Справа № 826/395/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 липня 2018 року № 826/395/17

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., при секретарі судового засідання Кириллові М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 2) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича
провизнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

позивач - не прибув,

представники відповідачів - не прибули,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Луньо Іллі Вікторовича, в якому просить визнати протиправними рішення відповідачів та зобов'язати відповідачів вчинити дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 замінено особу відповідача-2 на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачами не було включено його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Артем-Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму грошових коштів у розмірі 198 350,00 грн., яка обліковувалась на особовому рахунку позивача НОМЕР_2 за відсутності на те правових підстав.

Відповідачем-1 подано через канцелярію суду заперечення, в яких зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позбавлений можливості та законних підстав включити позивачів до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, оскільки уповноваженою особу на ліквідацію банку не подано інформацію про позивачів, як вкладників неплатоспоможного банку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.01.2017 зобов'язано відповідачів надати суду до 30.05.2017 письмові заперечення проти позову та вся матеріали, що були або мали бути взяті до уваги про прийнятті рішення, вчиненні дії, допущенні бездіяльності, з приводу яких подано позов. Проте, станом на день прийняття даного рішення жодних документів на виконання вимог вказаної ухвали від відповідача-2 не надходило.

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. З огляду на зазначене, відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції станом на 14.12.2017) суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

26.10.2016 між Публічним акціонерним товариством та ОСОБА_1 був укладений договір банківського рахунку № ПР/ФО/1413/16, відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок НОМЕР_2, на які зобов'язується приймати та зараховувати грошові кошти та здійснювати розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до квитанції № 25_6 від 26.10.2016 позивач вніс на рахунок НОМЕР_3 суму коштів у розмірі 198 350,00 грн. Вказані обставини також підтверджуються випискою по особовому рахунку від 31.10.2016, що була додана позивачем до позовної заяви.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 15.11.2016 № 416-рш/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.11.2016 року № 2447 «Про запровадження тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Артем-Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 16.11.2016 року до 15.12.2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 15.12.2016 року № 492-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.12.2016 року № 2857 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» з 16.12.2016 до 15.12.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження ліквідатора банку.

21.12.2016 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив надати інформацію щодо причин відмови у виплаті коштів, які перебувають на його особовому рахунку відповідно до договору від 26.10.2016 № ПР/ФО/1413/16.

Вказаний лист був отриманий посадовими особами Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» 21.12.2016, що підтверджується відміткою про отримання. Лист аналогічного змісту було направлено позивачем Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З позовної заяви слідує, що відповіді на подані звернення позивач не отримав.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідачів щодо невключення його до переліку вкладників, які мають права на відшкодування вкладів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернувся з відповідним позовом до адміністративного суду.

У подальшому позивачем було подано до суду письмові пояснення, до яких додано повідомлення від 01.03.2017 № 483, відповідно до якого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Луньо І.В. на підставі пунктів 1, 2, 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визнано нікчемним правочин щодо набуття зобов'язань банком перед ОСОБА_1 шляхом оформлення документів та внесенню записів до АБС Банку про операцію по внесенню 26.10.2016 ОСОБА_1 готівкових коштів в сумі 198 350, 00 грн. через касу банку на поточний рахунок НОМЕР_2 без фактичного їх внесення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були частково порушені з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень.

За змістом пункту 7 частини першої цієї статті суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

У свою чергу, згідно із частиною першою статті 4 цього ж Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими частиною другою цієї статті, серед яких, зокрема: ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб'єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб'єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, правовідносини між вкладниками та Фондом щодо формування переліку осіб, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок коштів Фонду, складаються без участі банку. Тому ці правовідносини не стосуються безпосередньо процедури ліквідації банку. Юридичний факт неплатоспроможності банку є лише підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого відшкодування вкладникам.

Наведене свідчить про те, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами, тому його не можна вважати спором у зв'язку з процесом ліквідації банку.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 813/921/16, від 23.05.2018 року у справі № 820/3770/16 та від 27.06.2018 у справі № 804/15260/15.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 26 вказаного Закону вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено перелік випадків за наявності яких Фонд не здійснює відшкодування коштів за вкладами.

