Справа № 725/4009/18
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 725/4009/18
Номер провадження 2-а/725/109/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2018 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівці в складі:

Головуючого судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Дженджері К.І.,

за участю

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2,

перекладача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за адміністративним позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовом до громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2 про примусове видворення та затримання.

Посилався на те, що 23.07.2018 року о 08 год. 20 хв. відповідач був затриманий прикордонною поліцією Румунії за незаконний перетин державного кордону України з Румунією поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон на напрямку 630 прикордонного знаку та переданий того ж дня представникам Державної прикордонної служби України.

23.07.2018 року відповідача у звязку з порушенням законодавства України з прикордонних питань було затримано на підставі ст. 263 КУпАП на термін до трьох діб з метою зясування обставин правопорушення.

У ході зясування обставин вчиненого правопорушення, відповідач пояснив, що потрапив на територію України спільно з іншими громадянами ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 з території Російської Федерації. Державний кордон України вони перетнули незаконно, після чого на автомобілі перетнули територію України з метою потрапити до Румунії. У подальшому, рухаючись пішки по лісу, вони заблукали та були затримані представниками прикордонної поліції Румунії. Кордон України з Румунією вони перетнули у період часу з 03 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. 23.07.2018 року.

Начальником Чернівецького прикордонного загону відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято Рішення від 25.07.2018 року про його примусове повернення за межі території України. Будь-яких документів, які підтверджують законність перебування відповідача на території України, а також достатніх коштів, необхідних для виїзду за межі території України у відповідача відсутні.

На підставі наведеного з посиланням на норми матеріального та процесуального права просив суд прийняти рішення про примусове видворення громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України, крім того просив затримати громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк для виконання судового рішення, але який не може перевищувати вісімнадцять місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та підтвердив викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки має намір залишитись на території України, оскільки на його Батьківщині небезпечно.

Суд заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного:

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 1 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Судом встановлено, що 23.07.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у звязку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а саме: 23.07.2018 року о 22 год. 00 хв. у ході прикордонної представницької зустрічі з представниками прикордонної поліції Румунії був переданий ОСОБА_2, який 23.07.2018 року о 08 год. 20 хв. був затриманий прикордонною поліцією Республіки Румунії за незаконне перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, вчинене групою осіб на напрямку 630 прикордонного знаку на відстані 100 м. від лінії державного кордону.

На територію України ОСОБА_2 теж потрапив поза встановленими пунктами пропуску перетинання державного кордону.

Особу нелегального мігранта встановлено на підставі його закордонного паспорту.

У звязку з зазначеним начальником Чернівецького прикордонного загону було прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобовязано його залишити територію України у термін до 24.08.2018 року.

Пунктом 1 частини 1 статті 15 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено, що в'їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в'їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в'їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Ст. 30 ч. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з ч.3 ст. 26 Закону №3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері захисту державного кордону.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону №3773-VI).

Аналізуючи наведені вище положення Закону, суд приходить до висновку, що примусове видворення окрім загального правила, визначеного у ст. 30 Закону, можливе у випадку якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання рішення про його примусове повернення.

У пункті 1.6. Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23 квітня 2012 року № 353/271/150 (далі - Інструкція № 353/271/150) зазначено, що підставами для прийняття рішення про примусове повернення іноземців за межі України є дії іноземців, що порушують законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено вичерпний обставин, за яких іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн, зокрема: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки. Також забороняється колективне примусове видворення іноземців та осіб без громадянства.

Обставини, визначені ст. 31 Закону у даному випадку відсутні. Посилання відповідача про те, що на Батьківщині небезпечно судом прийнятті бути не можуть, оскільки зазначена обставина відповідачем не доведена, як не доведено факту звернення до відповідних органів держави Україна з метою надання відповідачу притулку.

При цьому судом встановлено, що виконувати рішення начальника Чернівецького прикордонного загону від 25.07.2018 року про примусове повернення за межі території України відповідач не буде, оскільки не бажає покидати територію України.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 90 КАС України).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що адміністративний позов у частині примусового видворення ОСОБА_2, 01.02.1996 року обґрунтований та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобовязання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань та про правовий статус іноземців та судом задоволено позовні вимоги про його примусове видворення.

Крім того, суд враховує положення ч.11 ст. 289 КАС України, відповідно до яких строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 77, 241-246, 272, 289, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Примусово видворити громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України до країни походження.

Затримати громадянина ОСОБА_4 Республіки ОСОБА_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою забезпечення видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком до 6 (шести) місяців.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

В порядку п.3 ч.2 ст.371 КАС України допустити негайне виконання рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун