Справа № 815/2503/18
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2503/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Куща М.О.,

представника позивача: Михайленко В.В.,

представника відповідача: Коротких О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Профі" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.05.2018 року №№ , , , , -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Профі" до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить:

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 14.05.2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковими зобов'язаннями на суму 174 991 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 43 748 грн., а загалом на суму 218 739 грн. - скасувати повністю з моменту видання;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області за № від 14.05.2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені за податковим зобов'язанням на суму 177 803,10 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 111 209,26 грн., а загалом на суму 289012,36 грн. - скасувати повністю з моменту видання;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 14.05.2018 року про збільшення суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі військового збору, пені за податковим зобов'язанням на суму 12 150, 38 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 7 599, 38 грн., а загалом на суму 19 749, 38 грн. - скасувати повністю з моменту видання;

податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 14.05.2018 року, яким донарахована сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510 грн. - скасувати повністю з моменту видання.

Ухвалою суду від 29.05.2018 р. вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви із зазначенням власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та зазначенням реєстраційного номеру відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

На виконання ухвали 31.05.2018 р. (вх. № 15438/18) до канцелярії суду надійшла заява про усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

22.06.2018 року за вх. № 17878/18 від представника відповідача надійшов відзив на позов з додатками.

25.06.2018 року за вх. № 18044/18 від представника відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів на підтвердження направлення позивачу відзиву з додатками.

У судовому засіданні 26.06.2018 року представник позивача заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи копій первинної документації.

Представник відповідача у цьому ж судовому засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи для ознайомлення із залученими матеріалами справи.

03.07.2018 року за вх. № 18819/18 від представника позивача надійшли додаткові пояснення стосовно поданих них раніше копій первинної документації.

03.07.2018 року за вх. № 18820/18 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 05.07.2018 року представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання заперечень на відповідь на відзив.

Розгляд справи призначено на 19.07.2018 року.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначає, що ТОВ «БК «Профі» 16 та 18 травня 2018 року було отримано податкові повідомлення-рішення №№ , , , від 14.05.2018 року. Дані податкові повідомлення-рішення було винесено на основі акту проведення планової перевірки від 24.04.2018 року. Зазначені податкові повідомлення-рішення позивач вважає протиправними та безпідставними. Позивач вважає, що відповідачем під час здійснення планової перевірки не було враховано особливості господарської діяльності позивача та не досліджено повною мірою ланцюг господарських операцій, які було проведено позивачем із виконавцями робіт з підготовки технічної документації. Це призвело до того, що відповідачем не було прийнято до уваги необхідної первинної документації та невірно було вирахувано податкові показники. Зважаючи на це, позивач просив оскаржувані податкові повідомлення-рішення скасувати, а позов задовольнити у повному обсязі.

22.06.2018 року за вх. № 17878/18 від представника відповідача надійшов відзив на позов з додатками. Згідно зазначеного відзиву, відповідач із позовом не погоджується, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Так, відповідач зазначає, що перевірка була проведена у відповідності до норм матеріального податкового права та актів, що регулюють відносини у сфері бухгалтерського обліку, зокрема Податкового кодексу України (далі - ПК України), Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» тощо. Відповідач вважає, що прийняті податкові повідомлення-рішення повністю відповідають дійсним порушенням, виявленим під час проведення планової перевірки. За таких обставин, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Профі" Одеському окружному адміністративному суду.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач ТОВ «БК «Профі» є господарюючим суб'єктом, основними видами діяльності якого відповідно до КВЕД-2010 є: 43.21 Електромонтажні роботи; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування і цих сферах; 41.20 Будівництво житлових та нежитлових будівель; 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій (т.1, а.с. 39-40).

Позивач перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (т.1, а.с. 41).

14.03.2018 року на підставі плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік ГУ ДФС в Одеській області було видано наказ №1757 про проведення перевірки ТОВ «БК «Профі». Дана перевірка була проведена у період з 27.03.2018 року по 17.04.2018 року.

