Справа № 266/130/18
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року справа №266/130/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Гайдара А.В., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги Поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції Донецької області департаменту патрульної поліції Лебеденко Марини Василівни та Управління патрульної поліції в м.Маріуполі департаменту патрульної поліції України на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року у справі № 266/130/18 (суддя І інстанції - Сараєв І.А. м. Маріуполь Донецької область) за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, заявник) звернувся до Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м.Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. (арк.справи 2,3).

Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено. Постанову серії ЕАА № 251529 від 30.12.2017 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень визнано незаконною та скасовано. Провадження у справі відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. (арк.справи 18,19)

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач - Управління патрульної поліції в м.Маріуполі департаменту патрульної поліції України та поліцейський роти № 2 батальйону управління патрульної поліції Донецької області департаменту патрульної поліції Лебеденко Марина Василівна звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (арк.справи 23-40).

В обґрунтування апеляційної скарги вказано про невірне трактування як позивачем, так і судом обставин справи і, як наслідок, порушення норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що постановою ЕАА № 251529 від 30.12.2017 року відносно ОСОБА_2 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. (арк.справи 8)

Згідно вищевказаної постанови 30.12.2017 р. о 14 год.23 хв. по вул. Латишева, буд 31, м. Маріуполя, водій ОСОБА_2 керував авто «Renault Kengoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та здійснив зупинку ближче ніж 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. 15.9и та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

З посвідчення водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, вбачається, що посвідчення видане 02.12.2017 р., строком дії до 02.12.2047 р.

Відповідно до п. 4 оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА № 251529 від 30.12.2017р., поліцейськими УПП в м. Маріуполі зазначено посвідчення водія ОСОБА_2 НОМЕР_2.

Таким чином, судом встановлено, що при складанні постанови поліцейськими було оглянуто дійсне посвідчення водія ОСОБА_2 НОМЕР_2, що суперечить викладеній фабулі інкримінованого правопорушення, згідно якої позивач не мав при собі посвідчення водія.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 5ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 1ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем та представником відповідача в судовому засіданні не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 126 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивача неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частин 1-4 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційних скарг відповідачів - відсутні.

Враховуючи вищевказане та керуючись статтями 2, 229, 241, 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції Донецької області департаменту патрульної поліції Лебеденко Марини Василівни та Управління патрульної поліції в м.Маріуполі департаменту патрульної поліції України на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року у справі № 266/130/18 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 22 червня 2018 року у справі № 266/130/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не піддягає оскарженню відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: А.В.Гайдар

Судді: І.В.Сіваченко

О.О.Шишов