Справа № 817/1091/18
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 липня 2018 р. Справа № 817/1091/18

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренка І.В.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Державної служби України з безпеки на транспорті

про: визнання протиправними та скасування розрахунку та акта,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування розрахунку та акта.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено процедуру здійснення габаритно-вагового контролю, а тому складені 29.03.2018 за його наслідками акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою судді Вінницького окружного адміністративного суду від 15.06.2018 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 10.07.2018/

Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 10.07.2018 відкладено судовий розгляд справи на 26.07.2018/

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, викладені в наданому до суду відзиві, та зазначив, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

29.03.2018 контролюючими особами управління Укртрансбезпеки у Рівненській області на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, затвердженого наказом Укртрансбезпеки від 22.03.2018 № 288, та відповідно до направлення на перевірку від 26.03.2018 № 018746, на 271 км + 330 м а/д Київ-Чоп, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Під час вказаної рейдової перевірки був зупинений транспортний засіб марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1, транспортний засіб належить ОСОБА_3.

За результатами габаритно-вагового контролю вказаного транспортного засобу працівниками управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, на підставі талону про зважування № 297 від 29.03.2018, час друку 12:22 год, встановлено, що навантаження на одиночну вісь становить 13,05 т при нормативно допустимому 11 т, про що складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 29.03.2018 № 0023631 та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.03.2018 № 0008644.

Крім того, посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Рівненській області складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.03.2018 № 054731 та здійснено розрахунок від 29.03.2018 № 644, яким ОСОБА_3 визначена плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 331,29 євро.

Вважаючи такий розрахунок та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів протиправними, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю (підпункти 15, 27 пункту 5 Положення).

Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Частиною другою статті 29 Закону України Про дорожній рух передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

У відповідності до вимог частини четвертої статті 48 Закону України Про автомобільний транспорт у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони.

Відповідно до п. 16 цієї Постанови перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об'єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30.

Згідно з п. 3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як уже зазначалося, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного марки MAN, номерний знак НОМЕР_1, було виявлено, що навантаження на одиночну вісь становить 13,05 т при нормативно допустимому 11 т.

Вказана обставина результатів габаритно-вагового контролю підтверджується талоном про зважування № 297 від 29.03.2018, час друку 12:22 год, на підставі якого, посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Рівненській області складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 29.03.2018 № 0008644.

Потрібно зазначити, що зважування транспортного засобу здійснювалось за допомогою приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA. Вказаний засіб вимірювальної техніки зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за № UA.TR.002.CB.0310-17 та відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та Сертифікату перевірки типу № UA.TR.002.CT.0115-17 Rev.0.

На відповідність метрологічних характеристик вимірювальної техніки вимогам нормативно-технічної документації відповідачем також надано свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки № 17-05113-05.2-12, видане 13.08.2014 (чинне до 30.11.2018), № 17-05219-05.2-7видане 13.08.2014 (чинне до 30.11.2018), № 17-05113-05.2-32, видане 13.08.2014 (чинне до 30.11.2018), сертифікат якості від 06.12.2017 на автомобіль спеціального призначення - мобільний пункт контрою KrASZ-LMZ2MP.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль згаданого вище транспортного засобу з причепом здійснювався технічними засобами, що мають відповідний сертифікат, пройшли метрологічну атестацію та є придатними до застосування.

Відповідно до п. 4 Правил затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відсутність дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксовано в акті проведення перевірки № 054731 від 29.03.2018.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. (далі - Порядок № 879)

Відповідно до пп. 4 п.2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою.

Відповідно до п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Згідно з п. 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

Перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Буквальний зміст пункту 31-1 Порядку № 879 дає підстави стверджувати, що плата за проїзд визначається виходячи з пройденої відстані або відстані, яку перевізник має намір проїхати.

На виконання зазначених вище норм, у зв'язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Рівненській області було складено акт про перевищення транспортними засобом нормативних вагових параметрів від 29.03.2018 № 0023631, акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 29.03.2018 № 054731 та визначено суму плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

В даному випадку, при розрахунку було враховано, що навантаження на одиночну вісь становить 13,05 т при нормативно допустимому 11 т. У процентному відношенні це складає 18,6 % від нормативу. Ставка плати за кожний кілометр відстані складає 0,27 євро.

Що стосується доводів позивача про те, що відповідачем не правильно визначено відстань перевезення, що вплинуло на розрахунок плати за проїзд, то суд зазначає таке.

Позивач наголошує на тому, що в оскаржуваному розрахунку та акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів відповідачем вказано відстань, яку проїхав автомобіль, - 409 км. Разом з тим із даних загальнодоступного сервісу Google maps відстань від міста Чернігова до міста Рівного становить 398 км, а не 409 км, відстань котра була застосована при розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу.

Однак суд вважає, що покликання на такий інтернет - ресурс, як Google maps не можуть слугувати належним доказом про неправильну зазначену відстань при здійсненні розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №644 від 29.03.2018 оскільки на інтернет - ресурсах можливо корегувати відстань, як в сторону зменшення так і в сторону збільшення. А тому такі докази не спростовують висновок відповідача про те, що відстань від Чернігова до Рівного, яку проїхав належний позивачу автомобіль марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 становить 409 км.

Доводи представника позивача на неправомірність спірного розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування з тих підстав, що останній виконано у валюті євро, в той час, коли приписи пункту 3.3 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визнають гривню єдиним законним платіжним засобом в Україні, - відхиляється судом, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджено ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні саме у валюті євро. При цьому абзацом 2 пункту 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Таким чином, враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що процедура здійснення габаритно-вагового контролю здійснена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а оскаржуваний розрахунок є правомірним.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування акта про перевищення транспортним засобом про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів, то суд зазначає таке.

За змістом п. 19 ч. 2 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб'єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк;

Виходячи з вказаної норми, варто зазначити, що акт про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів не містить владних управлінських приписів щодо позивача та не породжує для нього жодних правових наслідків. Акт про перевищення транспортним засобом нормативних параметрів - службовий документ, який є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства. Він містить суб'єктивні висновки особи, яка його склала, щодо виявлених порушень.

Отже, виключно результат реалізації повноваження контролюючого органу (а саме - рішення контролюючого органу, рішення про накладення санкцій, тощо), а не процес реалізації його повноважень може бути об'єктом судового оскарження.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Отже, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб'єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_2)

Державна служба України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, 14, )

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович