Справа № 204/3233/18
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/3233/18
Провадження № 2-а/204/69/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 381200 від 28 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 381200 від 28 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що 28 квітня 2018 року водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керуючи автомобілем марки «Тойота Корола», днз АЕ 0204 АК, була зупинена співробітником патрульної поліції, який зазначив водію (позивачу), що на відеозаписі зафіксовано адміністративне правопорушення, котре нібито вчинено останньою на 208 км. Полтавського шосе смт. Пісочин Харківської області, й тим самим здійснено порушення вимог п. 8.7.3.е ПДР України. Водій ОСОБА_1 зазначила, що не порушувала ПДР України та попрохала продемонструвати відеозапис, де зафіксоване відповідно її правопорушення. На таку заяву працівник поліції зазначив, що він відмовляється продемонструвати відповідний відеозапис правопорушення, оскільки в них тільки спрацьовує система оповіщення, а зберігається відеозапис на центральному сервері. Співробітник УПП відразу ж розглянув на місці адміністративну справу та визнав винною водія ОСОБА_1 у порушенні ПДР України та застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Вважає, що постанова винесена незаконно та правопорушення, про яке зазначено у ній, не підтверджується жодними доказами. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, зокрема лейтенант поліції ОСОБА_2, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначає, що працівником поліції були істотно порушені права ОСОБА_1 під час розгляду справи: ОСОБА_1 не було повідомлено про право мати захисника та не розяснені інші її права; на прохання ОСОБА_1 зафіксувати її письмові пояснення їй було відмовлено, оскільки постанова була винесена негайно та розпечатана на електронному пристрої, й відповідно занести свої зауваження, або викласти пояснення не можливо; на прохання ОСОБА_1 перенести розгляд справи на іншу дату їй було відмовлено; на вимогу ОСОБА_1 надати докази, що підтверджують її вину, також було відмовлено; невірно застосовані норми закону. У посадової особи, що винесла постанову у відношенні ОСОБА_3, відсутні будь-які докази вчинення останньою адміністративного правопорушення, а відповідно провина останньої не доведена, а крім цього під час винесення постанови було порушено ряд вимог закону, а тому вважає, що постанова про накладання адміністративного стягнення є незаконною та такою, яка підлягає скасуванню. У звязку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просила: визнати дії інспектора 4 роти 3 батальйону УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 протиправними; скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 381200 від 28 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 28 квітня 2018 року інспектором роти № 4 батальйону № 3 УПП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 381200 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. (а.с. 3).

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАА № 381200 від 28 квітня 2018 року, водій ОСОБА_1, 28 квітня 2018 року о 16.21 год., у смт Пісочин, шосе Полтавське, 208А км, керуючи автомобілем Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_1, проїхала перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 8.7.3е Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанови про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанов та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов'язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Згідно з ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у позовній заяві наполягає на тому, що 28 квітня 2018 року вона, керуючи автомобілем Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_1, у смт Пісочин, шосе Полтавське, 208А км, жодним чином не порушувала Правил дорожнього руху України, в тому числі і пункт 8.7.3.е Правил дорожнього руху, а на її прохання до інспектора УПП у Харківській області продемонструвати відповідний відеозапис правопорушення, їй було відмовлено, а також не розяснено її права.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження його заперечень проти позову не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху.

Так, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2018 року було відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, запропоновано відповідачу подати протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження відзив на позов та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також було витребувано у Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області відеоматеріали, які були зафіксовані за допомогою нагрудного відеореєстратора екіпажем у складі інспектора роти № 4 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 під час несення служби 28 квітня 2018 року о 16.21 годин під час зупинки та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 381200 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

27 липня 2018 року на електронну адресу суду надійшла відповідь Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, в якій зазначено, що відеозапис з відео реєстратору патрульних при складанні матеріалів відносно ОСОБА_1 знищено відповідно до «Акту знищення медіа файлів» № 33-18 від 11.07.2018 року.

Правом на подання відзиву на позов відповідач як субєкт владних повноважень не скористався та доказів в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, до суду не надав, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 28 квітня 2018 року вона, керуючи автомобілем Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_1, у смт Пісочин, шосе Полтавське, 208А км, жодним чином не порушувала Правил дорожнього руху України, в тому числі і пункт 8.7.3.е Правил дорожнього руху, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обовязок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 28 квітня 2018 року було порушено вимоги пункту 8.7.3.е Правил дорожнього руху, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У звязку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 381200 від 28.04.2018 року підлягає закриттю.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними задоволенню не підлягають, оскільки не відносяться до повноважень суду у відповідності до приписів ч. 3 ст. 286 КАС України, та є недоведеними.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови серії ЕАА № 381200 від 28 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА № 381200 від 28.04.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез