Справа № 804/8477/17
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2018-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

18 квітня 2018 року Справа № 804/8477/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1,
при секретарі судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Дніпро за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити певні дії, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_5 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити певні дії.
Відповідно до позовних вимог, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просить:
Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року відрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 18 січня 2018 року, на підставі клопотання ОСОБА_5, провадження в даній адміністративній справі в частині позовних вимог ОСОБА_7 закрито у звязку з його смертю.
Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позов.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Педставником відповідача також надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Повідомлення про відмову у прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № 04-05/141117/2 від 05.12.2017 року видано позивачу оскільки документи не відповідають вимогам, встановленим законом. Запроектована земельна ділянка частково накладається на земельну ділянку, яка належить на праві власності третій особі - ОСОБА_6В (графічну та семантичну інформацію надаємо в додатку). Тому Відділ у м. Дніпро не має можливості здійснити виправлення відомостей в Державному земельному кадастрі, порушивши при цьому права на земельну ділянку іншого землевласника.
Третя особа, повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи у відповідності до ст. 129 Кодексу адміністративного судочинства України, у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.
Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Вказана земельна ділянка належить Позивачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за № 9392 та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 013503 від 15.10.2012 року. Земельна ділянка зареєстрована в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
06.11.2017 року позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з Повідомленням про виправлення технічної помилки фізичною або юридичною особою у застосуванні системи координат для земельної ділянки по вул. Прибережна, 56 в м. Дніпро та проханням виправити існуючу помилку таким чином, щоб кадастровий номер земельної ділянки співпадав з нею внатурі за місцем фактичного розташування житлового будинку та побудов позивача.
Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 13.11.2017 року № К-277/0-038-268/137-17 позивачу рекомендовано звернутись до землевпорядної організації, з замовленням на виготовлення документації із землеустрою та оцінки земель з виправленими відомостями по вул. Прибережна, 56, а після цього, з виправленою технічною документацією на землю, разом з заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру за формою згідно додатку 37 Порядку повторно звернутись за виправленням помилки в ДЗК.
Повідомленням Державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_10 про відмову в прийняті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру № 04-05/141117/2 від 05.12.2017 року у прийнятті заяви від 25.10.2017 року про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адрескою вул. Прибережна, 56 відмовлено у звязку з тим що документи подані не в повному обсязі/або не відповідають вимогам, встановленим законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є, зокрема, невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Згідно з п.п. 2 п. 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, державний кадастровий реєстратор приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-85 цього Порядку в разі, зокрема, розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.
Також, згідно з п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:
1) поділу чи об'єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об'єднання;
2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру.
Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.
Враховуючи предмет даного спору, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі Zand v. Austria вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з &? ;…&?н; питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів &?;…&?е;. З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Згідно з ч. 1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вжитий у цій процесуальній нормі термін субєкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Таким чином, предметом позову є перевірка правильності формування волі однієї із сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї, що не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.
З наведеного випливає, що спір, предмет якого охоплює перегляд рішення суб'єкта владних повноважень, яким у цій справі є Державний кадастровий реєстратор Відділу у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, стосується відносин щодо користування земельною ділянкою і з посиланням на певні конкретні обставини вказує на його належність до тих спірних правовідносин, які вирішуються за правилами цивільного, а не адміністративного судочинства.
Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного зясування всіх обставин у справі і обовязок субєкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.
Враховуючи характер спірних правовідносин, який є цивільно-правовим і не має ознак публічно-правового спору в розумінні КАС України, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у своїх постановах від 14.06.2016р. у справі №21-41а16 та від 31.05.2016р. у справі №21-678а16.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Крім того, позивачем, при подачі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову, сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., а саме: згідно квитанції ПАТ Таскомбанк" № QS51664801 від 12.12.2017 року.
Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011 року сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях..
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8, 9, п. 2 ч. 2 ст. 183, 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_5 до Державного кадастрового реєстратора Відділу у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити певні дії - закрити.
Повернути з Державного бюджету ОСОБА_5 (номер НОМЕР_1) суму судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. (шістсот сорок грн. 00 коп.), сплачену 12.12.2017 року згідно квитанції ПАТ Таскомбанк" № QS51664801 за подачу позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Роз'яснити , що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтєю 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 20 квітня 2018 року.

Суддя О.В. Врона