За результатами проведення вищезазначеної перевірки було складено акт №342/15-32-14-08/35242383 від 24.04.2018 року (далі - Акт) про результати проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БК «Профі» у період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року (т.1, а.с. 42-71).

Під час проведення перевірки відповідачем було зазначено про такі порушення:

1. п.п.44.1, пп.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 174991 грн., у тому числі: за 2017 рік у сумі 174991 грн.

2. п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.119.2 ст.119, п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями.

пп. 14.1.47, пп. 14.1.54 п. 14.1 ст.14, пп. 162.1.1, пп.162.1.3, п.162.1, ст. 162, пп. 163.1.2., п.163.1, пп. 163.2.1, пп. 163.2.2 п. 163.2 ст.163, пп. 164.1.1, пп. 164.1.2 п. 164.1, абз. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2, п. 164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1,1, пп.168.1.2 п.п.168.3, пп. 168.4.1, пп. 168.4.2, пп. 168.4.3, 168.4.4, пп.168.4.7 п. 168.4 ст.168, п.171.1, абз. «а» п.171.2 ст.171, абз. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями підприємство не утримало та не перерахувало податок на доходи фізичних осіб від додаткового блага ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за 2017 на загальну суму 177 803,10 грн., в т.ч.:

ОСОБА_4 - 26 341,20 грн.;

ОСОБА_5 - 151 461,90 грн.

3. п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», пп. 162.1.1, пп. 162.1.2, пп.162.1.3, п.162.1, ст. 162, пп. 163.1.1, пп. 163.1.2, п.163.1, пп. 163.2.1, пп. 163.2.2 п. 163.2 ст. 163, ст. 168, п. 171.1, ст. 171, п. 176 Податкового кодексу, ТОВ «ПКК» не сплачено військовий збір за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 на загальну суму 12 150,00 грн., а саме:

ОСОБА_4 - 1 800,00 грн.;

ОСОБА_5 - 10 350,00 грн. (а.с. 70)

На основі встановлених порушень відповідачем було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 14.05.2018 року:

№ про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 218739 грн., в тому числі за податковими зобов'язаннями 174 991 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 43 748 грн. (т.1, а.с. 72);

№ про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 289012, 36 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням 177 803,10 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 111 209, 26 грн. (т.1, а.с. 73);

№ про збільшення позивачу суми грошового зобов'язання з податків та зборів, у тому числі військового збору, пені на суму 19 749, 38 грн., в тому числі за податковим зобов'язанням 12 150,38 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 7 599, 38 грн. (т.1, а.с. 74);

№ про стягнення з позивача суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510 грн. (т.1, а.с. 75).

Винесення вищезазначених податкових повідомлень-рішень і стало підставою для звернення позивача до Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно Акту відповідачем встановлено порушення позивачем п.п.44.1, пп.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, що призвело до витрат, що вплинули на фінансовий результат до оподаткування (собівартість реалізованої продукції) (т.1, а.с. 46-49). На думку відповідача, позивачем безпідставно включено до собівартості реалізованої продукції (проекту електропостачання) вартість послуг, отриманими від ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4, оскільки під час складання акту здачі-передавання між позивачем та його контрагентами проекти електропостачання вже були погоджені Північним РЕМ ПАТ «Одесаобленерго».

Представник позивача з даними аргументами не погоджується у зв'язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно п.44.1, п.44.2 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Статтею 9 цього ж Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Права і обов'язки сторін які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати". Згідно п. 5, 6, 7, 8 цього Положення витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов'язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Якщо актив забезпечує одержання економічних вигод протягом кількох звітних періодів, то витрати визнаються шляхом систематичного розподілу його вартості (наприклад, у вигляді амортизації) між відповідними звітними періодами.

Згідно п.п. 11, 12 цього Положення собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються:

прямі матеріальні витрати;

прямі витрати на оплату праці;

інші прямі витрати;

змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Виробнича собівартість продукції зменшується на справедливу вартість супутньої продукції, яка реалізується, та вартість супутньої продукції в оцінці можливого її використання, що використовується на самому підприємстві.

Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством.

До складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат. Прямі матеріальні витрати зменшуються на вартість зворотних відходів, отриманих у процесі виробництва, які оцінюються у порядку, викладеному в пункті 11 цього Положення (стандарту).

Згідно матеріалів справи, між позивачем ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Атлант» 07.02.2017 року укладено договір підряду №1/02-17 (т.1, а.с. 76-77). Згідно п.1.1 цього договору замовник (ТОВ «Атлант») доручає, а підрядник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується виконати роботи по проектуванню зовнішнього електропостачання багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 48.

Згідно п.4.2.3 договору підрядник за свій рахунок виконує роботи по усуненню зауважень замовника, що не перечать нормам і правилам, у строки, вказані в Акті.

Згідно п. 4.2.5 договору підрядник має право залучити третю сторону для виконання робіт (послуг) по даному договору на умовах субпідряду без письмового узгодження із замовником.

На виконання умов договору позивачем було укладено договір №4-2017 від 10.02.2017р. з ФОП ОСОБА_6 (т.1, а.с.80-81). Згідно п.1.1 цього договору виконавець (ФОП ОСОБА_5) зобов'язується розробити проектно-кошторисну документацію «Зовнішнє електропостачання багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 48», а замовник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується прийняти та сплатити за виконані роботи згідно акту здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно п.2.1 договору вартість робіт складає 100 000 грн. (сто тисяч гривень), без ПДВ.

Даний проект було отримано позивачем у ФОП ОСОБА_5 згідно акту прийому-передачі документації від 14.04.2018 року та акту 1 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 20.04.2017 року (т.1, а.с. 82-83).

Між цим проміжком часу, а саме 18.04.2017 року на виконання умов договору позивач надав отриманий у ФОП ОСОБА_5 проект на погодження до Північного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго», про що на проекті містяться відповідні відмітки (т.1, а.с.140).

Після цього згідно акту 1 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 28.04.2017 по договору №1/02-17 позивачем проект було передано ТОВ «Атлант» (т.1, а.с. 79).

Таким чином, замовлення проекту у третьої особи узгоджується з умовами договору №1/02-17 від 07.02.2017 року, укладеним між ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Атлант». Таким чином, з урахуванням приписів Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", позивач правомірно включив вартість виконаних ФОП ОСОБА_5 робіт до собівартості придбаних послуг з розробки робочого проекту, придбаного у ФОП ОСОБА_5 Таким чином, зафіксовані в акті перевірки порушення вимог п.п.44.1, пп.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Крім того, згідно матеріалів справи, між позивачем ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Промислово-будівельна група Інтобуд» 10.08.2016 року було укладено договір підряду №2/08-16 (т.1, а.с. 84-85). Згідно п.1.1 цього договору замовник (ТОВ «Промислово-будівельна група Інтобуд») доручає, а підрядник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується виконати роботи з проектування зовнішнього електропостачання житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 6. Також була укладена додаткова угода №1 від 21.04.2017 року до договору підряду №2/08-16 від 10.08.2016 року щодо вартості робіт (т.1, а.с. 87)

Згідно п.4.2.3 договору підрядник за свій рахунок виконує роботи по усуненню зауважень замовника, що не перечать нормам і правилам, у строки, вказані в Акті.

Згідно п. 4.2.5 договору підрядник має право залучити третю сторону для виконання робіт (послуг) по даному договору на умовах субпідряду без письмового узгодження із замовником.

На виконання умов договору позивачем було укладено договір №28-2017 від 20.09.2017р. з ФОП ОСОБА_5 (т.1, а.с.95-96). Згідно п.1.1 цього договору виконавець (ФОП ОСОБА_5) зобов'язується виконати роботи з розробки проекту зовнішнього електропостачання житлового комплексу за адресою: м. Одеса, вул. Пестеля, 6, а замовник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується прийняти та сплатити за виконані роботи згідно акту здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно п.2.1 вартість робіт складає 65 500 грн. (шістдесят п'ять тисяч п'ятсот гривень), без ПДВ.

Даний проект було отримано позивачем у ФОП ОСОБА_5 згідно акту 1 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 22.09.2017 року (а.с. 97).

