Справа № 712/8044/18
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ухвала

Іменем України

Справа № 712/8044/18

Провадження № 2а/712/297/18

31 липня 2018 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі :

Головуючого-судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання - Тимошенко Д.А.

представника позивача, адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку загального позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 (вул.Весела,1, м.Черкаси) звернувся з вказаним позовом до заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 (просп.Перемоги,6, м.Черкаси), третя особа: Чернігівська митниця Державної фіскальної служби України (просп.Перемоги,6, м.Черкаси), посилаючись на те, що 25.03.2018р. року о 09 год. 01 хв. в зону митного контролю ВМО №1 митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС у напрямку «вїзд на митну територію України» заїхав автобус марки «TEMZA HD 13» р.н.з JRB 209, V1N - NLTRHUK8L01000352, у якому в якості пасажира митний кордон перетинав громадянин України ОСОБА_3 Здійсненою перевіркою по Центральній базі даних ЄАІС ДФС та ФСМО «Інспектор» встановлено, що 13.06.2014 року громадянином ОСОБА_3 в зоні діяльності Волинської митниці ДФС ввезено на митну територію України автомобіль марки «RENAULT LAGUNA», р.н.з. GE0529, VIN-VF1BG0A, в митному режимі транзиту митною територією України з метою особистого керування.У своєму поясненні позивач зазначив, що дійсно 13.06.2014 року ввіз на митну територію України транспортний засіб особистого користування марки «RENAULT LAGUNA», р.н.з. GE0529, V1N-VF1BG0A в митному режимі транзиту та не доставив вчасно автомобіль до органу доходів і зборів призначення у строки, визначені статтею 95 МК України, у звязку з тим, що невстановлені озброєні особи в місті Макіївка Донецької області відібрали у нього вказаний автомобіль, про що він звернувся в цей же день до поліції з відповідною заявою, але з собою підтверджуючих документів не мав.По даному факту щодо позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0385/10200/18 за ч.3 ст.470 МК України та постанову від 12.04.2018р. у справі про порушення митних правил №0385/10200/18, за якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. Як зазначено в оскаржуваній постанові, ОСОБА_3 не надав жодного документу, який би підтверджував настання аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб ні під час складання протоколу, ні під час провадження по справі.ОСОБА_3 повинен був доставити товар - транспортний засіб особистого користування марки «RENAULT LAGUNA», р.н.з. GE0529, V1N-VF1BG0A оформлений Волинською митницею ДФС 13.06.2014 року в митному режимі транзиту, до органу доходів і зборів призначення в строк до23.06.2014р. Фактично ж громадянин ОСОБА_3 не доставив вказаний транспортний засіб до органу доходів і зборів і на даний час.Оскільки позивач в порушення п.1 ч.1 ст.95 МК України, не доставив у встановлені Митним кодексом України строки вказаний автомобіль до органу доходів і зборів призначення, перевищивши строк доставки більше ніж 10 діб, а також вчасно не помістив зазначений товар в інший митний режим, дозволений цим Кодексом, то зазначені обставини вказують на наявність в діях громадянина ОСОБА_3 ознак порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.Обставин, які згідно ст.ст. 17, 247 КУпАП України та ст. 460 МК України виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_3 або виключали провадження у справі про порушення митних правил №0385/10200/18, не встановлено.Дій які б підтверджували знаходження автомобіля на території України у режимі «транзит» позивачем не вчинялись (декларування, та внесення застави), так як ввезений 13.06.2014 на митну територію автомобіль комерційного призначення марки «RENAULT LAGUNA», р.н.з. GE0529, VIN- VF 1 BG0A був викрадений 18.06.2014 невстановленими особами в місті Макіївка Донецької області. Вважає винесену постанову незаконною, оскільки якщо б транспортний засіб позивача не був викрадений 18.06.2014, позивач дотримувався б терміну перебування ТЗ на території України в один рік у відповідності до Конвенції про тимчасове ввезення від 26.06.1990р. Копію оскаржуваної постанови позивач отримав 10.07.2018р. у державного виконавця Соснівського ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, зазначені обставини при зверненні з позовом до суду є достатніми для поновлення строку для звернення до суду та відкриття провадження у справі. У зв"язку з викладеним, просить суд визнати причини попущення процесуального строку поважними та поновити процесуальний строк звернення до суду; визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 від 12.04.2018 в справі про порушення митних правил №0385/10200/18 щодо визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 (пятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн.; провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності запорушення ч. 3 ст. 470 МК України, - закрити.

В ході розгляду справи відповідач у справі був замінений на Чернігівську митницю Державної фіскальної служби України.

