Справа № 816/2129/18
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24 липня 2018 рокум. ПолтаваСправа № 816/2129/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Фрідманн Н.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро" до державного реєстратора приватного нотаріуса ОСОБА_3 ОСОБА_4 районного нотаріального округу Полтавської області, треті особи: ОСОБА_5, фізична особа - підприємець ОСОБА_6 про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2018 року позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю " Бурат-Агро" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державний реєстратор приватний нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4 районний нотаріальний округ Полтавської області, треті особи: ОСОБА_5, фізична особа - підприємець ОСОБА_6, де просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40025845 від 06.03.2018р., номер запису про інше речове право:25160292 (спеціальний розділ) про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки площею 4,06 га, розташованої на території Жовтневої сільської ради Решетилвівського району Полтавської області, кадастровий номер :00:009:0123 за суб'єктом: орендар фізична особа-підприємець ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Ухвалою від 25.06.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання з'явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі.

Інші учасники в підготовче судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням відповідача у відпустці. Також направлено відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що реєстраційна дія здійснена на підставі витягу з ДЗК про земельну ділянку, виданого відділом у ОСОБА_4 районі Головного управління Держгеокадасттру у Полтавській області від 26.02.2018. Також за результатами перевірки інформації про наявність або відсутність зареєстрованих речових прав встановлено, що у відділі у ОСОБА_4 районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області було зареєстровано право оренди земельної ділянки між позивачем та ОСОБА_5 терміном на 10 років, тобто до 01.12.2013. Відповідачем зазначено, що реєстрація додаткової угоди від 25.10.2012, укладеної між між позивачем та ОСОБА_5, є недійсною з огляду на вимоги статті 18 Закону України "Про оренду землі".

Від третьої особи ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ПЛ № 022651 від 05.09.1998 йому належить земельна ділянка, щодо якою між ним та ТОВ "Бурат-Агро" укладено договір оренди земельної ділянки від 27.09.2003 терміном на 10 років, реєстрацію якого здійснено 03.12.2003. Оскільки 03.12.2013 строк дії договору закінчився, ОСОБА_5 01.03.2018 уклав договір оренди даної земельної ділянки з ФОП ОСОБА_6, який зареєстровано в подальшому відповідачем. Зазначив, що ним, ОСОБА_5, не укладалася та не підписувалася додаткова угода із ТОВ "Бурат-Агро", а про її існування дізнався, отримавши даний позов. У зв'язку із чим просив залишити позовні вимоги без задоволення.

Третя особа фізична особа - підприємець ОСОБА_6 також надіслав письмові пояснення, в яких зазначив, що при укладенні договору оренди землі із ОСОБА_5 , останнім надано витяг з ДЗК, в якому були відсутні записи про реєстрацію іншого речового права, а договір оренди із ТОВ "Бурат-Агро" припинив свою дію 03.12.2013. Також зазначив, що даний спір підсудний суду загальної юрисдикції та фактично вимоги ґрунтуються на вимогах цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Так, частиною 1 статті 205 вищевказаного розділу Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив проводити підготовче судове засідання за даної явки.

У підготовчому судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про підвідомчість даного спору адміністративного суду.

Представник позивача наполягала на підсудності даного спору адміністративним судам.

Вирішуючи питання про підвідомчість даного спору, суд виходив із такого.

Як встановлено з матеріалів справи приватним нотаріусом ОСОБА_3 зареєстровано договір оренди землі від 01.03.2018, укладений між ОСОБА_5 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 строком на 7 років, номер запису про інше речове право 25160292, про що прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40025845 від 06.03.2018, об'єкт: земельна ділянка площею 4,06 га /а.с. 16/.

ТОВ "Бурат-Агро" звернувся до суду із даним позовом про скасування вищевказаного рішення, оскільки, на думку позивача, відповідачем фактично здійснено подвійну реєстрацію договорів оренди землі.

