Справа № 408/2279/18а
Суддя: Буряк І. В.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 липня 2018 р. Справа №408/2279/18а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України м. Краматорська Донецької області про порушення права на отримання пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 18 червня 2018 року справу № 408/2279/18-а за позовом ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України м. Краматорська Донецької області про порушення права на отримання пенсії передано на розгляд Донецького окружного адміністративного суду.

Згідно Протоколу автоматичного розподілу судової справи від 23.07.2018 року справа № 408/2279/18-а передана на розгляд судді Буряк І.В.

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду із адміністративним позовом до Пенсійного фонду України м. Краматорська Донецької області, відповідно до тексту позовної заяви позивач просить суд зобов'язати відповідача прийняти заяву від 15 серпня 2017 року.

Крім, того на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» просив суд звільнити позивача від сплати судового збору у зв'язку із тим, що позивач зареєстрований в зоні проведення АТО, ніде не працює та отримує пенсію.

Разом із тим, до матеріалів позовної заяви позивачем долучено Доповнення №1 до адміністративного позову про порушення права на отримання пенсії, надісланого до суду рекомендованим листом 23.05.2018 року, відповідно до тексту якого позивач просить суд зобов'язати начальника ПФУ м. Краматорська 1) перевести пенсію з одного виду на інший: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на підставі заяви надісланої до ПФУ в м. Краматорську13.10.2017 року у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та у відповідності з п.п. 1.5, 1.7 Постанови №22-1, 2) надати відповідь на письмові звернення від 30.08.2017 року та від 09.10.2017 року з приводу не приймання заяви позивача від 15.08.2017 року про виплату пенсії по інвалідності.

Згідно Доповнення №2 позивач просить суд зобов'язати начальника ПФУ у м. Краматорську відновити виплату пенсії по інвалідності з 01.02.2016 року на три роки на підставі того, що строк повторного огляду медико-соціальної експертизи ним пропущено з поважних причин.

З'ясовуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі та дотримання позивачем вимог до позовної заяви, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Тобто, необхідною умовою розгляду судом позовної заяви є сплата особою, яка звертається з цією заявою, судового збору у визначеному розмірі.

Однак, як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем не було надано суду доказів щодо сплати судового збору.

Згідно з частиною п'ятою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Разом із тим, суд зазначає, що позивачем у тексті позовної заяви заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» обґрунтоване тим, що позивач зареєстрований в зоні проведення АТО, ніде не працює та не отримує пенсію.

При цьому, доказів щодо наявності обставин передбачених ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" для звільнення від сплати судового збору, позивачем суду надано не було. А визначені у якості обґрунтування додатки №2 (заява про виплату пенсії) та №3 (довідка внутрішньо переміщеної особи) не є відображенням майнового стану позивача.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя N R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981 р., та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Суд зазначає, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму від ВССУ 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 цього Закону (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлені ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, розмір яких залежить від характеру наданого позову. За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» станом на 01.01.2018 року встановлено розмір прожиткового мінімуму працездатних осіб -1762 гривні.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовних вимог судом з'ясовано, що в даному випадку позивачем по суті заявлено п'ять позовних вимог немайнового характеру, а саме:

- зобов'язати відповідача прийняти заяву від 15 серпня 2017 року;

- зобов'язати начальника ПФУ м. Краматорська перевести пенсію з одного виду на інший: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на підставі заяви надісланої до ПФУ в м. Краматорську13.10.2017 року у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та у відповідності з п.п. 1.5, 1.7 Постанови №22-1;

- зобов'язати начальника ПФУ м. Краматорська надати відповідь на письмові звернення від 30.08.2017 року та від 09.10.2017 року з приводу не приймання заяви позивача від 15.08.2017 року про виплату пенсії по інвалідності;

- зобов'язати начальника ПФУ у м. Краматорську відновити виплату пенсії по інвалідності з 01.02.2016 року на три роки на підставі того, що строк повторного огляду медико-соціальної експертизи ним пропущено з поважних причин.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, судом встановлено, що за подання до суду даної позовної заяви позивач повинен сплатити судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 х 0,4 х 5 = 3524,00 грн.

З огляду на викладене суд, зазначає, що, позивачу необхідно подати докази сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, або обґрунтоване клопотання про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, як передбачено ч.5 ст. 161 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у ст. 160 і 161 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, у силу п. 2 і 4 ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв'язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Однак в порушення цих вимог позивачем в позовній заяві не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер власної облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), адреси електронної пошти позивача та відповідача.

Разом із тим, дослідивши текст позовної заяви судом встановлено, що позивачем заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача.

Так, за змістом норм п. 9 ч. 1 чт. 4, ч. 3 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суд звертає увагу позивача на те, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань орган зазначений у адміністративному позові у якості відповідача «Пенсійний фонду України м. Краматорська Донецької області» - відсутній. Проте наявна інформація про Управління пенсійного фонду України у м. Краматорськ Донецької області, яке на даний час перебуває в стані припинення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Однак, в прохальній частині позову позивачем викладено позовні вимоги не чітко та не зрозуміло, зокрема, вказано взаємовиключні позовні вимоги, а саме: "..зобов'язати начальника ПФУ м. Краматорська перевести пенсію з одного виду на інший: з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на підставі заяви надісланої до ПФУ в м. Краматорську13.10.2017 року у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та у відповідності з п.п. 1.5, 1.7 Постанови №22-1;; зобов'язати начальника ПФУ у м. Краматорську відновити виплату пенсії по інвалідності з 01.02.2016 року на три роки на підставі того, що строк повторного огляду медико-соціальної експертизи ним пропущено з поважних причин...".

У контексті наведеного слід зазначити, що відповідно до підходу, висловленому Вищим адміністративним судом України, як судом першої інстанції, відносно дотримання вимог до позовної заяви, зокрема, в ухвалі від 02.01.2015 у справі № 800/590/14 (ЄДРСР № 42234576), під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Крім того, згідно п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення зазначеної норми, в позовній заяві відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст.94 КАС України письмовими доказами є документ (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем в порушення вказаних вимог до позовної заяви долучено копії документів, які не засвідчені в установленому законом порядку.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки позивачем не дотримано вимог ст.ст. 160, 161 КАС України. З огляду на викладене, є достатні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення її недоліків, у встановлений судом строк.

Таким чином, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачці строку для усунення її недоліків, а саме необхідно:

- подати належним чином оформлену позовну заяву з зазначенням в ній: ідентифікаційного коду юридичної особи відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта, чітко сформулювати та систематизувати позовні вимоги в прохальній частині позовної заяви.

- надати належним чином засвідчені копії документів, які долучено до позовної заяви;

- заяву із письмовим підтвердженням позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- документ про сплату суми судового збору;

Відповідно до ч. 4 ст. 169 КАС України у разі не усунення у визначений судом строк недоліків позовної заяви, яку залишено без руху позовна заява буде повернута заявникові.

Керуючись ст.ст. 160, 164, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Пенсійного фонду України м. Краматорська Донецької області про порушення права на отримання пенсії - залишити без руху.

Позивачу усунути недоліки позовної заяви в 7-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Буряк І. В.