Справа № 820/3675/18
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 р. справа № 820/3675/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук'янчук О.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1В, представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції України в Харківській області (пл. Свободи, б. 5, Держпром, 1 під'їзд, 2 поверх, м. Харків,61022) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД УКРЕЛЕКТРОРЕМОНТ" (пров. Роз'їздний, буд. 27,м. Харків, 61140) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, -

В С Т А Н О В И В :

Державна екологічна інспекція в Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ «Завод Укрелектроремонт» у вигляді повного зупинення роботи джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря а саме: двох твердопаливних котлів Viadrus; 4-х верстатів, які встановлені на дільниці пластиків; газові пальники, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів для зпайки деталей; протяжного верстату, вертикально-фрезерного верстату, вертикально-свердлильного верстату, який здійснює обробку текстоліту, двох токарно-винторізних верстатів типу 1К-625 та 1К-62, які здійснюють обробку металу та встановлені на механічній ділянці в окремому приміщенні біля гаражних боксів; гаражні бокси, гараж та автостоянка на території підприємства під навісом до отримання ТОВ «Завод Укрелектроремонт» відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені джерела викидів шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією у Харківській області;

- контроль за виконанням рішення покласти на Державну екологічну інспекції у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на ТОВ «Завод Укрелектроремонт» стаціонарні джерела викиду забруднюючих речовин експлуатуються без належних дозволів, що порушує вимоги Закону України "Про охорону атмосферного повітря". Таким чином, з метою забезпечення екологічної безпеки та відновлення стану навколишнього природного середовища представник позивача просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ «Завод Укрелектроремонт» у вигляді повного зупинення роботи джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря а саме: двох твердопаливних котлів Viadrus; 4-х верстатів, які встановлені на дільниці пластиків; газові пальники, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів для зпайки деталей; протяжного верстату, вертикально-фрезерного верстату, вертикально-свердлильного верстату, який здійснює обробку текстоліту, двох токарно-винторізних верстатів типу 1К-625 та 1К-62, які здійснюють обробку металу та встановлені на механічній ділянці в окремому приміщенні біля гаражних боксів; гаражні бокси, гараж та автостоянка на території підприємства під навісом до отримання ТОВ «Завод Укрелектроремонт» відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на зазначені джерела викидів шляхом опломбування (опечатування) вказаного Державною екологічною інспекцією у Харківській області.

Представники відповідача у судовому засіданні погодились із вимогами щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) щодо газових пальників, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів для зпайки деталей. Щодо решти вимог, то представники відповідачів зазначили, що експлуатація решти стаціонарних джерел здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства, що виключає наявність порушень зі сторони підприємства, з огляду на що просили відмовити у задоволенні вказаної частини позовних вимог.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №454/2011 (далі - Положення №454/2011).

Відповідно до п. 7 Положення №454/2011, Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Згідно з п.п. 4, 6 Положення №454/2011, Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, законодавства про поводження з відходами; законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов, тощо.

Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і обєктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком субєктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції.

Водночас, відповідно до ч.ч. 5, 9 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб'єкта господарювання згідно із законом.

Судом встановлено, що Держекоінспекцією на підставі ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч.1 п. 3 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», наказу від 19 лютого2018 року за № 87/01-04 та направлення на проведення перевірки , в термін з 20 по 28 лютого 2018 року проведено позапланову перевірку ТОВ «Завод Укрелектроремонт» на предмет виконання припису від 25.09.2017 року № 60/03-09.

За наслідками перевірки ТОВ «Завод Укрелектроремонт», Держекоінспекцією складено акт проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання субєктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 87/01-04/03-09 від 28.02.2018 року, який підписано заступником генерального директора підприємства.

Також, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області складено протокол про адміністративне правопорушення від 12 березня 2018 року № 00163 відносно заступника генерального директора ОСОБА_5 за порушення ст.ст. 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (згідно пояснень ОСОБА_5 з протоколом згоден) та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 12 березня 2018 року № 32/03-09, якою заступника генерального директора ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Перевіряючи правомірність висновків контролюючого органу, суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається зі змісту акту перевірки № 87/01-04/03-09 від 28.02.2018 року, у підприємства в наявності дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелами від 21.11.2014 року №-1544.

