Справа № 521/17042/17
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 р.м.ОдесаСправа № 521/17042/17

Категорія: 3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Сегеда О.М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Бойка А.В., Єщенка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення - 15.02.2018 року) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Нагірняка Віктора Анатолійовича, 3-ї особи Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

13.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Одесі ДПП молодшого лейтенанта поліції Нагірняка В.А., в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 06.10.2017 року серії БР №727157 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі по ч.3 ст.140 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова інспектора є неправомірною, оскільки була прийняті з порушенням процесуальних норм законодавства та до того ж, як зазначає позивач, вказане у цій постанові правопорушення він взагалі не скоював.

Протокольною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2017 року залучено у якості 3-ї особи УПП у м. Одесі ДПП.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1 29.05.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права та просив скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2018 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно приписів ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю - доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність усіх належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

06.10.2017 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії БР №727157 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140, з тих підстав, що він, 06.10.2017 року по вул. Ак.Філатова, 41, у м. Одесі проводив земляні роботи по викопуванню траншеї, чим порушив правила, норми та стандарти по обладнанню місця провадження робіт СОУ 45.2-6:2006.

Даною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративний штраф у розмірі 510 грн.

Не погоджуюсь з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірних рішень відповідача.

Проте, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може повністю погодитися з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необгрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається зі змісту положень ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух», посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані, зокрема, при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху.

Згідно з п.3.1.11 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» відновлення дорожнього одягу у разі розриття проїзної частини вулиць і доріг необхідно здійснювати негайно після засипання і ущільнення ґрунту в розритті. До відновлення дорожнього одягу місце розриття і підходи до нього повинні бути огороджені і позначені відповідними технічними засобами організації дорожнього руху.

Крім того, п.8.3 ДСТУ 3090-95 «Безпека дорожнього руху» організація робіт з експлуатації міських вулиць і доріг» встановлено, що контроль за дотриманням правил огорожі і обладнання технічними засобами ділянок експлуатаційних робіт, а також виконання вимог безпеки дорожнього руху при проведенні експлуатаційних робіт повинно здійснюватися керівництвом організації (підприємства), яка виконує ці роботи.

Відповідно до п. 6.13 та п.6.14 зазначених ДСТУ огорожі та технічні засоби обладнання ділянок експлуатаційних робіт дозволяється демонтувати тільки після закінчення робіт, відновлення дорожнього покриття. Обладнання ділянок експлуатаційних робіт, а також відповідальність за правильне розміщення і збереження технічних засобів покладається на організацію, яка виконує ці роботи.

Відповідно до вимог ч.ч.2-4 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених ч.ч.1,2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу

Згідно із приписами ч.ч.1,3,6,9,10 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Також, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Так, як встановлено ч.3 розділу 2 «Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені ст.139, ч.4 ст.140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 - 3 ст.140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про:

1) пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху;

2) самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху;

3) перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття;

4) пошкодження асфальтобетонного покриття доріг унаслідок руху машин на гусеничному ходу;

5) умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху;

6) порушення нормативів щодо обладнання на дорогах місць проведення ремонтних робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій;

7) порушення або невиконання правил на підприємствах, в установах та організаціях під час розроблення та виготовлення транспортних засобів і деталей до них або інших предметів їх додаткового обладнання, під час проектування, реконструкції та ремонту шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд.

За правилами ч.3 ст.140 КУпАП, порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само не усунення після закінчення робіт перешкод і не приведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, як встановлено судом апеляційної інстанції з матеріалів справи, 06.10.2017 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії БР №727157 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.140, з тих підстав, що він, 06.10.2017 року по вул. Ак. Філатова, 41, у м. Одесі проводив земляні роботи по викопуванню траншеї, чим порушив правила, норми та стандарти по обладнанню місця провадження робіт СОУ 45.2-6:2006.

Дійсно, як вбачається з вказаної постанови, позивач отримав її нарочно, про що є відповідний запис та підпис позивача в спірній постанові.

Разом з тим, як зазначає позивач ОСОБА_1 в своєму позові, вказана постанова інспектора була прийнята з грубими порушеннями норм чинного законодавства, та до того ж вказане в ній правопорушення він взагалі не скоював, що і стало підставою для звернення до суду.

Так, судова колегія, уважно дослідивши матеріали справи, зазначає, що в них відсутня будь-яка фіксація (фото-, кіно-, відеозйомка) факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Представники відповідача та 3-ї особи, в свою чергу, також до цього часу не надали суду будь-яких фото або відео доказів, які б беззаперечно підтвердили факт скоєння позивачем цього адміністративного правопорушення.

До того ж, в матеріалах справи відсутні і будь-які відомості щодо складання посадовими особами відповідача акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою, складання якого, як вже було зазначено вище, є обов'язковим (коли протокол не складається) при встановленні правопорушення відповідно до ч.3 ст.140 КУпАП та притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до неї.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А згідно із положеннями КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, ч.2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Отже, враховуючи вищевказані норми діючого законодавства, можна зробити висновок, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачем не надано суду доказів на спростування вказаних в оскаржуваній постанові відомостей та звернув увагу на відсутність доказів на не складання акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі.

Однак, такий висновок суду 1-ї інстанції фактично суперечить вимогам ч.2 ст.77 КАС України, якою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов'язок доказування, не надано жодних доказів (окрім спірної постанови) вчинення позивачем правопорушення, то відповідно, факт вчинення останнім порушення вимог ч.3 ст.140 КУпАП є непідтвердженим, а тому, притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним, внаслідок чого, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Також, приймаючи остаточне рішення по даній справі, судова колегія, вважає за необхідне додатково звернути увагу ще й на те, що в описовій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.02.2018 року зазначено, що оскаржується постанова від 06.10.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП, однак в мотивувальній частині цього рішення зазначено, що спірне адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.140 КУпАП, у зв'язку з чим, виникають певні сумніви щодо того, правомірність якої саме постанови фактично розглядав суд 1-ї інстанції.

Крім того, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, до того ж, деякі висновки суду не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на невірному тлумаченні норм діючого у цій сфері законодавства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення має право скасувати його повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Отже, за таких обставин та враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також в зв'язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія, у відповідності до ч.2 ст.9 та п.п.3,4 ч.1 ст.317 КАС України, вважає за необхідне скасувати судове рішення суду 1-ї інстанції та прийняти нове - про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.272,286,308,311,315,317,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2018 року - скасувати, та прийняти нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 06.10.2017 року серії БР №727157 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі по ч.3 ст.140 КУпАП, складеної відносно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 23.07.2018р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: А.В. Бойко

О.В. Єщенко