Справа № 442/2145/18
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/2145/18
Провадження №2-а/442/95/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.

з участю секретаря судового засідання Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу-центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

11.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову адміністратора відділу-центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2 серії ДРОГ № 2119 від 06.04.2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, за проживання без реєстрації місця проживання та закрити провадження в справі.

В обґрунтування позову покликається на те, що 06.04.2018 року адміністратор відділу-центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2 винесла постанову в справі про адміністративне правопорушення, якою притягнула його до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, а саме за проживання без реєстрації місця проживання. Свою вину заперечує повністю, оскільки будь-яка суспільна шкідливість у його поведінці відсутня. Зазначає, що з вересня 2012 року він постійно проживав у м. Харкові, а тому на початку 2013 року він офіційно був знятий з місця реєстрації у м. Дрогобичі Львівської області та був прописаний в м. Харкові. У березні 2018 року він тимчасово, строком на півроку переїхав до м. Дрогобича Львівської області для проживання. 27.02.2018 року звернувся до центру надання адміністративних послуг у Київському районі міста Харкова для зняття з місця реєстрації. Оригінали поданих для зняття з місця реєстрації документів, зокрема паспорт, посвідчення про приписку він отримав лише 01.03.2018 року. До міста Дрогобича прибув в неділю 04.03.2018 року, а тому вважає, що встановлений зазначеною нормою строк починає відраховуватися з 05.03.2018 року, а тридцятий день строку припадає на 03.04.2018 року. Також вказує, що являється особою, яка є хворою на хронічне захворювання дихальних шляхів - бронхіальну астму III ступеня з персистуючим протіканням та у березні на території Дрогобича було значно поширені часті випадки захворювання гострими респіраторними вірусними інфекціями. Уся його сімя (батько, мати, сестра) в період з кінця лютого по другу половину березня перехворіли ГРВІ, та з понеділка 26.03.2018 року по четвер 05.04.2018 року в нього також були наявні симптоми, зокрема: підвищена температура до 38,5 градусів протягом 4 днів і 37,5 градусів ще протягом тижня, значно затруднене дихання, наявність мокротиння, головні болі, загальна сильна слабкість, у звязку з цим він не покидав місця проживання, не виходив на вулицю, дотримувався лежачого режиму. З обєктивної сторони він не з власної волі, у звязку з існуванням обставин хвороби, не суттєво протермінував строк звернення для реєстрації місця проживання всього на два дні і звернувся не у вівторок, а одразу після одужання - у пятницю того ж тижня. При цьому розуміючи, що хоча й без його вини, але обєктивно його звернення подається зі сплином відведеного терміну, він добровільно оплатив підвищений адміністративний збір за реєстрацію місця проживання. Відтак, опосередковано зазнав стягнення, що і не заперечує. При цьому адміністратор ЦНАПу Галайдіна І.В. при розмові 06.04.2018 року зазначила, що вона також не бачить серйозного порушення закону з його боку, на його зауваження щодо різної юридичної сили положень закону адміністратор не зважала. Вважає дії, вчинені адміністратором протиправними і незаконними та просить скасувати вказану постанову і закрити провадження у справі.

11.04.2018 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі та вирішено проводити розгляд даної справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами 23.04.2018 року. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу відповіді на відзив.

17.04.2018 року від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній просить проводити розгляд даної справи з повідомленням сторін та заслухати його усні пояснення.

18.04.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в позові відмовити з тих підстав, що адміністративне правопорушення має місце, оскільки 30-денний термін для реєстрації місця проживання пропущено, що підтверджується самим позивачем в позовній заяві. ОСОБА_1 був знятий з реєстрації 27.02.2018 року, прибув в м. Дрогобич 04.03.2018 року, захворів 26.03.2018 року по 05.04.2018 року. Навіть до моменту хвороби, як позивач зазначає, від 04.03.2018 року до 26.03.2018 року мав можливість самостійно чи доручити іншим особам звернутись з заявою для реєстрації. А тому вважає, що постанова винесена правомірно.