Під час візуального обстеження підприємства Держекоінспекцією виявлено, що до зазначеного дозволу не увійшли наступні джерела утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря а саме: два твердопаливних котла Viadrus; 4-х верстати, які встановлені на дільниці пластиків; газові пальники, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів для зпайки деталей; протяжний верстат, вертикально-фрезерний верстат, вертикально-свердлильний верстат, які здійснюють обробку текстоліту, два токарно-винторізних верстати типу 1К-625 та 1К-62, які здійснюють обробку металу та встановлені на механічній ділянці в окремому приміщенні біля гаражних боксів; гаражні бокси, гараж та автостоянка на території підприємства під навісом.

З приводу відсутності дозволів на викиди забруднюючих речовин джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме газовими пальниками, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів для зпайки деталей та 4-ма верстатами, які встановлені на дільниці пластиків, то суд зазначає наступне.

В ході перевірки, за інформацією підприємства встановлено, що у технологічному процесі виробництва використовується газові пальники, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів зпайки деталей, за 2016 рік використано 373,38 л зрідженого газу.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря при зпаюванні деталей за допомогою газових пальників, здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Згідно технологій ремонту електродвигунів пайка кінців обмоток якорів проводиться з використання електропаяльників. Тому при проведенні інвентаризації газова горілка не була врахована. При виконання разового не типового ремонту де згідно технологічної карти пайка колекторів повинна проводитись припоєм з високою температурою плавлення, була застосована газова горілка. Витрата газу склала 373,38 л. Розрахунковий валовий викид при спалюванні цього газу складає: по окису вуглецю 0,00126 т/рік, а по окислам азоту 0,000914 т/рік., що викидається з приміщення цеху через загальну вентиляцію.

Відповідач визнав вказану частину позовних вимог про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді повного зупинення робот газових пальників, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів, та застосовуються у виробництві для знайки деталей, як джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та зазначив, що в подальшому використання газових горілок не планується.

Стосовно 4-х верстатів, які встановлені на дільниці пластиків, на які не поширюється дія дозволу № -1544 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч.1 ст. Закону України "Про охорону атмосферного повітря" джерело викиду - об'єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин.

Вимогами п. 5 ч. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" унормовано, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що законодавцем ставиться залежність визначення дотримання користувачами вимог охорони навколишнього природного середовища у залежність від наявності дозволу на окремі стаціонарні джерела (установки), які здійснюють викиди в атмосферне повітря.

В ході перевірки встановлено, що, відповідно до матеріалів інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 21.11.2014 № -1544 на дільниці пластиків розміщено один фрезерний верстат на якому здійснюється порізка текстоліту, та викиди від якого здійснюється в атмосферне повітря після очистки в УОЕ ( циклон з зворотним конусом) дж.№49. Однак, при візуальному обстеженні дільниці виявлено, що на ній розміщено додатково ще 4 станки, викиди від яких здійснюються через УОГ (циклон з зворотним конусом) дж.№49, таким чином збільшено кількість джерел утворення забруднюючих речовин.

Судом приймається до уваги позиція відповідача з приводу того, що на дільниці пластиків, встановлено 5 верстатів, які обслуговує 1 працівник, що використовуються в разі необхідності почергово. При цьому, як зазначив представник відповідача, фактично концентрація пилу на виході джерела ( вихід ГОУ), складає 14,5 мг/м.куб. а фактична потужніть 0,08 г/сек. Розрахунковий валовий вихід на цьому джерелі повинен складати 0,023 т/рік, що в 10 разів більше ніж фактичне для отриманих вимірів.

З урахуванням вищезазначеного, представник відповідача вважає, що дозволений законодавством викид для такого типу джерел, норма дозволу на який становить 150 мг/м. куб., що зафіксовано в дозволі № -1544 від 21.11.2014, не перевищено підприємством (а.с. 85).

Однак, суд зазначає, що вказаним дозволом № -1544 від 21.11.2014 регулюється норма викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря саме стаціонарними джерелами, перелік яких в ньому чітко зазначений.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаного дозволу, до списку стаціонарних джерел, на які поширюється його дія не включено 4 вертати, які встановлені на дільниці пластиків.

