Справа № 442/2354/16-а
Суддя: Курус Р. І.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/2354/16-а
Провадження № 2-а/442/111/2018
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючої судді Курус Р.І.

з участю секретаря судового засідання Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області,-

в с т а н о в и в :

15.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить поновити строк звернення до суду з даним позовом; визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області від 14.08.2012 року №73 «Про надання дозволу на оформлення права власності на нерухоме майно ОСОБА_3».

21.05.2018 року зазначена справа, після апеляційного розгляду, згідно протоколу авторозподілу передана для розгляду судді Курус Р.І.

Ухвалою від 22.05.2018 року зазначену адміністративну справу прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання на 30.05.2018 року о 09.30 год.

В судові засідання 30.05.2018 року, 06.07.2018 року та 31.07.2018 року позивач та його представник не з'явився, причин неявки не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що дану справу необхідно залишити без розгляду, виходячи з наступних міркувань.

Процесуальний порядок провадження в адміністративних справах визначається КАС України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів адміністративних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною 5 статті 205 КАС України, пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є субєктом владних повноважень) у підготовче судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобовязання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Разом з тим, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Так, позивачем ОСОБА_1 15.03.2016 року предявлено до Дрогобицького міськрайонного суду даний адміністративний позов, який після апеляційного перегляду поступив до суду 21.05.2018 року (том 1 а.с. 269).

22.05.2018 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І. зазначену справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 30.05.2018 року (том 2 а.с. 2), про що належним чином повідомлено учасників справи, зокрема сторону позивача (том 2 а.с. 4-8).

В судове засідання 30.05.2018 року учасники справи не з'явились. Позивач, відповідач та третя особа причин неявки не повідомили. Представник позивача просив відкласти розгляд справи на іншу дату у звязку із зайнятістю в іншій справі, заявив клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції.

Ухвалою від 30.05.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 06.07.2018 року та призначено наступне підготовче судове засідання в режимі відео конференції з Дубенським районним судом Рівненської області, про що належним чином повідомлено учасників справи, зокрема сторону позивача (том 2 а.с. 15-24).

Ухвалою від 06.07.2018 року підготовче судове засідання відкладено на 31.07.2018 року та призначено наступне підготовче судове засідання в режимі відеоконференції з Дубенським районним судом Рівненської області, про що належним чином повідомлено учасників справи (том 2 а.с. 30-41).

Позивач в судові засідання на 06 та 31 липня не з'явився, представник позивача адвокат ОСОБА_4 в приміщення Дубенського районного суду Рівненської області також двічі не прибув (том 2 а.с. 28, 43). Причин неявки позивач та його представник суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їхній відсутності не подавали.

За таких обставин, суд, з врахуванням ст. ст. 44-45 КАС України, вважає за необхідне зазначити, що учасники справи зобовязані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників адміністративного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Принципи адміністративного процесу змагальність та диспозитивність надають кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

З системного аналізу частини 5 статті 205, п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України вбачається те, що законодавець безпосередньо пов'язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу. Дії суду залежать від дій позивача.

Неявка позивача в судове засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача є конклюдентними діями, якими робиться заява про залишення позову без розгляду, а також є правовим наслідком нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився у судове засідання, так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами КАС України суд повинен з'ясовувати причини неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Як зазначено вище, за ст. 2 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах, зокрема, змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов'язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст. 44, 45 КАС України, але зобов'язана здійснювати їх добросовісно.

Також слід відмітити, що в Україні дії система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі Інтернет на сайті Судова влада і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи.

Отже, позивач повинен був цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, однак в судові засідання повторно не з'явився та причин неявки не повідомив.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, оскільки позивач та його представник, незважаючи на тривалий час перебування справи на розгляді в суді, у підготовче судове засідання повторно не прибув, будь-яких доказів поважності причин неявки суду не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався, а за відсутності позивача розгляд справи з урахуванням її обставин є неможливий, а відтак позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

З врахуванням вище наведеного та керуючись ст. ст. 44, 45, 205, 240, 243 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Головуюча - суддя Курус Р.І.