На виконання умов договору позивач надав отриманий у ФОП ОСОБА_5 проект на погодження до Північного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго», про що на проекті містяться відмітки (т. 1, а.с.141).

Після цього згідно акту 2 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 29.12.2017 по договору №2/08-16, додаткової угоди №1 позивачем проект було передано ТОВ «Промислово-будівельна група Інтобуд» (т.1, а.с. 90).

Таким чином, замовлення проекту у третьої особи повністю узгоджується з умовами договору №2/08-16 від 10.08.2016 року, укладеним між ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Промислово-будівельна група Інтобуд». Таким чином, з урахуванням приписів Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", позивачем правомірно включено вартість виконаних ФОП ОСОБА_5 робіт до собівартості наданих послуг з розробки проекту. Тобто, порушення, встановлені п.п.44.1, пп.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, відсутні.

Також, згідно матеріалів справи, між позивачем ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Арт Констракшен» 28.11.2017 року було укладено договір підряду №3/11-17 (т.1, а.с. 98-100). Згідно п.1.1 цього договору замовник (ТОВ «Арт Констракшен») доручає, а підрядник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується виконати розробку робочого проекту «Зовнішнє електропостачання багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 8».

Згідно п.4.2.3 договору підрядник за свій рахунок виконує роботи по усуненню зауважень замовника, що не перечать нормам і правилам, у строки, вказані в Акті.

Згідно п. 4.2.5 договору підрядник має право залучити третю сторону для виконання робіт (послуг) по даному договору на умовах субпідряду без письмового узгодження із замовником.

На виконання умов договору позивачем було укладено договір №1 від 28.11.2017р. на виконання проектних робіт з ФОП ОСОБА_4 (т.1, а.с.103-104). Згідно п.1.1 цього договору замовник доручає, а виконавець (ФОП ОСОБА_4В.) зобов'язується виконати роботи з розробки робочого проекту «Зовнішнє електропостачання багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення і підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, вул. Літературна, 8», а замовник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її на умовах цього договору.

Згідно п.2.1 вартість робіт складає 120 000 грн. (сто двадцять тисяч гривень), без ПДВ.

Даний проект було отримано позивачем у ФОП ОСОБА_4 згідно акту прийому передачі документації від 04.12.2017 року та акту 1 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 13.12.2017 року (т.1, а.с. 105-106).

Між цим проміжком часу, а саме 07.12.2017 року на виконання умов договору позивач надав отриманий у ФОП ОСОБА_4 проект на погодження до Північного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго», про що на проекті містяться відмітки (т.1, а.с.143).

Після цього згідно акту здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 13.12.2017 по договору підряду №3/11-17, позивачем проект було передано ТОВ «Арт Констракшен» (т.1, а.с. 102).

Таким чином, замовлення проекту у третьої особи повністю узгоджується з умовами договору №3/11-17 від 28.11.2017 р., укладеним між ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Арт Констракшен». Зважаючи на те, що виконання даних робіт, згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" були витратами, позивач мав повне право включити вартість виконаних ФОП ОСОБА_4 робіт до собівартості наданого ТОВ «Арт Констракшен» проекту. Тобто, порушення, встановлені п.п.44.1, пп.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, відсутні.

Крім того, згідно матеріалів справи, між позивачем ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Алькор-S» 06.09.2017 року було укладено договір на виконання проектних робіт №4/09-17 (т.1, а.с. 107-111). Згідно п.1.1 цього договору в порядку та на умовах, визначених договором, виконавець (ТОВ «БК «Профі») за завданням замовника (ТОВ «Алькор-S») зобов'язується виконати комплекс робіт з розробки проектної документації, а замовник зобов'язується прийняти результат таких робіт - розроблену виконавцем, згідно даного договору, Проектну документацію і оплатити виконавцю роботи в строки та в порядку, передбачені цим договором.

Згідно п.1.2 договору проектною документацією є «Зовнішнє електропостачання житлового масиву «Хуторок» та об'єктів соціально-культурного призначення за адресою: Одеська область, Комінтернівський р-н, Крижанівська с/рада (ІІ етап)».

