Справа № 415/2712/18
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року справа №415/2712/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В., Гайдара А.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 25 червня 2018 р. у справі № 415/2712/18 (головуючий І інстанції Фастовець В.М.) , яке складене в повному обсязі 25 червня 2018 року у м.Лисичанську Луганської області, за позовом ОСОБА_2 до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по-тексту позивач) звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 (далі по-тексту відповідач, апелянт) у якому просив суд визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП протиправними, скасувати постанову серії АР№476638 від 11.04.2018 р., провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області адміністративний позов задоволено. Визнано дії поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області ДПП ОСОБА_1 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП незаконними та скасовано постанову серії АР№476638 від 11.04.2018 р. поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Луганській області ДПП ОСОБА_1 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч.2ст.122КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення.

Судове рішення першої інстанції обґрунтовано тим, що рух без увімкнених світлових сигналів не утворює складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст.122 ч.2 КУпАП України.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернувся до Донецького апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги було зазначено, що факт порушення п.9.8 ПДР України, абз.2 якого передбачає, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Тобто позивачем не дотримано вимоги користування зовнішніми освітлювальними приладами в період з 1 жовтня по 1 травня.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 11 квітня 2018 р. відповідачем відносно позивача протиправно було складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АР №476638, за вчинення правопорушення передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_2 11.04.2018 р. о 16 год. 45 хв. у м.Сєвєродонецьку, біля зупинки «Аміак», у бік м.Лисичанську, керував автомобілем MERSEDES-BENS E-200, д.н.з. НОМЕР_2, за городом, без ввімкнутого ближнього світла фар, чим порушив п.п. 9.8 ПДР України.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Аналізуючи оскаржувану постанову вбачається, що вона була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4, 5 ст. 258 КУпАП.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України (далі-КАСУ) встановлено, а саме ст.72-90, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Зі змісту відеозапису наданого відповідачем, вбачається, що позивач 11 квітня 2018 року, який керував транспортним засобом " MERSEDES-BENS E-200, д.н.з. НОМЕР_2, не ввімкнувши ближнє світло фар, та був зупинений відповідачем, оскільки порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

У відповідності до п.9.8 Правил дорожнього руху України з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В той же час ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Тобто вказана норма передбачає у тому числі відповідальність за такі склади правопорушень як:

- порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку;

- використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Пунктом 9.1 Правил дорожнього руху встановлено, що попереджувальними сигналами є:

а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою;

б) звукові сигнали;

в) перемикання світла фар;

г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби;

ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда;

д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає, що дизпозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення користування попереджувальними сигналами, які використовуються при початку руху чи його зміні.

Тобто цей склад правопорушення стосується використання попереджувальних сигналів, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не довів наявність в діях ОСОБА_2 порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що рух без увімкнених світлових сигналів не є порушенням технічних стандартів і також не утворює складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст.122 ч.2 КУпАП України.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що у постанові про адміністративне правопорушення зазначено наявність порушення за п.9.8 Правил дорожнього руху, однак не зазначено що саме порушив ОСОБА_2 відповідно до диспозиції ч.2 ст.122 КУпАП.

Так ч.2 ст.122 КУпАП передбачає, відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Тобто зазначена норма містить дванадцять самостійних складів правопорушень, за які передбачена відповідальність.

Враховуючи, що постанова про адміністративне правопорушення не містить склад правопорушення передбаченого ч.2 статті 122 КУпАП, суд самостійно не може визначити за яке саме правопорушення був притягнутий до відповідальності ОСОБА_2

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не довів винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції який дійшов висновку про протиправність прийнятої постанови про адміністративне правопорушення.

Статтею ст.316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Повне судове рішення складено та підписано 30 липня 2018 року.

Керуючись статями 272, 286, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 25 червня 2018 р. у справі № 415/2712/18-залишити без задоволення.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 25 червня 2018 р. у справі № 415/2712/18- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.О.Шишов

Судді І.В. Сіваченко

А.В.Гайдар