В обґрунтування посилалися на те, що 27.09.2003 між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки в розмірі 4,06 га, яка належить останньому на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 022651, виданого ОСОБА_4 райдержадміністрацією 05.09.1998 /а.с. 11-12, 44/. Договір укладено на термін 10 років та зареєстровано в Жовтневій сільській раді Решетилівського району Полтавської області, про що зроблено запис в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі № 33 від 03.12.2003 /а.с. 12, зі звороту/.

За змістом позовної заяви та пояснень представника позивача, маючи переважне право для продовження строку дії договору, ними укладено додаткову угоду від 25.10.2010, якою продовжено на 20 років строк дії договору оренди земельної ділянки від 27.09.2003 /а.с. 15/. Додаткова угода зареєстровано в відділі Держкомзему у ОСОБА_4 районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.10.2012 за № 3707 /а.с. 15/.

За змістом письмової відповіді на пояснення третьої особи, залученої до матеріалів справі, позивачем зазначено, що на виконання вищевказаного договору останнім своєчасно та в повному обсязі нараховано та виплачено ОСОБА_5 орендну плату, який приймав вказані кошти, що підтверджується звітами по проводкам, обортно - сальдовими відомостями (за 2015-2017 рік) /а.с. 85-97/.

Оскільки на думку позивача вищевказані договори зареєстровано згідно вимог законодавства, а у відповідача були відсутні підстави для реєстрації аналогічних прав з третьої особою, то позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Поняття суб'єкта владних повноважень визначено у пункті 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно із яким суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори.

Для визначення ознак публічно-правового спору суд повинен встановити, зокрема, наявність матеріально-правових відносин між учасниками спору. Публічно правовий спір може виникати із конституційних, адміністративних, фінансових та інших правовідносин, зміст яких складає, з одного боку, обов'язок органу публічної адміністрації вчинити певний акт на користь особи і з іншого право особи вимагати виконання цього обов'язку від органу публічної адміністрації як від носія владних повноважень. Більш того, особа повинна бути переконана у тому, що такі відносини перебувають у стані порушення норми або права.

Спираючись на норми Конституції, як норми прямої дії, якими визначено зміст прав та свобод, особа має можливість вимагати від держави в особі органів публічної адміністрації належної організації та безпосереднього виконання кореспондуючих обов'язків.

При цьому не будь-яке порушення суб'єктом владних повноважень своїх обов'язків кореспондує праву особи вимагати його припинення. Право на захист (задоволення позову) у особи позивача в межах публічного охоронного відношення виникне за двох умов. По-перше, суд має встановити обов'язок органу влади вчинити певну дію (прийняти рішення). По-друге, має бути доведено правову заінтересованість особи у виконанні цього обов'язку саме на її користь. Закон у вигляді так званої "захисної норми" має гарантувати особі право вимагати від органу публічної адміністрації виконання певного обов'язку на свою користь.

Отже, компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності перелічених органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських повноважень.

В даному випадку вимоги щодо скасування права оренди на земельну ділянку є похідними від спору щодо майнових прав на земельну ділянку, а також у зв'язку із дотриманням умов та порядку укладання цивільно-правової угоди. Відтак, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, оскільки під час надання судом оцінки реєстраційним діям органів державної реєстрації прав на нерухоме майно, виникне питання щодо правомірності укладення цивільно-правової угоди, на підставі якої проведено державну реєстрації права оренди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ОСОБА_7 Верховного суду від 04.04.2018 року справа № 817/1048/16 (номер в ЄДРСР 73304854).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 762,00 грн, який зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю " Бурат-Агро" () з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок) на підставі платіжного доручення № 63 від 17.05.2018.

Керуючись статтями 2, 4, пунктом 2 частини 2 статті 183, 238 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі № 816/2129/18 за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю " Бурат-Агро" до державного реєстратора приватного нотаріуса ОСОБА_3 ОСОБА_4 районного нотаріального округу Полтавської області , треті особи: ОСОБА_5, фізична особа - підприємець ОСОБА_6 про скасування рішення.

Повернути ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю " Бурат-Агро" () з Державного бюджету України сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок) на підставі платіжного доручення № 63 від 17.05.2018.

Роз'яснити, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повний текст складено 27 липня 2018 року.

Суддя Л.О. Єресько