Згідно п. 2.1.2 виконавець зобов'язується докласти всіх зусиль та використати всі свої можливості і досвід для задоволення інтересів замовника.

Згідно п. 2.1.4 виконавець зобов'язується за свій рахунок усувати всі наявні та виявлені недоліки у роботах, що виникли з вини виконавця.

Згідно п. 2.1.7 виконавець зобов'язується, якщо для виконання робіт, передбачених цим договором, виконавцем залучаються треті особи, координувати їх діяльність і відповідати за їх роботу.

Згідно п. 2.2.2 виконавець має право виконати роботи у відповідності до умов цього договору самостійно або із залученням третіх осіб.

На виконання умов договору позивачем було укладено договір №27-2017 від 13.09.2017р. з ФОП ОСОБА_5 (т.1, а.с.114-115). Згідно п.1.1 цього договору виконавець (ФОП ОСОБА_5.) зобов'язується виконати роботи з розробки робочого проекту «Зовнішнє електропостачання житлового масиву «Хуторок» та об'єктів соціально-культурного призначення за адресою: Одеська область, Комінтернівський р-н, Крижанівська с/рада (ІІ етап)», а замовник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується прийняти і сплатити за виконані роботи згідно акту здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно п.2.1 вартість робіт складає 32 500 грн. (тридцять дві тисячі п'ятсот гривень), без ПДВ.

Даний проект було отримано позивачем у ФОП ОСОБА_5 згідно акту прийому передачі документації від 21.11.2017 року та акту 1 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 19.12.2017 року (т.1, а.с. 116-117).

Між цим проміжком часу, а саме 30.11.2017 року на виконання умов договору позивач надав отриманий у ФОП ОСОБА_5 проект на погодження до Північного РЕМ ПАТ «Одесаобленерго», про що на проекті містяться відмітки (т.1, а.с.142).

Після цього згідно акту здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 19.12.2017 по договору підряду №4/09-17, позивачем проект було передано ТОВ «Алькор-S» (т.1, а.с. 113).

Таким чином, замовлення проекту у третьої особи повністю узгоджується з умовами договору №4/09-17, який ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Алькор-S» уклали 06.09.2017 року. Зважаючи на те, що виконання даних робіт, згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" були витратами, позивач мав повне право включити вартість виконаних ФОП ОСОБА_4 робіт до собівартості наданого ТОВ «Алькор-S» проекту. Тобто, порушення, встановлені п.п.44.1, пп.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, відсутні.

Крім того, згідно матеріалів справи між позивачем ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Кадор» 26.07.2017 року було укладено договір на виконання проектних робіт №6/07-17 (т.1, а.с. 118-122). Згідно п.1.1 цього договору в порядку та на умовах, визначених договором, виконавець (ТОВ «БК «Профі») за завданням замовника (ТОВ «Кадор») зобов'язується виконати комплекс робіт з розробки проектної документації, а замовник зобов'язується прийняти результат таких робіт - розроблену виконавцем, згідно даного договору, Проектну документацію і оплатити виконавцю роботи в строки та в порядку, передбачені цим договором.

Згідно п.1.2 договору проектною документацією є «Зовнішнє електропостачання будівництва та експлуатації багатоповерхового житлового комплексу з вбудованими приміщеннями громадського призначення», розташованого за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Лиманка, масив 10, ж/м «Дружний», діл. №10, 11, 12, 22, 29, 32, 33, 34-2, 38.

Згідно п. 2.1.2 договору виконавець зобов'язується докласти всіх зусиль та використати всі свої можливості і досвід для задоволення інтересів замовника.

Згідно п. 2.1.4 договору виконавець зобов'язується за свій рахунок усувати всі наявні та виявлені недоліки у роботах, що виникли з вини виконавця.

Згідно п. 2.1.7 договору виконавець зобов'язується, якщо для виконання робіт, передбачених цим договором, виконавцем залучаються треті особи, координувати їх діяльність і відповідати за їх роботу.

Згідно п. 2.2.2 договору виконавець має право виконати роботи у відповідності до умов цього договору самостійно або із залученням третіх осіб.

На виконання умов договору позивачем було укладено договір №29-2017 від 28.09.2017р. з ФОП ОСОБА_5 (т.1, а.с.127-128). Згідно п.1.1 цього договору виконавець зобов'язується виконати роботи з розробки робочого проекту «Зовнішнє електропостачання будівництва та експлуатації багатоповерхового житлового комплексу з вбудованими приміщеннями громадського призначення», розташованого за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Лиманка, масив 10, ж/м «Дружный», діл. №10, 11, 12, 22, 29, 32, 33, 34-2, 38, а замовник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується прийняти і сплатити за виконані роботи згідно акту здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно п.2.1 вартість робіт складає 310 000 грн. (триста десять тисяч гривень), без ПДВ.

Даний проект було отримано позивачем у ФОП ОСОБА_5 згідно акту 1 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 19.12.2017 року (т.1, а.с. 129).

Даний робочий проект, згідно матеріалів справи та згідно позовної заяви, у ПАТ «Одесаобленерго» не погоджувався. Про це свідчить і відсутність відміток на титульному аркуші проектної документації, завірена копія якої надана представником позивача при поданні позову (т.1, а.с. 144).

Проте, у Акті перевірки відповідачем зазначено, що даний проект було подано позивачем на погодження до ПАТ «Одесаобленерго» 05.12.2017 року. Однак, жодних доказів цьому до суду не надано, а у судовому засіданні представник відповідача з приводу того, звідки перевіряючі отримали інформацію щодо погодження робочого проекту «Зовнішнє електропостачання будівництва та експлуатації багатоповерхового житлового комплексу з вбудованими приміщеннями громадського призначення», розташованого за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Лиманка, масив 10, ж/м «Дружний», діл. №10, 11, 12, 22, 29, 32, 33, 34-2, 38, пояснень не надав.

Після цього згідно акту здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 19.12.2017 по договору підряду №6/07-17, позивачем проект було передано ТОВ «Кадор» (т.1, а.с. 126).

Таким чином, замовлення проекту у третьої особи повністю узгоджується з умовами договору №6/07-17, який ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Кадор» укладено 26.07.2017 року. Зважаючи на те, що виконання даних робіт, згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" були витратами, позивач мав повне право включити вартість виконаних ФОП ОСОБА_5 робіт до собівартості наданого ТОВ «Кадор» проекту. Тобто, порушення, встановлені п.п.44.1, пп.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, відсутні.

Крім того, згідно матеріалів справи, між позивачем ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Індустріальний парк «Центральний» 06.10.2017 року було укладено договір підряду №1/10-17 (т.1, а.с. 130-131). Згідно п.1.1 цього договору замовник (ТОВ «Індустріальний парк «Центральний») доручає, а підрядник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується виконати роботи з розробки робочого проекту «Зовнішнє електропостачання будівництва складу тари для зберігання сільськогосподарської продукції за адресою: Одеська область, Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Виноградна, 21/1».

Згідно п.4.2.3 договору підрядник за свій рахунок виконує роботи по усуненню зауважень замовника, що не перечать нормам і правилам, у строки, вказані в Акті.

Згідно п. 4.2.5 договору підрядник має право залучити третю сторону для виконання робіт (послуг) по даному договору на умовах субпідряду без письмового узгодження із замовником.

На виконання умов договору позивачем було укладено договір №31-2017 від 18.10.2017р. з ФОП ОСОБА_5 (т.1, а.с.133-134). Згідно п.1.1 цього договору виконавець (ФОП ОСОБА_5) зобов'язується виконати роботи з розробки робочого проекту «Зовнішнє електропостачання будівництва складу тари для зберігання сільськогосподарської продукції за адресою: Одеська область, Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Виноградна, 21/1», а замовник (ТОВ «БК «Профі») зобов'язується прийняти та сплатити за виконані роботи згідно акту здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно п.2.1 вартість робіт складає 529 000 грн. (п'ятсот двадцять дев'ять тисяч гривень), без ПДВ.

Також між позивачем та ФОП ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду №1 від 06.11.2017 року до договору №31-2017 (т.1, а.с. 135).