Таким чином, вказаний Закон гарантує повернення кожному вкладнику банку суми відшкодування коштів за вкладом, у межах гарантованої суми відшкодування; відмовлено у відшкодуванні коштів за вкладом може бути лише за наявності підстав, передбачених частиною четвертою статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, складання Переліку та загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду регламентовано статтями 26, 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"; Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860

Відповідно до наведених норм вказана процедура включає наступні етапи: формування протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню переліку рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", переліку рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане, переліку рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону (кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак); передача вказаних переліків рахунків уповноваженою особою Фонду до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Листом від 01.03.2017 № 483 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Луньо І.В. повідомив позивача про визнання нікчемним правочину щодо набуття зобов'язань банком перед ОСОБА_1 шляхом оформлення документів та внесенню записів до АБС Банку про операцію по внесенню 26.10.2016 ОСОБА_1 готівкових коштів в сумі 198 350, 00 грн. через касу банку на поточний рахунок НОМЕР_2 без фактичного їх внесення.

Відповідно до зазначеного листа, відповідач-2 стверджує, що правочин визнано нікчемним на підставі пунктів 1, 2, 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Як на обґрунтування нікчемності правочину, у повідомленні зазначено про те, що кошти не було фактично внесено до каси банку, внесення коштів було здійснено з одночасним внесенням інформації про зняття ТОВ "АЛІВІО" готівкових коштів, а також те, що правочин було здійснено в період дії обмежень, встановлених для банку рішенням від 09.08.2016 № 834.

В той же час, відповідачами не доведено, що Публічне акціонерне товариство "Артем-Банк" безоплатно здійснило відчуження майна позивачу; що банк до дня визнання його неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним; або, що банк уклав у межах спірних правовідносин правочин, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання переваг окремим кредиторам чи позивачу; крім того, позивач є вкладником, а не кредитором Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк".

Також, суд звертає увагу, що квитанція від 26.10.2016 № 25_6 є належним доказом внесення коштів позивачем через касу банку, крім того, факт знаходження на рахунку позивача грошових коштів в сумі 198 350,00 грн. також підтверджується випискою по особовому рахунку.

Проведення транзакції працівниками банку за одним й тим самим часом в одній касі одним і тим же касиром не є законною підставою для висновку про нікчемність правочину, оскільки такі підстави не передбачені частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а можуть мати відповідні правові наслідки лише для осіб, що здійснюють операційний супровід клієнтів.

Крім того, суд наголошує, що позивач, як вкладник банку, не повинен нести відповідальність за дії інших осіб - співробітників банку, оскільки позивач не має доступу до проведення операцій із грошовими коштами в банку, навіть за умови неналежного виконання працівниками банку своїх посадових обов'язків.

Щодо дії обмежень, встановлений для Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк", суд звертає увагу, що вказані вимоги та обмеження стосуються діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Під час розгляду справи відповідачем-2 не надано жодних доказів наявності підстав, які наведені у статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", для визнання нікчемної трансакції (правочину) у випадку, який розглядається, як і не надано доказів визнання у встановленому законом порядку недійсною транзакції (правочину).

Позивач у своєму адміністративному позову просить суд визнати неправомірними рішення відповідачів щодо невключення його до Реєстру відшкодувань вкладникам для здійснення виплат ПАТ "Артем-Банк" за Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку від 26.10.2016 № ПР/ФО/1413/16.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, з огляду на зазначене положення та враховуючи встановлення судом факту протиправності рішення відповідача-2 про визнання нікчемним правочину щодо внесення позивачем готівкових коштів в сумі 198 350, 00 грн. на банківський рахунок НОМЕР_2, суд вважає за необхідне задовольнити вказану вище вимогу позивача шляхом визнання протиправним та скасування відповідного рішення відповідача-2 про визнання нікчемним правочину.

Позовні вимоги щодо зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до реєстру вкладників є передчасними та спрямовані на майбутній захист прав та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, оскільки Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складається виключно на підставі інформації, наявної в переліку вкладників, який формується та передається Уповноваженою особою.

Таким чином, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 30.06.2016 по справі №826/25122/15.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до положень пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за №1548/21860, протягом дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку уповноважена особа Фонду може надавати зміни та доповнення до переліків.

Тобто, в даному випадку, відповідач наділений повноваженнями на подання додаткової (уточнюючої) інформації про вкладників, які мають право на відшкодування.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та зобов'язання відповідача-2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни/доповнення до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20.10.2017 №К/800/33749/17 та постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 №825/504/17.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (01042, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" щодо визнання нікчемним правочину щодо внесення 26.10.2016 готівкових коштів в сумі 198 350, 00 грн. на банківський рахунок НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1.

3. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Артем-Банк" Шевченка Андрія Миколайовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію (зміни та доповнення до Переліку рахунків вкладників) про ОСОБА_1 як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування у розмірі 198 350 (сто дев'яносто вісім тисяч триста п'ятдесят) грн. 00 коп. на підставі договору банківського рахунку від 26.10.2016 № ПР/ФО/1413/16 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (в межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.).

4. У решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов