Справа № 760/6720/17
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/6720/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Кривулько С.В.
представник позивача - Дьяконової О.М.
представника відповідача Міністерства оборони України- Дорожинської А.Д.
представника третьої особи Київського міського військового комісаріату - Ткаченко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа Київський міський військовий комісаріат про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Київський міський військовий комісаріат, в якому просив:
- зобов`язати Департамент фінансів Міністерства оборони України включити в Довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії за 24 календарних місяця до звільнення з військової служби для перерахунку пенсії ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду (60%), грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексацію грошового забезпечення та вихідну допомогу при звільненні.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди (60%), грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексації грошового забезпечення та вихідної допомоги при звільненні починаючи з 27.09.2016 року та здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат .
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що премії, винагороди, допомоги є додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців. В той же час нарахування та виплата позивачу пенсії здійснено без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексації грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.04.2017 справу передано на розгляд головуючому судді Кицюк В.С.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28.04.2017 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 10.07.2017 на 16.00 год.
Відповідно до Розпорядження від 06.09.2017 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ за №393 та Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.09.2017 справу передано на розгляд головуючому судді Букіній О.М. Кицюк В.С.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим КАС України викладено в новій редакції.
У відповідності до п. 12 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
12.04.2018 представником Міністерства оборони України надано відзив на позов. Своєму відзиві представник зазначає про необґрунтованість вимог позивача, а тому просив відмовити у задоволенні позову.
Посилався , що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 при перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загально обов`язкове державне соціальне страхування.
Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
Ухвалою суду від 15.05.2018 позовні вимоги позивача до Міністерства оборони України залишено без розгляду, в порядку п.5 ч.1 ст.240 КАС України.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов відповідачем також надано не було.
Представник Київського міського військового комісаріату в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.
Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 наказом Міністра оборони України від 09.08.2016 № 730 звільнений з військової служби за станом здоров`я. Виключений зі списків особового складу з 26.09.2016 наказом начальника Північного територіального юридичного управління від 11.08.2016 № 103.
З 27.09.2016 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, де отримує пенсію, призначену довічно відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 .
Розрахунок пенсії позивачу проведено Пенсійним фондом, до якої включено:
-посадовий оклад;
-оклад за військовим званням;
-процентна надбавка за вислугу років (50%).
27.03.2017 позивачем отримано довідку Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/8/1861 про додаткові види грошового забезпечення за період з вересні 2014 року по серпень 2016 року (24 календарних місяця до звільнення), з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Так, згідно даної довідки вбачається, що крім грошового забезпечення, з якого призначено пенсію позивачу, до складу грошового забезпечення, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування також входили:
- премія згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ 19826,64 грн.;
- щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби Національної гвардії, та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» - 84100,09 грн.;
- грошова допомога на оздоровлення 24640,16 грн.;
- матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових проблем 17622,23 грн..
Всього: 157688,22 грн.
Враховуючи той факт, що при призначенні позивачу пенсії в її розрахунку не було враховано такі види грошового забезпечення, як премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із проханням провести перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу відмовлено у проведенні перерахунку із посиланням на те, що в статті 43 Закону та пункті 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 не зазначені такі види грошового забезпечення, як щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні, індексація, їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії відповідно до закону.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом», особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям строкової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (із змінами), пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:
відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ).
Військовослужбовцям у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 (далі Постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).
Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.
Законом № 2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).
Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженою наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 (із змінами) (далі Інструкція) . Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).
Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 № 161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010№ 889» для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) був запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Таким чином, щомісячна додаткова грошова винагорода (зазначена у грошовому атестаті у розмірі 60 %) була встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 889, та виплачувалася позивачу щомісяця з дня запровадження до дня звільнення з військової служби, а тому, з огляду на вимоги статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», така винагорода повинна включатися до розрахунку грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія.
Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, з яких сплачувалися страхові внески та які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення», згідно зі статтею 1 якого індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Тобто, індексація є частиною державної системи соціального захисту громадян, спрямованою на підтримання їх купівельної спроможності.
Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та премія згідно Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.
Зазначена правова позиція обґрунтована Постановою Верховного суду України від 10.03.2015 по справі № 21-70а15
Що стосується одноразової грошової допомоги при звільненні, суд дійшов висновку, що одноразова грошова допомога при звільненні не повинна враховуватись пенсійним органом при призначенні та перерахунку позивачу пенсії, виходячи з наступного.
За змістом ч.7 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010року №2464-VI, перелік видів виплат, на які не нараховується єдиний внесок, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Так, ч.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.12.2010року №1170 «Про затвердження переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що на одноразову допомогу при звільненні з військової служби не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Оскільки на виплачену позивачу одноразову допомогу при звільненні з військової служби не нараховувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд дійшов висновку, що одноразова грошова допомога не повинна враховуватись при призначенні пенсії.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, відповідачем Головним управлінням пенсійного фонду України у м. Києві не надано суду беззаперечних доказів правомірності своїх дій.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, п. 10 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (м. Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди (60%), грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, індексації грошового забезпечення при звільненні починаючи з 27.09.2016 року та здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Солом"янський районний суд міста Києва).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.М. Букіна