Даний проект було отримано позивачем у ФОП ОСОБА_5 по частинам згідно акту прийому передачі документації від 02.11.2017 року (т.1, а.с.137), акту 1 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 02.11.2017 року (т.1, а.с. 136), акту прийому передачі документації від 17.11.2017 року (т.1, а.с.138) та акту 2 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 27.11.2017 року (т.1, а.с. 139).

Після цього згідно акту 1 здачі-приймання виконаних робіт (послуг) від 21.11.2017 по договору №1/10-17 позивачем проект було передано ТОВ «Індустріальний парк «Центральний» (т.1, а.с. 132).

Таким чином, замовлення проекту у третьої особи повністю узгоджується з умовами договору №1/10-17, який ТОВ «БК «Профі» та ТОВ «Індустріальний парк «Центральний» уклали 06.10.2017 року. Зважаючи на те, що виконання даних робіт, згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" були витратами, позивач мав повне право включити вартість виконаних ФОП ОСОБА_5 робіт до собівартості наданого ТОВ «Індустріальний парк «Центральний» проекту.

Тобто, встановлені порушення п.п.44.1, пп.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, відсутні.

Представник позивача в позові та під час надання усних пояснень наголосив на тому, що відповідачем під час проведення перевірки невірно було враховано специфіку відносин, які склались між позивачем та ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_4, внаслідок чого перевіряючі дійшли висновку, що позивачем не утримано та не перераховано як податковим агентом податок на доходи фізичних осіб ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 у розмірі 177 803,10 грн.

Представник відповідача дотримувався позиції перевіряючих, наголошуючи на тому, що ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 отримали додаткове благо від позивача у розмірі 810 000 грн., а тому у відповідності до ст.ст. 162, 163, 164, 168 Податкового кодексу України податок на доходи фізичних осіб має бути утриманий у позивача як податкового агента.

Згідно пп.162.1.3 п. 162.1 ст. 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є податковий агент.

Згідно ст. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно ст.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, в тому числі, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Суд вважає зазначену норму неприйнятною для правовідносин, що склалися, оскільки фізична особа-підприємець - це особливий статус особи, стосовно якої застосовуються спеціальні норми Податкового кодексу України.

Згідно п.177.8 ст. 177 Податкового кодексу України під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб'єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб'єкта підприємницької діяльності. Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні до працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу

Вищезазначена норма прямо передбачає відсутність обов'язку у позивача сплачувати податок на дохід фізичних осіб, оскільки ані ФОП ОСОБА_5, ані ФОП ОСОБА_4 не перебувають у трудових відносинах з позивачем. Більш того, відповідачем не доведено фактичного існування трудових відносин між цими особами ані в акті перевірки, ані під час надання усних пояснень у судовому засіданні, а суд не вбачає наявності ознак трудових відносин між цими особами, натомість згідно матеріалів справи між позивачем та ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_4 господарські договори про виконання послуг з розробки проектів зовнішнього електропостачання об'єктів.

Тому порушення, встановлені пп. 14.1.47, пп, 14.1.54 п. 14.1 ст.14, пп. 162.1.1, пп.162.1.3, п.162.1, ст. 162, пп.пп. 163.1.2, п.163.1, пп. 163.2.1, пп. 163.2.2 п. 163.2 ст.163, пп. 164.1.1, пп. 164.1.2 п. 164.1, абз. «е» пп. 164.2.17 п. 164.2, п. 164.5 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.168.1,1, пп.168.1.2 п.п. 168.3., пп. 168.4.1, пп. 168.4.2, пп. 168.4.3, 168.4.4, пп.168.4.7. п. 168.4 ст.168, п.171.1, абз. «а» п.171.2 ст.171, абз. «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, у діях позивача відсутні.

Представник позивача в адміністративному позові та під час надання усних пояснень зазначив, що на підставі тих же доводів, якими керувався контролюючий орган під час визнання порушення щодо неутримання податку на дохід фізичних осіб, визнав порушення позивача щодо несплати військового збору, передбаченого п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», пп. 162.1.1., пп. 162.1.2., пп.162.1.3, п.162.1, ст. 162, пп. 163.1.1, пп. 163.1.2., п.163.1, пп. 163.2.1., пп. 163.2.2. п. 163.2. ст. 163, ст. 168, п. 171.1, ст. 171, п. 176 Податкового кодексу України.