Водночас, до джерела викидів № 49 - труба (а.с. 85) входить лише дільниця пластиків, та фрезерний верстат, які є окремими джерелами викидів забруднюючих речовин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що хоча підприємством і дотримано норму гранично допустимих викидів забруднюючих речовин з джерела викидів № 49, однак відсутність у відповідача дозволу на викиди забруднюючих речовин щодо 4-х верстатів на пластиковій ділянці вказує на порушення відповідачем вимог Закону України "Про охорону атмосферного повітря", що було правомірно зафіксовано позивачем під час перевірки.

Отже, позовні вимоги щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення роботи джерел викидів забруднюючих речовин, а саме: газовими пальниками, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів для зпайки деталей та 4-ма верстатами, які встановлені на дільниці пластиків, то суд зазначає наступне, підлягають задоволенню.

З приводу використання 2-х твердопаливних котлів, то як вбачається зі змісту акту перевірки, перевіряючими було зазначено, що в котельні підприємства встановлено 5 котлів типу НИКА-05, НИИСТУ-5, НР-18, БАРС-7-2 (2од), які повинні працювати з використанням природного газу, однак за інформацією підприємства у вересні 2016 року підприємство відключене від газопостачання. Опалення приміщень здійснюється за допомогою котлів Viadus (2 од), які працюють з використанням твердого палива (дрова та камяне вугілля), які введені в експлуатацію у жовтні 2015 року.

Водночас, в дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 21.1 1.2014 №-1544 не враховані викиди від твердопаливних котлів Viadus (2 од), які введені в експлуатацію в жовтні 2015 року, хоча в матеріалах інвентаризації джерел викидів підприємства вказано, що на джерелі викидів від зазначених котлів в атмосферне повітря в т.ч. здійснюються викиди пилу неорганічного, з вмістом діоксиду кремнію в %- 70-20, зазначене також є невиконанням умов п.3 дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 21.11.2014 № - 1544.

Суд зазначає, що як було встановлено під час розгляду справи, в додатку до дозволу від 21.11.2014 р. № 0-1544, виданому ТОВ «ЗАВОД УКРЕЛЕКТРОРЕМОНТ», була вчинена друкарська помилка в найменуванні джерела №13 - труба (котельня, котел НИКА-05, НИИСТУ-5) та помилково не зазначено Viadus (2 од).

Матеріалами справи підтверджено, що з метою виправлення помилки відповідачем був направлений лист директору Департаменту екології та природних ресурсів Харківською обласної Державної адміністрації ОСОБА_6О про виправлення друкарської помилки в додатку до дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 21.11.2014 р. № 0-1544, виданому ТОВ «ЗАВОД УКРЕЛЕКТРОРЕМОНТ» 9а.с. 66).

Листом від 15.06.2018 року № 03.01.-21-3607 директором Департаменту екології та природних ресурсів Харківською обласної Державної адміністрації ОСОБА_6 повідомлено директора ТОВ «ЗАВОД УКРЕЛЕКТРОРЕМОНТ» про усунення виявлених порушень та викладено додаток до дозволу на викиди забруднюючих речовин у новій редакції, із зазначенням у складі джерела № 13 котлів Viadus (2 од) (а.с. 129-131).

Таким чином, судом враховується, що вказані дії вчинені субєктом господарювання після проведення перевірки, однак суд приймає до уваги, що субєктом господарювання вчинені дії щодо усунення виявлених порушень, з урахуванням того, що вказана технічна помилка не спростовує факт того, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від 21.1 1.2014 №-1544 розповсюджувався також і на котли Viadus (2 од), які працюють на деревині.

Стосовно зауважень контролюючого органу, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від виробничого обладнання механічної ділянки, до якої входять протяжний верстат, вертикально-фрезерний верстат, вертикально-свердлильний верстат, які здійснюють обробку текстоліту, здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, то суд зазначає наступне.

Згідно Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві Затверджено наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10 лютого 1995 р. N 7, стаціонарне джерело забруднення атмосфери підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Джерела викидів бувають 2 типів: організовані та неорганізовані: Організований викид - викид який надходить в атмосферу через спеціально споруджені газоходи, труби, аераційні ліхтарі та інші споруди. Неорганізований викид - викид, який надходить в атмосферу у вигляді ненаправлених потоків газопилевої суміші від джерел забруднення не оснащених спеціальними спорудами для відведення газів газоходами, трубами та іншими спорудами.

