Справа № 805/2371/18-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 р. Справа№805/2371/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Ушенко С.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецької області про скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.04.2018 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування розпорядження від 16.02.2018 та зобов'язання здійснити нарахування та виплату пенсії за віком з 01.02.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він до моменту виникнення спірних правовідносин отримував пенсію в статусі внутрішньо переміщеної особи. 15.03.2017 зареєструвався за адресою: Донецька область, м. Селидове, б. 7, кв. 12 (на контрольованій території) та звернувся до установи відповідача із заявою про продовження виплати пенсії. Розпорядженням відповідача від 16.02.2018 виплата йому пенсії призупинена.

У подальшому, листом відповідача № 3036/02 від 27.02.2018 йому роз'яснено, що він має право та повинен звернутися до УСЗН за довідкою внутрішньо переміщеної особи або за письмовою відмовою від видачі такої довідки.

Позивач, посилаючись на положення Конституції України, вимоги Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення" тощо, просить суд скасувати Розпорядження від 16.02.2018 та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії за віком з 01.02.2018.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, у зв'язку з чим 02.05.2018 через канцелярію суду надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що позивач, у розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", є внутрішньо переміщеною особою не зважаючи на зміну місця реєстрації.

Ухвалою суду від 10.04.2018 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до прийняття рішення по справі.

Ухвалою суду від 27.04.2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.05.2018 року.

Ухвалою суду від 25.05.2018 відкладено розгляд справи № 805/2371/18-а до 19.06.2018.

19.06.2018 розгляд справи відкладено до 26.06.2018.

Ухвалою суду від 26.06.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.07.2018.

Позивач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи через канцелярію суду не надав.

Відповідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вкладене, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач в даних правовідносинах є суб'єктом владних повноважень у відповідності до приписів п.7 ч.1 ст.4 КАС України.

Відповідно до посвідчення, ОСОБА_1 має право на одержання пенсії за віком.

Згідно Довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 24.12.2014 №, ОСОБА_1 постійно проживав у АДРЕСА_2 і перемістився з тимчасово окупованої території в с. Тернівка, вул. Леніна, б. 4.

З довідки УСЗН Селидівської міської ради Донецької області від 12.10.2016 № вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживав у АДРЕСА_2 і перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_3.

23.03.2017 позивач звернувся до установи відповідача із заявою про виплату пенсії та, як вбачається з матеріалів пенсійної справи та не заперечується сторонами, отримував її до 01.02.2018.

Розпорядженням Селидівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.02.2018 припинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2018. Зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрований в паспорті на підконтрольній українській владі території з 15.03.2017 та реєстрація згідно Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, відсутня.

Відповідач, у відповідь на звернення позивача, листом від 27.02.2018 № 3036/02 повідомив, що внутрішньо переміщена особа не втрачає свого статусу з підстав зміни місця реєстрації. Водночас, дана особа має право за власним бажанням подати заяву до УСЗН про відмову від довідки ВПО. Враховуючи зазначене, виплата пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2018 призупинена. Для поновлення виплати пенсії позивачу необхідно звернутися до відповідача та подати заяву та діючу довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або відмову у реєстрації внутрішньо перемішеної особи, яка винесена УПСЗН.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право на соціальний захист, а саме на отримання пенсії гарантовано Конституцією України та чинними нормативно-правовими актами України.

Згідно статті 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Стаття 4 Закону № 1058-ІV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України № 1058-ІV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення відповідачем про припинення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком не приймалось, а отже правові підстави для вчинення дій щодо припинення виплати пенсії у відповідача відсутні.

Посилання представника Управління на положення Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", а також на Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, суд не приймає до уваги, з огляду на те, що вказані постанови не є законом, а є підзаконними нормативно-правовими актами, які мають нижчу юридичну силу, що значно звужує встановлене законодавством право на отримання пенсії позивачем, а тому право позивача на отримання пенсії було безпідставно порушено.

Отже, зазначені відповідачем підстави не є належними для припинення пенсійних виплат в розумінні статті 49 Закону № 1058.

При таких обставинах суд, виходячи з пріоритетності норм, застосовує вимоги ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та не приймає до уваги доводи відповідача щодо необхідності застосування норм постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування Розпорядження Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.02.2018 та зобов'язання Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.02.2018.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб'єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вже було зазначено вище, судом при відкритті провадження у справі ухвалою від 10.04.2018 було задоволено клопотання позивача та відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2-15, 31-32, 72-80, 160-161, 168, 171, 173-183, 192-198, 210, 223-225, 227-229, 241-246, 250-251, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (85400, м. Селидове, вул. Героїв праці 6, ) про скасування розпорядження та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Розпорядження Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (85400, м. Селидове, вул. Героїв праці 6, ) від 16.02.2018 про припинення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.02.2018, - скасувати.

Зобов'язати Селидовське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (85400, м. Селидове, вул. Героїв праці 6, ) поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) виплату пенсії за віком з 01.02.2018.

Стягнути з Селидовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (85400, м. Селидове, вул. Героїв праці 6, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 0001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 820019, отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.07.2018.

Суддя Ушенко С.В.