Справа № 345/2323/18
Суддя: Юрчак Л. Б.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/2323/18
Провадження № 2-а/345/81/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі : головуючого-судді Юрчака Л.Б., з участю : секретаря судового засідання Бандури Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Калуші, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ДОП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Бакан Віталія Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 04.06.2018 року ДОП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Бакан В.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №051847 та накладено на нього стягнення за ст..122 ч.1 КУпАП в розмірі 255 грн. Відповідно до змісту постанови позивач керуючи транспортним засобом марки Шкода Супер Б , н.з. НОМЕР_1, 04.06.2018р. о 10 год. 29 хв. в. м. Калуш по вул.. Незалежності ,6, здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишилося менше 2,5 метрів., чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки зазначені в ній обставини є надуманими та безпідставними , правопорушення не вчиняв, оскільки автомобіль був припаркований не на тротуарі, не заважав руху пішоходів і не був поставлений на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.. Крім того, жодних вимірів для встановлення відстані знаходження автомобіля позивача від тротуару інспектор поліції не проводив . Інспектор, приїхавши на місце складання постанови повідомив позивача , що якийсь чоловік подзвонив їм та повідомив їх про неправильне паркування та стоянку автомобілів на вул.. Незалежності, що в м. Калуші, а тому вони , побачивши, що позивач також там поставив для стоянки автомобіль, вимушені скласти на нього протокол. Позивач пояснював інспектору , що жодних порушень ПДР він не вчиняв і просив вказати пункт ПДР , який ним порушено, однак інспектор просто сказав , що порушено вимоги до стоянки автомобіля. Жодних пояснень та фактичних даних інспектор поліції не брав до уваги, а просто попросив у позивача посвідчення водія та документи на автомобіль та почав складати постанову. За наведених обставин позивач просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання , не з'явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином , відзиву на позов не подав. Про причини такого неподання та неявки у судове засідання не повідомив, а тому відсутні підстави вважати їх поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, проводиться розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 257 КАС України, розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне:

Судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Встановлено, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки Шкода Супер Б , н.з. НОМЕР_1, 04.06.2018р. о 10 год. 29 хв. в. м. Калуш по вул.. Незалежності ,6, здійснив стоянку на тротуарі, де для руху пішоходів залишилося менше 2,5 метрів., чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.. Даною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. (а.с. 5).

Відповідно до п.15.10 ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка; на тротуарах (крім місць , позначених відповідними дорожніми знаками, встановленимиз табличками; на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.. ПДР передбачено, що тротуар - це елемент дороги , призначений для руху пошоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктавладних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із дослідженого суд приходить до переконання, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП і відповідач на доводи викладені позивачем своїх заперечень та доказів не надав.

У своєму позові та поясненнях до постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 вказав, що правил дорожнього руху не порушував , з постановою не згоден.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії НК №051847 підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 122, 245, 251, 280,283,288 КУпАП, ст. ст.2,5,9,72,73,77,78,205,229,257,243-246,286 КАС України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК №051847 від 04.06.2018 року за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень визнати незаконною та скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