Однак, враховуючи вищезазначені визначення, які зафіксовані у вказаних нормативно правових актах, механічна дільниця, не підпадає не під одне з визначень, так як приміщення закрите і не має спеціальних отворів, груб та інших споруд для відведення потоків забрудненого повітря з дільниці.

На дільниці встановлені металообробні верстати різних марок для обробки сталей, а згідно нормативних документів викиди при обробці сталей відсутні за виключення операцій шліфування та полірування. Обладнання для виконання цих операцій відсутнє.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, механічна дільниця не підпадає під визначення поняття джерела викидів, доказів на спростування чого позивачем до суду не надано.

Щодо зауваження контролюючого органу з приводу того, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від виробничого обладнання механічної ділянки, на якій знаходяться 2 токарно-винторізних верстати типу ІК-625 та 1К-62, які здійснюють обробку металу та встановлені на механічний ділянці в окремому приміщені біля гаражних боксів здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, то представник відповідача зазначив, що для виключення попадання пилу текстоліту в робочу зону (додержання санітарно - гігієнічних вимог) верстати обладнані промисловим пилососом, що немає безпосереднього викиду очищеного повітря за межи цеху, на підтвердження чого відповідачем залучено до матеріалів справи довідку від 19.06.2018 року № 13-01/137.

Стосовно позиції позивача про відсутність у ТОВ Завод Укрелектроремонтдозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами: гаражними боксами, гаражем та автостоянкою на території підприємства, то суд зазначає наступне.

Як вбачається з відзиву відповідача на позов, на балансі ТОВ Завод Укрелектроремонт знаходиться 19 одиниць автотранспорту, з них в експлуатації знаходиться 6 одиниць, а 13 одиниць законсервовані, техогляд не проходили, експлуатація заборонена.

Водночас, 6 одиниць автотранспорту, що експлуатується, знаходиться в автобоксах, що не обладнанні ніякими видами вентиляції, їх обслуговування покладено на 2 водіїв, які зазначені в штатному розписі підприємства, який долучено до матеріалів справи.

Згідно пункту 7 Порядку розроблення та затвердження нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1780 від 28.12.2001 перелік типів устаткування, за якими розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, визначається Мінприроди.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 317 від 16.08.2004 затверджено Перелік типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, в якому не зазначено гаражні бокси, гаражі та автостоянки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що гаражні бокси, гаражі та автостоянка не є стаціонарним джерелом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розумінні статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», а відтак обов'язок отримувати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря щодо цих об'єктів у відповідача відсутній.

При цьому, позивачем до суду не надано як нормативно обґрунтованих доказів на спростування вказаних обставин, так і доказів із посиланням на вимоги чинного законодавства, якими передбачено необхідність отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин автотранспортом, що зберігається на автостоянці.

Судом не приймається до уваги пояснення позивача, які надані в судовому засіданні з приводу того, що на момент перевірки двигуни в автомобілів на стоянці були теплі, а викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря проводиться саме через відкриті двері гаражних боксів, що, на думку перевіряючого, вказує на експлуатацію транспорту без належного дозволу, оскільки вказані обставини не підтверджені матеріалами справи та не передбачені вимогами чинного законодавства, а відтак можуть слугувати виключно як субєктивне уявлення перевіряючого.

Стосовно контролю викидів пересувних джерел, то вказаний контролю вчинюється ФОП ОСОБА_7 згідно договору про надання послуг від 16.04.2018 року (а.с. 92), виконання чого підтверджується відповідними протоколами (а.с. 93-100).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення вимог чинного законодавства в частині відсутності дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами 4-ма верстатами, які встановлені на дільниці пластиків, на які не поширюється дія дозволу № -1544 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та газовими пальниками, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів для зпайки деталей, а відтак до вказаних джерел слід застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді їх повного зупинення роботи, на підставі чого вказану частину позовних вимог слід задовольнити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державної екологічної інспекції України в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД УКРЕЛЕКТРОРЕМОНТ" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до ТОВ «Завод Укрелектроремонт» (пров. Роз'їздний, буд. 27,м. Харків,61140) у вигляді повного зупинення роботи джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: 4-х верстатів, які встановлені на дільниці пластиків, на які не поширюється дія дозволу № -1544 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; газових пальників, що працюють з використанням зрідженого газу з балонів для зпайки деталей.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 липня 2018 року.

Суддя Горшкова О.О.