Справа № 215/2091/18(2-а/215/106/18)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"18" липня 2018 р. м. Дніпро справа № 215/2091/18
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 25 травня 2018 р. (суддя Квятковський Я.А., м. Кривий Ріг)

у справі № 215/2091/18

за позовом ОСОБА_1

до держави Україна в особі голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради

про визнання протиправною бездіяльності, притягнення до адміністративної відповідальності та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

У травні 2018 року позивач звернувся суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилася у порушенні механізму, порядку шаблону розгляду заяви позивача від 06.04.2018 р. відповідно до порядку ст. 7, 18, 19 Закону України "Про звернення громадян", ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України "Про державну службу";

- притягнути до адміністративної відповідальності і зобов'язати державу Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів вжити заходів для забезпечення позивача довідками у 5 екземплярах для судової влади про надання позивачем соціальної послуги інваліду із зазначенням паспортних даних та ступеню рідства;

- захистити права позивача бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 06.04.2018 р. та права, викривати недоліки в роботі держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради для впливу на поліпшення роботи установи для захисту прав і законних інтересів шляхом їх визнання окремим пунктом рішення.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 25 травня 2018 р. позов передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки відповідно до статей 19, 22 КАС України окружним адміністративним судам підсудні публічно-правові спори, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що встановлення судом правового статусу суб'єктів спірних правовідносин, правової природи відповідача не перешкоджали суду відкрити провадження. Судом жодним чином не обґрунтована правова природа відповідача при вирішенні питання про відкриття провадження, яка не створює суду об'єктивних перешкод на стадії прийняття рішення про відкриття провадження. Повноваження відповідача закріплені саме в Конституції України та статуті закладу, який розташований на території, підвідомчій Тернівському райсуду.

Суддя без процесуальних дій визначив помилкові підстави, межі повноважень та спосіб дій відповідача, встановив помилковий характер спору, правовий статус та правову природу відповідача, яка не відповідає дійсності, особу відповідача.

Зазначає, що відповідно до ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача, а у ч. 2 зазначено, що у разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

Місцевим загальним судам підсудні адміністративні справи з приводу бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (п.1 ч.1 ст.20 КАС України), що є предметом позову. У вимозі №2 позивач просив притягнути до адміністративної відповідальності відповідача. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням (ч.2 ст.26 КАС України).

За таких умов, висновок суду про те, щоб передати позов до окружного адміністративного суду, а також посилання на статті 7, 19, 20, 29 КАС України створює штучні перешкоди для вирішення адміністративної справи у розумний строк.

Зазначає, що не мав змоги заявляти клопотання і відводи, давати усні та письмові пояснення, доводи та заперечення, подавати заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, висловлювати свою думку з питань, які виникають під час розгляду справи, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, оскільки не знав про дату, час і місце судового розгляду справи. Суддя не додержався вимог ст.44 КАС України і не надав можливості скористатися правами та обов'язками відповідно до ст.47 КАС України. Ухвала не відображає відповідно до ст.9, п.1 ч.1 ст.20, ч. 1, 2 ст.25, ч.2 ст.26, ст.78, 90, 242 КАС України оцінку обставин щодо наведених позивачем правових підстав із посиланням на відповідні норми права, не надана оцінка цим аргументам, не враховані висновки, викладені в постановах Пленуму ВАСУ, Верховного Суду, Закону України "Про міжнародні договори України".

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти рішення про направлення справи до належного суду для розгляду.

Відзиву на вказану апеляційну скаргу до суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 25 травня 2018 р. суд першої інстанції дійшов висновку про направлення справи до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки:

- відповідно до статей 19, 22 КАС України окружним адміністративним судам підсудні публічно-правові спори, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування;

- позивач звернувся до держави України в особі Голови виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання протиправною бездіяльності, притягнення до адміністративної відповідальності та зобов'язання вчинити певні дії;

- відповідно до положень п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Колегія суддів частково погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що "фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)".

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Отже, розгляд справи неналежним судом буде порушенням принципу верховенства права в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В пункті 2 позову позивач не оскаржує рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а просить притягнути до адміністративної відповідальності відповідача, тому посилання позивача на положення п.1 ч.1 ст.20 КАС України є безпідставним.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначені положення КАС України суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п.4 ч.1 ст.320 КАС України є підставою для скасування в цій частині ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи в частині позовних вимог про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо іншої частини позовних вимог колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо їх підсудності окружному адміністративному суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

Питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, розглядається судом у порядку письмового провадження або, за ініціативою суду, в судовому засіданні. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання (ч. 5 ст. 29 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов'язані з виборчим процесом чи процесом референдуму;

3) адміністративні справи, пов'язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (ч.2 ст.20 КАС України).

Отже, суд першої інстанції правильно визначив предметну підсудність справи окружному адміністративному суду.

Також судом першої інстанції правильно застосовано аналогію закону, оскільки КАС України не визначено наслідки порушення предметної підсудності. Отже, саме п.2 ч.1 ст.29 КАС України є підставою для передачі справи до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в цій частині позовних вимог позивача.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на положення ст.25 та ст.26 КАС України є безпідставними, оскільки положення цих статей КАС України не поширюються на спірні правовідносини у цій справі.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги у зв'язку із порушенням судом першої інстанції норм процесуального права та скасування ухвали суду першої інстанції в частині вирішення питання про передачу справи за належною підсудністю в частині позовних вимог позивача про притягнення до адміністративної відповідальності відповідача з направленням справи в цій частині позовних вимог позивача до суду першої інстанції для продовження розгляду. В іншій частині ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 29, 243, 250, 311, 315, 320, 321, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 25 травня 2018 р. у справі №215/2091/18 скасувати в частині вирішення питання про передачу справи за належною підсудністю в частині позовних вимог ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради.

Адміністративну справу № 215/2091/18 в частині позовних вимог ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності держави Україна в особі виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18.07.2018 року.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: С.М. Іванов