Справа № П/811/2315/17
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2018-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2018 року м.Дніпросправа № П/811/2315/17

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Дадим Ю.М. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. (суддя Пасічник Ю.П., повний текст рішення виготовлений 08.02.2018 року) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

в с т а н о в и в:

Позивач у грудні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.12.2017 р. № за платежем ПДФО на загальну суму 230617,69грн.; № за платежем військовий збір на загальну суму 19218,14 грн.; № на загальну суму 170 грн.

В обґрунтування позову вказав, що ним не порушено вимоги ст. 164 ПК України оскільки обов'язковою умовою включення до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку доходу, отриманого як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього кодексу), є зокрема суми боргу платника податку, анульовані кредитором саме до закінчення строку позовної давності.

Рвшенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи між позивачем та ЗАТ "Перший Український Міжнародний банк", правонаступником якого є ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" 12.03.2008р. було укладено кредитний договір №6158274 про надання кредиту в розмірі 61600 дол. США.

21.12.2016р. банк повідомив позивача про прощення частини боргу за кредитним договором №6158274 в розмірі 38721,15 дол. США та довів до відома позивача, що прощена сума боргу підлягає обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків підтверджено, що позивачем отримано дохід за ознакою доходу "126" - додаткове благо в сумі 1024967,47грн.

Посадовими особами відповідача проведено позапланову невиїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства при оподаткуванні доходів, отриманих у вигляді списання заборгованості за період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р за наслідками якої складено акт від 22.11.2017р. №457/11-28-13-03/НОМЕР_1.

На підставі акту перевірки було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 07.12.2017 р. № за платежем ПДФО на загальну суму 230617,69грн.; № за платежем військовий збір на загальну суму 19218,14 грн.; № на загальну суму 170 грн.

Відповідно до пп. "д" пп. 164.2.17 пп. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 % однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), установленої на 1 січня звітного податкового року.

При цьому під додатковим благом необхідно розуміти кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV ПКУ) (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПКУ).

Відповідно до пп.14.1.56 п.14.1 ст. 14 ПКУ доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Статтею 165 ПКУ визначено перелік доходів, що не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу. Так, відповідно до пп. 165.1.55 п. 165.1 цієї статті визначено, що до загального місячного (річного) оподаткованого доходу окрім, основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї МЗП ( у розрахунку на рік), встановленої на перше січня звітного податкового року, відноситься сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Отже, в разі прощення кредитором боргу відсотки, штрафні санкції та пеня нараховані на тіло такого боргу не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу, відповідно і не оподатковується.

Так, до апеляційної скарги позивачем додано додаткову угоду від 21.12.2016 року до кредитного договору №6158274 від 12.03.2008 року, відповідно до якої на дату її підписання за позивачем рахується заборгованість 75184,98 доларів США, в т.ч. 59721,15 доларів США заборгованість за кредитом та 15463,83 доларів США заборгованість за процентами.

Умовою прощення заборгованості є сплата позивачем заборгованості в розмірі 21000 доларів США.

Отже розмір прощеної суми заборгованості складає 59721,15 - 21000 = 38721,15 доларів США, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги щодо визначення ПДФО не з основної суми боргу (кредиту) платника податку є безпідставними.

Щодо інших висновків суду першої інстанції апеляційна скарга доводів не містить.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягають судові рішення у справах незначної складності.

Предмет та підстави позову у цій справі дають можливість віднести її до справ незначної складності, зв'язку з чим постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322, КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: О.М. Лукманова