Справа № 826/15258/17
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О.О.

суддів: Губської О. А., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

представника позивача Сивенка В. М., представника відповідача Артеменко Є. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: 15 годин 09 хвилин, дата складання повного тексту: 11 травня 2018 року) у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування наказу № 7-ДК від 06 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

ДП «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування наказу «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» № 7-ДК від 06.03.2017 р., з урахуванням змін до нього, внесених наказом від 17.03.2017 р. № 11-ДК.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції невірно трактував положення ч. 4 ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон № 877), оскільки вказаною нормою визначається не перелік органів, що можуть здійснювати заходи контролю, а перелік органів, що можуть здійснювати перевірки в умовах дії мораторію. Зазначив, що право на проведення перевірки у відповідача було відсутнім.

У відзиві на апеляційну скаргу, зареєстрованому Київським апеляційним адміністративним судом 24.07.2018 р. за вх. № 24530, відповідач зазначає, що перевірка проводилась не щодо суб'єкта господарювання, а виключно щодо земельної ділянки, відтак, Закон № 877 до спірних правовідносин не застосовується.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення суду - скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом від 06.03.2017 р. № 7-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» посадовим особам відповідача доручено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні, здійсненні заходів з охорони земель та в частині родючості ґрунтів за зміною показників якісного стану ґрунтів у результаті проведення господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення, своєчасним проведенням заходів щодо збереження, відтворення та підвищення родючості ґрунтів, які перебувають у користуванні ДП ДГ «Іскра» та ДП ДГ «Надія» на території Перехрестівської сільської ради Роменського району Сумської області у термін з 06.03.2017 р. по 17.03.2017 р. (а. с. 9 - 10).

Наказом Держгеокадастру від 17.03.2017 р. № 11-ДК «Про внесення змін до наказів від 06.03.2017 р. № 6-ДК та 7-ДК» до наказу Держгеокадастру від 06.03.2017 р. № 7-ДК внесено зміни в частині термінів проведення перевірки, а саме встановлено термін проведення перевірки з 06.03.2017 р. по 30.06.2017 р. (а. с. 11).

Підставою для проведення державного контролю у оскаржуваному наказі зазначено звернення народного депутата України ОСОБА_5 від 27.02.2017 р. № 133-91.

У звернення народним депутатом вказано, що до неї звернулися громадяни стосовно порушення законодавства при використанні земель, які перебувають у користуванні, в тому числі позивача.

Суть звернення полягала у тому, що землі, які перебувають у користуванні позивача, фактично, на підставі договорів спільного обробітку (про спільну діяльність) використовуються приватними юридичними особами як рілля.

Таким чином, на думку народного депутата, вказані договори є прихованими договорами оренди земельних ділянок, чим порушено вимоги ЗК України, Законів України «Про землеустрій» та «Про охорону земель» та змінено склад угідь.

Також у зверненні зазначено, що відповідно до вимог Земельного кодексу України та Закноу України «Про оренду землі» державні підприємства не є орендодавцями, а отже не мають права передавати вказані землі у користування інших осіб (а. с. 73 - 74).

За результатами проведеної перевірки було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 22.03.2017 р. № 38-1, в якому встановлено, що на земельні ділянки, які перебувають у користуванні ДП ДГ «Іскра» документи, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками на території Перехрестівської сільської ради Роменського району відсутні, а також у встановленому законодавством порядку не виготовлялися та державної реєстрації не проходили, що є порушенням ст. 125 Земельного кодексу України.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження посадових осіб відповідача на проведення перевірок визначені Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою КМ України від 14 січня 2015 р. № 15 (далі - Положення).

Згідно п. 1 Положення Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

У відповідності до п. 51 Положення посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Такі ж повноваження визначені статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 р. № 963-IV (далі - Закон № 963).

Вказаною нормою визначено право інспекторів відповідача обстежувати земельні ділянки та перевіряти документи, що місять інформацію про використання та охорону земель, в установленому законом порядку.

В той же час, як вбачається з депутатського звернення, воно не містить фактів що потребують обстеження земельних ділянок.

Депутатське звернення, по суті, стосується нецільового використання земельних ділянок посадовими особами позивача, про що чітко зазначено в абзаці 7 депутатського звернення.

У відповідності до абз. 3 п. «а» ст. 6 Закону № 963 до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

В той же час, оскаржуваний наказ не містить такого предмету перевірки, як виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням, та містить ряд інших обставин, що підлягають перевірці, які не зазначені в якості порушень у депутатському зверненні.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 26.07.2018 р. представник відповідача зазначила, що неможливо визначити порушення, які будуть зафіксовані в ході майбутньої перевірки, а тому оскаржуваний наказ не міг передбачити всіх обставин, які необхідно було перевірити на предмет дотримання вимог чинного законодавства.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У зверненні депутата йшлося про нецільове використання земельної ділянки, самовільне її зайняття, що також було підтверджено представником відповідача в судовому засіданні 26.07.2018 р.

Зміна предмету перевірки відповідачем не може свідчити про обґрунтованість прийняття оскаржуваного наказу, оскільки на момент його прийняття були відсутні підстави для проведення перевірки фактів, визначених наказом.

Зважаючи на те, що єдина підстава для проведення перевірки у вигляді депутатського звернення не містить вказівок на обставини, що визначені у оскаржуваному наказі як предмет перевірки, на виконання ч. 2 ст. 19 Конституції України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів приходить до висновку про протиправність оскаржуваного наказу та наявність підстав для його скасування.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та приймаються апеляційним судом як обґрунтовані.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4243, 00 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування наказу № 7-ДК від 06 березня 2017 року задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» від 06 березня 2017 року № 7-ДК зі змінами, внесеними наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17 березня 2017 року № 11-ДК «Про внесення змін до наказів від 06.03.2017 р. № 6-ДК та 7-ДК».

Стягнути з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (, місцезнаходження: вулиця Народного Ополчення, 3, місто Київ, 03151) на користь державного підприємства «Дослідне господарство «Іскра» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (, місцезнаходження: вулиця Нова, 6, село Кашпури, Сумська область, 42047) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4243, 00 гривень (чотири тисячі двісті сорок три гривні 00 копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя О. А. Губська

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 26.07.2018 р.)