Представник відповідача дотримувався позиції перевіряючих, наголошуючи на тому, що ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 фактично перебували у трудових віносинах, а тому згідно норм чинного податкового законодавства, позивач як податковий агент мав сплатити за них військовий збір.

Стосовно цього суд зазначає наступне.

Пунктом 16-1 Підрозділу 10 Інші перехідні положення ПК України визначено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об'єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Згідно ст.162.1.3. ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є податковий агент.

Згідно ст. 163.1.1. ПК України об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Судом встановлено, що позивач та ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 не перебувають у трудових відносинах. За таких обставин, зважаючи на особливість статусу фізичної особи-підприємця, у відповідності до ст..177.8 ПК України, ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 мають самостійно сплатити військовий збір. У відповідності до норм чинного податкового законодавства позивач не несе обов'язок сплати військового збору за осіб, з якими не перебуває у трудових відносинах, оскільки не є їх податковим агентом.

Відтак, суд дійшов висновку, що порушення, передбачені п.16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», пп. 162.1.1., пп. 162.1.2., пп.162.1.3, п.162.1, ст. 162, пп. 163.1.1, пп. 163.1.2., п.163.1, пп. 163.2.1., пп. 163.2.2. п. 163.2. ст. 163, ст. 168, п. 171.1, ст. 171, п. 176 Податкового кодексу України, у діях позивача відсутні.

Актом перевірки також встановлено порушення позивачем пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.119.2 ст.119, п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, яке полягає у тому, що податкова звітність про суми доходів нарахованого (сплаченого) на користь платників податків податку та суми утриманого з них податку за 3-4 квартали 2017 року надано до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не в повному обсязі, а саме: не відображено сум доходів та сум утриманого податку, отриманих ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 у вигляді податкового блага з ознакою доходу « 126» та не відображено сум поворотної фінансової допомоги з ознакою доходу « 153».

Представник позивача зазначив, що такої звітності позивачем не формувалось з підстав того, що він не є податковим агентом ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5

З приводу цього суд зазначає наступне.

Згідно ст.. 51.1. Податкового кодексу України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов'язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Згідно п. 176.2 ст. 176ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані:

а) своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок;

б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Згідно ст.. 119.2 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Як вже визначалося судом, ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 не перебувають у трудових відносинах з позивачем, а тому позивач не є податковим агентом вищезазначених фізичних осіб-підприємців. Як наслідок, він не нараховує та не сплачує відповідних податків за цих осіб і не формує відповідну квартальну звітність. Такий обов'язок покладається на самих фізичних осіб-підприємців, а не на контрагентів, з якими вони укладають цивільно-трудові договори та здійснюють господарську діяльність.

Тому порушення, передбачені п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п.119.2 ст.119, п. 176.2 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 110 рішення Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та Вуліч проти Швеції» визначено, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податного управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасовувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами для призначення податкових штрафів (санкцій), має саме податкове управління.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що відповідачем не надано жодних обґрунтованих спростовуючи доводів на підтвердження власної правової позиції, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Будівельна Компанія «Профі» підлягає задоволенню повністю.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач під час подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 7920,17 грн. (сім тисяч дев'ятсот двадцять гривень сімнадцять копійок), що підтверджується платіжним дорученням №879 від 25.05.2018 року (а.с. 21).

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельн акомпанія "Профі" () судові витрати у розмірі 7920,17 грн. (сім тисяч дев'ятсот двадцять грн. 17 коп.).

Керуючисьст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Профі" (місцезнаходження: 65029, м. Одеса, вул. Мечникова, 2/1, офіс 11; ) до Головного Управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.05.2018 року №№ , , , - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 14.05.2018 року №№ , , , .

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Профі"() судові витрати у розмірі 7920,17 грн. (сім тисяч дев'ятсот двадцятьгрн.17 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2018 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.