Справа № 463/4469/18
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/4469/18
Провадження № 2-а/463/234/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника позивача ОСОБА_1

перекладача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_7

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в залі суду адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянки Республіки Туреччина ОСОБА_7 про затримання іноземця до вирішення питання про визначення його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про затримання громадянку Республіки Туреччина ОСОБА_7.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач разом з трьома неповнолітніми дітьми повторно вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону із України в Республіку Польща на напрямку 687 прикордонного знаку, територія Угнівської міської ради Сокальського району Львівської області, проте 26.07.2018 року була затримана прикордонним нарядом «Прикордонний патруль». 30.07.2018 року Сокальський районним судом Львівської області відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 КУпАП. Попередньо відповідач вже затримувалась за незаконний перетин державного кордону з України в Угорщину, була визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП. Також, 17 серпня 2017 року відповідач звернулась до Управлінням у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України у Закарпатській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у зв'язку із чим заявнику вказаним органом ДМС України того ж дня видано довідку про звернення за захистом в Україні №005808, терміном дії до 06.09.2018 р. З наведеного вбачається, що відповідач скористався процедурою отримання додаткового захисту в Україні з метою легалізації свого нелегального становища для повторної спроби незаконного перетинання державного кордону України виключно з метою нелегального потрапляння до країн Західної Європи. Не дочекавшись остаточної процедури розгляду питання отримання додаткового захисту в Україні з метою легалізації свого нелегального становища, відповідач із дітьми та чоловіком самовільно залишили визначене місце перебування і намагалися незаконно перетнути державний кордон України, щоб емігрувати у Європу. Тому у відповідності до положення ст.245 КАС України просить затримати її до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні до 6 місяців.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що в серпні 2017 року вони намагались незаконно перетнути державний кордон України в Угорщину, але були затримані та притягнуті до адміністративної відповідальності. В подальшому вони звернулись із заявою про отримання статусу біженця і їх поселили в пункт тимчасового розміщення біженців в Закарпатській області, однак разом з чоловіком та дітьми вони самовільно залишили цей пункт і повторно намагались перетнути державний кордон, але були затримані. Просять повернути їх назад у вказаний пункт.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 17 серпня 2017 року відповідач громадянка Республіки Туреччина ОСОБА_7 звернулась до Управлінням у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України у Закарпатській області із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно із вимогами ст.6 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземця або особу без громадянства може бути визнано біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або їм може бути надано тимчасовий захист у порядку, встановленому законом.

Відповідно до даних довідки про звернення за захистом в Україні № 005808, виданої Управлінням у справах іноземців та осіб без громадянства ГУ ДМС України у Закарпатській області, ОСОБА_7 має право законно перебувати на території України на період, що розпочинається з моменту звернення особи з відповідною заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, тобто з 17 серпня 2017 року, і є дійсною до 06 вересня 2018 року - для реалізації прав і виконання обов'язків, передбачених цим Законом та іншими законами України, до остаточного визначення статусу такої особи чи залишення нею території України.

Частиною 2 ст. 289 КАС України передбачено, що такий захід як затримання іноземця, також застосовуються адміністративним судом за позовом органів охорони державного кордону до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Судом встановлено, що громадянка Республіки Туреччина ОСОБА_7 26 липня 2018 року разом з трьома неповнолітніми дітьми: дочка - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно звернулися із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на час розгляду заяви були поміщені в пункт тимчасового розміщення біженців в Закарпатській області. Відповідач визнала, що до завершення процедури розгляду заяви, усвідомлюючи, що на її думку в Україні їх проблеми не будуть вирішенні, вони з чоловіком взяли дітей, самовільно залишили визначене місце перебування і повторно намагалися перетнути державний кордон із України в Республіку Польща поза пунктом пропуску.

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 30 липня 2018 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Згідно із ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що відповідач вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань (спільно з іншими особами намагався незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Польща поза пунктом пропуску), не дочекавшись остаточного вирішення заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, самовільно залишили визначене місце перебування, суд приходить до висновку, що відповідач не має на меті отримання статусу біженця в Україні і в подальшому може знову вчинити спробу незаконного перетину державного кордону, а тому є всі правові підстави для затримання відповідача до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, з поміщенням її до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк визначений ч.11 ст.289 КАС України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 245, 246, 268-272, 289 КАС України, ст. ст. 4, 6 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

ухвалив:

позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Львів, вул. Личаківська, 74, ) до громадянки Республіки Туреччина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місцезнаходження: ПТТ Львівського прикордонного загону - м. Львів, вул. Личаківська, 74) про затримання іноземця до вирішення питання про визначення його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні задовольнити.

Затримати громадянку Республіки Туреччина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, з трьома неповнолітніми дітьми: дочка - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та син - ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні на строк шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 01 год. 30 хв. 26 липня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 288, 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гирич С. В.