Справа № 180/952/18(2-а/180/22/18)
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2018 рокусправа № 180/952/18(2-а/180/22/18)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя: Шлай А.В.

судді: Прокопчук Т.С., Круговий О.О.,

за участю секретаря судового засідання: Горшков В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року (суддя Нанічкіна Н.М) в адміністративній справі № 180/952/18(2-а/180/22/18) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за №119 від 11.05.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову Головного управління Державної фіскальної служби (ДФС) у Дніпропетровській області за № 119 від 11 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. за порушення пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України та абзацу 1 пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровській області від 04 червня 2018 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області подана апеляційна скарга, в якій скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Скаржник стверджує, що він, як відповідач у справі, не мав можливості довести правомірність своїх дій в суді першої інстанції через неповідомлення про розгляд справи. В оскаржуваному рішенні суд не зазначив, що саме порушив податковий орган при винесенні постанови про адміністративне правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану.

У судовому засіданні представник скаржника, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача у судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржену постанову суду першої інстанції без змін.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення № 119 та № 120 від 07 травня 2018 року та постанови № 119 від 11 травня 2018 року порушено вимоги статей 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, не зазначено, які саме правопорушення з числа альтернативних, передбачених у статтях164-1, 165-1 цього Кодексу, вчинено позивачем.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, місце проживання (податкова адреса) згідно свідоцтва про держреєстрацію: Україна, 53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, Південний квартал, 17/10, та 12 березня 2018 року складено акт №11982/04-36-13-05/НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року (а.с.18-34).

26 березня 2018 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заперечення до Акту перевірки №11982/04-36-13-05. від 12 березня 2018 року, за яким просив переглянути висновки вказаного Акту та сформулювати їх у відповідності з чинним законодавством України (а.с.35-38).

06 квітня 2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області позивачу було надано відповідь про результати розгляду заперечення на акт перевірки, згідно якої висновки, викладені в акті перевірки, відповідають вимогам чинного законодавства і заперечення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на акт перевірки залишено без задоволення (а.с.39-41).

12 квітня 2018 року виконуючим обовязки заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_2 на підставі Акту №11982/04-36-13-05/НОМЕР_1 винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2; рішення № НОМЕР_3 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, вимогу про сплату боргу (недоїмки) (а.с.42-44). Також, на підставі вказаного акту головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 складено: протокол про адміністративне правопорушення за № 119 від 07 травня 2018 року за частиною 1 статті 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення пунктів 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України в частині заниження доходу, завищення документально підтверджених витрат та заниження загального оподатковуваного доходу, в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності у загальній сумі 83885,87 грн., а саме: за 2016 рік - 566253,80 грн., за 2017 рік - 27632,07грн. (а.с.16); протокол про адміністративне правопорушення за № 120 від 07 травня 2018 року за частиною1 статті 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення абзацу 1 пункту 2 статті 7 Закону України № 2464-VІ від 08 липня 2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), в результаті чого визначено суму єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування у загальному розмірі 99111,11 грн., а саме: за 2016 рік - 68759,04 грн., за 2017 рік - 30352,07 грн. (а.с.17).

На підставі вказаних протоколів № 119 та № 120 від 11 травня 2018 року виконуючим обовязки заступника начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. (а.с.15).

Судом першої інстанції правильно встановлено характер спірних правовідносин, які регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та обєктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону. За вимогами статті 283 КУпАП постанова за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, імя та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, імя та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Спірною постановою № 119 фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164-1, частиною 1 статті 165- 1 КУаАП.

Суд першої інстанції здійснив аналіз наведених правових норм і зазначив, що диспозиція передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, не ведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку. Диспозиція статті 165-1 КУпАП передбачає притягнення до адміністративної відповідальності за порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» і «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України.

Проте, в спірній постанові не зазначено, яке саме протиправне діяння (бездіяльність) із наведених у ч. 1 ст. 164-1, ч. 1 ст. 165- 1 КУаАП, вчинив позивач.

Згідно протоколів № 119 та № 120 про адміністративне правопорушення, за результатами документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (акт від 12 березня 2018 року № 11982/04-36-13-05/НОМЕР_1) були виявлені правопорушення Податкового кодексу України та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Однак, позивачем до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 26 березня 2018 року подавались заперечення до акту перевірки, а прийняті на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення оскаржені ним як в адміністративному, так і судовому порядку.

Ухвалою від 04 травня 2018 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі № 804/3148/18 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Рішенням від 01 червня 2018 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено, однак відомості про набрання цим рішенням законної сили на час розгляду апеляційної скарги відсутні.

Наведені вище обставини свідчать про те, що висновок про правомірність здійсненних контролюючим органом нарахувань податкових та інших зобовязань за актом документальної планової виїзної перевірки від 12 березня 2018 року має бути здійснено судом за результатами розгляду справи № 804/3148/18.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, грошові зобовязання позивача, визначені відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, рішення та вимога від 12 квітня 2018 року на підставі Акту перевірки за № 11982/04-36-13-05/НОМЕР_1 від 12 березня 2018 року, відповідно до вимог абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України вважаються неузгодженими до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Суд апеляційної інстанції також погоджується с висновком суду першої інстанції про те, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення № 119 та № 120 від 07 травня 2018 року та постанови № 119 від 11 травня 2018 року порушено вимоги статей 256, 283 КУпАП, зокрема, не зазначено, які саме правопорушення з числа альтернативних, передбачених у ст.ст.164-1, 165-1 КУпАП, вчинено позивачем.

Доводи скаржника колегія суддів вважає неспроможними, оскільки рішення суду першої інстанції містить належні обґрунтування підстав його прийняття, а матеріали справи містить докази належного повідомлення сторін про день, місце і час розгляду справи шляхом направлення судової кореспонденції засобами електронного звязку (а.с.60,61).

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року в адміністративній справі № 180/952/18(2-а/180/22/18) - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 17 липня 2018 року і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: А.В. Шлай

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.О. Круговий