Справа № 461/2336/18
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2336/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Мисько М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м.Львова Хопта Романа Олександровича (АДРЕСА_2) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м.Львова Хопта Романа Олександровича (АДРЕСА_2) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № ЕАА№ 338390 від 27 березня 2018 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

З винесеною постановою позивач не погоджується, вважає її необґрунтованою, винесеною з грубим порушенням чинного законодавства, викладені у ній обставини та висновки щодо підстави порушення Правил дорожнього руху такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а сам розгляд справи неповним та необ'єктивним. В обґрунтування позову покликається на те, що інспектор Хопта P.O. зупинив ОСОБА_1 26.03.2018 року о 23.55 год. за адресою вул. Личаківська 20 та звинуватив його в тому, що водій рухався із ввімкненими фарами ближнього світла. Вважає, що інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча Закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справі; позбавив позивача можливості скористатися повному обсязі своїми правами передбаченими от.268 КУпАІІ та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи проігнорувавши порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідачем у справі подано відзив на позовну заяву. Відповідач вважає, що інспектором патрульної поліції правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення н. 19.1 а ПДР. Зазначено, що 26 березня 2018 року інспектором було виявлено порушення ПДР позивачем, який керував транспортним засобом, у якого у темну пору доби не були включені фари ближнього світла. Розгляд справи проводився відповідно до ч. 4 ст. 258 КупАП. Також зазначили, що позивачу було роз'яснено положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та надано можливість скористатися своїм правом. Після розгляду справи та винесення постанови, інспектор ознайомив позивача із змістом винесеної постанови. Просять відмовити у задоволенні позову.

Учасники в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА № 338390 від 27.03.2018 року, 26 березня 2018 року за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 20 приблизно о 23:55 год. інспектором Хоптою P.O. було виявлено порушення Правил дорожнього руху (далі - ПДР) позивачем, який керував транспортним засобом КІА SPORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1, у якого у темну пору доби не були включені фари ближнього світла, чим порушив п. 19.1 .а ПДР, що потягло відповідальність за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до п. 19.1.а ПДР, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до Міжнародної Конвенції «Про дорожній рух» у період між настанням темряви і світанком, а також у будь-яких інших умовах, коли видимість недостатня, наприклад, внаслідок туману, снігопаду, сильного дощу, на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені світлові прилади. Термін «темний час доби» включає період, коли водій із нормальним зором не в змозі чітко розрізнити дорогу і неосвітлені предмети, що знаходяться на ній на відстані, достатній для гарантування безпеки руху. Тривалість цього періоду змінюється в залежності від географічного положення місцевості і пори року. Для території України період темного часу доби починається через 30 хвилин після заходу сонця і закінчується за 30 хвилин до його сходу. Виходячи з терміну «недостатня видимість», під умовами недостатньої видимості слід розуміти видимість дороги в напрямку руху менше 300 м у сутінках, під час туману, дощу, снігопаду тощо.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Таким чином, згідно ст. 284 КУпАП, інспектором Хоптою P.O. 27 березня 2018 року винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 338390, якою накладено стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 гри. 00 коп.

Як встановлено судом, факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення н. 19.1 а ПДР, підтверджується оглянутими відеоматеріалами з авто- реєстратора службового автомобіля, які були долучені до відзиву на DVD-диску /відеофайл «mov.3» з 00:00 сек./ із якого вбачається, що позивач здійснює керування автомобілем КIА SHORTAGE, д.н.з. НОМЕР_1, у якого у темну пору доби не були включені фари ближнього світла.

Крім цього, як вбачається з відео-файлу «mov/1» з 00:00:15 сек. позивач під час спілкування з інспектором визнавав факт порушення ним п. 19.1 а ПДР, пояснюючи це тим, що скоїв порушення несвідомо, внаслідок чого та згідно ч. 1 ст. 78 КАС України, ця обставина не підлягає доказуванню.

З приводу тверджень позивача щодо незаконного розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором на місці зупинки автомобіля, оскільки, на думку позивача, Закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: порушення правил дорожнього руху.

Згідно п. 2.3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише Законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 р. № 596-VIII, який набув чинності 07.11.2015 р. було внесено зміни до згаданого переліку, а саме змінено ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху (ПДР України) віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, як вбачається з змін внесених до КУпАП від 14.07.2015 року та які набрали чинність 07.11.2015 року, та які не могли бути враховані в рішенні Конституційного суду України №5-ргі/2015 від 26.05.2015 року, уповноваженими органами та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Окрім того, слід зазначити, що норми КУпАП, а також Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 передбачають винесення постанови за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що позивачу було роз'яснено положення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та надано можливість скористатися своїм правом. Після розгляду справи та винесення постанови, інспектор ознайомив позивача із змістом винесеної постанови, як вбачається з відеофайлу «mov.2».

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, постанова, якою накладено стягнення на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., винесена інспектором Хоптою P.O. відповідно до ст.ст. 222, 283, 284 КУпАП, є законною, обґрунтованою та справедливою, прийнятою в межах повноважень інспектора, тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 20, 73, 77, 243, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції м.Львова Хопта Романа Олександровича (АДРЕСА_2) про скасування постанови постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № ЕАА№ 338390 від 27 березня 2018 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя І.Р.Волоско.