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав з тих мотивів, що митниці позивачем не було надано жодного документу, який би підтверджував настання аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, які б перешкоджали йому вивезти до 23.06.2014 спірний автомобіль за межі митної території України. Позивач не доставив вказаний транспортний засіб до органу доходів і зборів призначення і на даний час.Такі документи повинні надаватися митниці до моменту закінчення строку транзиту, у даному випадку позивач повинен був надати такі документи до найближчої митниці до 23.06.2014 з метою зупинення строку транзиту спірного автомобіля, звільнення позивача від адміністративної відповідальності за ПМП, передбаченого ст.470 МК України. Коли позивач ввозив автомобіль на митну територію України, він повинен був розуміти і передбачати всі пов"язані з цим ризики. Оскільки позивач в порушення п.1 ч.1 ст.95 МК України не доставив у встановлені МК України строки автомобіль марки «RENAULT LAGUNA», р.н.з. GE0529 до органу доходів і зборів призначення, перевищивши строк доставки більше, ніж на десять діб, а також вчасно не помістив зазначений товар в інший митний режим, дозволений цим кодексом, то зазначені обставини вказують на наявність у його діях ознак ПМП, передбаченого ч.3 ст.470 МК України. З огляду на викладене, обставин, які б згідно ст.ст.17, 247 КУпАП та ст.460 МК України виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_3 або виключали провадження у справі про ПМП №0385/10200/18 не встановлено. Оскаржувану постанову через неявку позивача на розгляд справи було направлено йому супровідним листом від 13.04.2018 за вих.№ 1914/25-70-20 рекомендованою поштою зі зворотнім повідомленням, але у зв"язку з тим, що позивач свідомо не отримував цю постанову за закінченням встановленого строку зберігання поштою повернуто поштовий конверт на адресу митниці. Позивач у позові вказує щодо сплину строку накладення адміністративного стягнення відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України. Дані обставини відповідач сприймає критично та розцінює їх як спробу уникнення адміністративної відповідальності за ПМП з наступних причин, оскільки згідно з проведеною перевіркою щодо фактів переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки ««RENAULT LAGUNA» встановлено наступне: переміщення транспортного засобу марки ««RENAULT LAGUNA» тільки 13.06.2014 у напрямку вїзд на митну територію України. Інших переміщень зазначеного автомобіля під керуванням ОСОБА_3 не виявлено. Позивач повинен був доставити товар - автомобіль марки ««RENAULT LAGUNA» до органу доходів і зборів призначення, в строк до 23.06.2014, але транспортний засіб не доставлений до органу доходів і зборів призначення протягом тривалого часу, з чого слідує, що такі дії безперервно порушують закон протягом зазначеного часу, а громадянин ОСОБА_3 перебуває протягом тривалого часу в безперервному стані протиправної діяльності через невиконання покладеного на нього обовязку, ухиляючись від доставки автомобіля до органу доходів і зборів та виконання умов митного режиму транзиту умисно, що, в свою чергу, свідчить про триваючий характер вчиненого правопорушення.Отже, момент виявлення даного правопорушення відбувся 25.03.20J8, коли ОСОБА_3 був встановлений та опитаний щодо даного правопорушення та в його діях були виявлені ознаки правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України. У зв"язку з чим строк накладення адміністративного стягнення на позивача за даним протоколом ПМП спливає 25.09.2018. Постановою від 12.04.2018 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладенго адміністративне стгнення в межах строку, визначеного ст.467 МК України - протягом 6 місяців з дня виявлення правопорушення. Отже, відповідач вважає, що позивач у позові не наводить жодної з підстав, передбачених ст. 531 МК України, як і не наводить жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу ПМП, передбаченого ст. 470 МК України.Тому відсутні передбачені ст. 531 МК України підстави для скасування постанови у справі про ПМП №0385/10200/18.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задоволити заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та позовну заяву з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та позовній заяві з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справах про порушення митних правил може бути оскаржена до суду у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Аналогічні строки передбачені у ст.289 КУпАП. В цій статті також передбачено, що в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу, у межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Це дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярного звернення до суду, сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує час, протягом якого особа може звернутися до суду з адміністративним позовом за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства. При цьому запровадження таких строків зумовлене метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Тобто строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Позивач звернувся до суду 12 липня 2018 року з позовом про скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил від 12 квітня 2018 року, отже позивач звернувся з пропуском передбаченого ч.2 ст.286 КАС України десяти днів з дня ухвалення відповідного спірного рішення.

В обгрунтування клопотання про поновлення позивач вказував, що спірну постанову отримав лише 10 липня 2018 року у державного виконавця.

Разом з тим, наданими відповідачем доказами - супровідним листом від 13.04.2018 за вих.№ 1914/25-70-20 та поштовим повідомленням (штрихкодовий ідентифікатор 241) підтверджено надіслання спірної постанови позивача наступного дня після її винесення на вказану позивачем у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, однак останнім вказана постанова не була отримана та повернута адресату ( а.с.39, 42).

Таким чином, судом встановленно, що відповідачем у встановленому законом порядку у квітні 2018 року вжиті заходи щодо вручення спірної постанови позивачу, отже позивач мав можливість у передбачений законом строк оскаржити її до суду, однак до суду звернувся лише у липні 2018 року, а тому позивачем пропущений строк, встановлений ч.2 ст.286 КАС України без поважних на те причин.

Доводи представника позивача про неможливість отримання позивачем спірної постанови поштою в зв'язку з перебуванням у відрядженні не підтвердженні будь-якими доказами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури. На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

До того ж, як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішення, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Крім того, суд зазначає, що пунктом 2 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.8 КАС України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні поновленні пропущенного строку без належного обгрунтування поважності причин його пропуску. Вибіркове надання судом суб'єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення зазначеного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою ст.123 цього Кодексу.

Суд вважає, що підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем у позовній заяві, є неповажними, тому у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду необхідно відмовити, а сам позов - залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.122, 123, ст.240, 248, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позов ОСОБА_3 до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в пятнадцятиденний строк з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі її оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М.Марцішевська

Дата виготовлення повного тексту ухвали 31 липня 2018 року.