Справа № 334/4929/17
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2018-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 червня 2018 року

Київ

справа №334/4929/17

касаційне провадження №К/9901/51624/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шипуліної Т.М.,

суддів: Олендера І.Я., Хохуляка В.В.

розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2017 та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 16.03.2018 у справі №334/4929/17 за адміністративними матеріалами за фактом порушення митних правил ОСОБА_2, за статтею 484 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Ленінський районний суд м. Запоріжжя постановою від 26.10.2017 ОСОБА_2 визнав винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 484 Митного кодексу України та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді конфіскації 12 (дванадцяти) технічних пристроїв: Iphone 7, imel НОМЕР_1; Iphone 6, imel НОМЕР_2; Iphone 6, imel НОМЕР_3; Iphone 6, imel НОМЕР_7; Iphone 6, imel НОМЕР_5; Iphone 6s, imel НОМЕР_4; Iphone 6, imel НОМЕР_6; Iphone 6, imel НОМЕР_11; Iphone 6 s, imel НОМЕР_9; Iphone 6, imel НОМЕР_8; Iphone 6, imel НОМЕР_10; Iphone 7, imel НОМЕР_12. Стягнув з ОСОБА_2 на користь Запорізької митниці Державної фіскальної служби 35,64грн. витрат за зберігання товару.

Апеляційний суд Запорізької області постановою від 16.03.2018 постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2017 скасував, а провадження у справі №334/4929/17 закрив, у зв'язку із закінченням, передбаченого частиною другою статті 467 Кодексу України про адміністративні правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_2 21.05.2018 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2017 та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 16.03.2018.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно частини першої статті 23 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 24 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку, як суд касаційної інстанції.

З аналізу вказаних норм вбачається, що сторони мають право оскаржити в касаційному порядку лише рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у справах, які підлягали розгляду судом апеляційної інстанції в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Так, статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017) встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Предметом оскарження цієї касаційної скарги є судові рішення щодо накладення адміністративного стягнення, які розглянуті в порядку встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оскільки, компетенція Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду не поширюється на перегляд у касаційному порядку судових рішень постановлених не за правилами Кодексу адміністративного судочинства України місцевими та апеляційними судами інших юрисдикцій, зокрема у справах про накладення адміністративного стягнення, тому колегія суддів вважає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2017 та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 16.03.2018 у справі №334/4929/17 за адміністративними матеріалами за фактом порушення митних правил ОСОБА_2, за статтею 484 Митного кодексу України.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна І.Я.Олендер В.В.Хохуляк