такий обов'язок у відповідному судовому рішенні, може спричинити необхідність для позивача повторного подання позову, а тому з метою належного захисту прав позивача, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача відновити реєстрацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 як платника єдиного податку з 01.10.2017, а відповідне рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На думку колегії суддів, оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріалами справи підтверджується понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1762,00 грн. відповідно до квитанції від 02.02.2018 № 18637205 (а.с.5) та за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн. відповідно до квитанції від 07.06.2018 № ПН302118 (а.с.54).

Враховуючи що адміністративний позов є обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України за рахунок асигнування на утримання Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь ОСОБА_4 документально підтверджені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 329 КАС, Київський апеляційний адміністративний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року (дата виготовлення повного тексту рішення невідома) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року - скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов'язання Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві поновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) як платника єдиного податку з 01.10.2017 та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві поновити реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) як платника єдиного податку з 01.10.2017

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2018 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві () на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1762 (тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок відповідно до квитанції від 02.02.2018 № 18637205 та судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2643 (дві тисячі шістсот сорок три) гривні 00 копійок відповідно до квитанції від 07.06.2018 № ПН302118.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Повне судове рішення складено 26 липня 2018 року