23.04.2018 року від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2, яке ухвалою судді від 23.04.2018 року було задоволено. Запропоновано третій адміністратору Відділу центру надання адміністративних послуг виконавчому комітету Дрогобицької міської ради ОСОБА_2 подати до 22.05.2018 року письмові пояснення щодо позову.

21.05.2018 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення даної справи та пояснення ОСОБА_2, за якими щодо задоволення позовних вимог позивача заперечила, позаяк діяла згідно посадової інструкції, а поведінка ОСОБА_1 була відверто провокаційною

26.06.2018 року справу відкладено у звязку з клопотанням позивача на 31.07.2018 року.

В судове засідання на 31.07.2018 року учасники справи не з'явились, причин неявки не повідомили, а відтак, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДРОГ № 2119 від 06.04.2018 року, складеної адміністратором відділу-центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді попередження, за те, що той проживав без реєстрації місця проживання більше 30-ти календарних днів в м. Дрогобичі на АДРЕСА_1, що є порушенням вимог ст. 6 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

Так, ч. 1 ст. 197 КУпАП передбачено, що проживання громадян, зобовязаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання - тягнуть за собою попередження.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення" від 24 червня 1988 року № 6, передбачено, що розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Як зазначено вище, згідно протоколу в справі про адміністративне правопорушення серії ДРОГ № 2119 від 06.04.2018 року, складеного адміністратором відділу-центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2, в провину ОСОБА_1 ставиться те, що він проживав без реєстрації місця проживання більше 30-ти календарних днів в м. Дрогобичі, на АДРЕСА_2, що є порушенням вимог ст. 6 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 197 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об'єкту, об'єктивній і суб'єктивній сторонам та суб'єкту правопорушення.

Якщо в дії чи бездіяльності особи відсутній хоч один елемент складу адміністративного правопорушення, то дія чи бездіяльність не є адміністративним правопорушенням.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення становить пов'язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб'єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій чи бездіяльності особи та її вини.

Як встановлено матеріалами справи, позивач 27.02.2018 року звернувся до центру надання адміністративних послуг у Київському районі міста Харкова для зняття з місця реєстрації. Оригінали поданих для зняття з місця реєстрації документів, зокрема паспорт, посвідчення про приписку він отримав лише 01.03.2018 року. До міста Дрогобича прибув в неділю 04.03.2018 року. Для реєстрації свого місця проживання у м. Дрогобичі прибув до ЦНАПу 06.04.2018 року.

Разом з тим, як зазначає позивач, вчасно здійснити реєстрацію місця свого проживання не зміг через загострення в період з 26.03.2018 року хронічного захворювання.

За таких обставин суд вважає, що у позивача був відсутній умисел на нездійснення реєстрації свого місця проживання, про що повідомляв третій особі і остання проти цього не заперечує.

Посилання третьої особи на те, що позивач хворів лише в період з 26.03.2018 року, а до цього часу мав можливість вчасно зареєструвати своє місце проживання не спростовує тверджень позивача про відсутність у нього умислу на нездійснення такої реєстрації вчасно, не наводить мотиву та мети, задля досягнення яких позивач міг вчинити таке правопорушення.

Поряд з цим, твердження третьої особи про те, що дії позивача при здійсненні реєстрації місця проживання носили провокаційний характер, свідчать про її упереджене ставлення щодо позивача при винесенні оскарженої постанови та недотримання при цьому п. 4 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини, мотиву, мети.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - суб'єкта владних повноважень, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідач, як суб'єкт владних повноважень на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, а рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню у судовому порядку.

Згідно пункту третього частини третьої ст. 286 КАС, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 77, 241-243, 246 КАС України, ст. ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Скасувати постанову серії ДРОГ № 2119 від 06.04.2018 року, винесену адміністратором відділу-центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області ОСОБА_2 в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 197 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено 31.07.2018 року.

Головуюча суддя: Курус Р.І.