Справа № 755/18990/17
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача (комісаріат) - Ткаченко Т.Г.,

представника відповідача (МОУ) - Дорожинска А.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що він генерал-лейтенант у відставці, інвалід другої групи, ветеран війни у В`єтнамі, проходив військову службу у Міністерстві Оборони України, на посаді начальника інженерних військ Збройний сил України начальника Головного управління Генерального штабу Збройний Сил України. На той час ця посада відносилася до осіб керівного та начальницького складу Міністерства Оборони України. За посадовим окладом та військовим званням прирівнювалася до аналогічної посади начальника Головного Управління заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України. В 1997 році він вийшов у відставку за станом здоров`я та перебуває на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» відбулося збільшення грошового забезпечення окремих категорій керівного складу відповідно до додатку № 1. У цьому додатку визначено посадовий оклад начальника Головного управління заступника начальника Генерального Штабу Збройних Сил України. Однак, підвищення його пенсії не відбулося, уповноважений комісаріату не надав довідку про розмір його посадового окладу. У зв`язку з чим просив визнати за ним право на перерахунок пенсії згідно постанови КМУ № 718 від 19.10.2016 року, зобов`язати комісаріат надати довідку до пенсійного фонду прирівнявши посадовий оклад до аналогічної посади заступника начальника Генерального Штабу Збройних Сил України, зобов`язати пенсійний фонд здійснити перерахунок пенсії. Згідно заяви від 20.04.2018 року просив визнати за ним право на перерахунок пенсії згідно постанови КМУ № 718 від 19.10.2016 року, зобов`язати Міністерство оборони України надати необхідні дані для включення його у список для перерахунку пенсії, здійснити виплату, здійснити перерахунок та виплату збільшеної пенсії, надіслати до Міністерства оборони України довідку про збільшення пенсії.

В судовому засіданні позивач підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник Київського міського військового комісаріату позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні представник Міністерства оборони України позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Підтвердив, що саме Міністерство готує список, однак чи прирівнюється зазначена позивачем посада і до якої саме, не відомо.
В судове засідання представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином.
Вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Даний позов подано до суду 13.12.2017 року. Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2017 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду.

20.02.2018 року представник Київського міського військового комісаріату подав відзив на позов.
20.02.2018 року ухвалою суду залучено до участі у справі у якості відповідача Міністерства оборони України.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (надалі також Закон № 2262-ХІІ.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, державні органи у п`ятиденний термін після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, повинен повідомити про це Пенсійний фонд України, який повідомляє у п`ятиденний термін з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в областях та м. Києві про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління ПФУ складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір ротового забезпечення для перерахунку пенсії.

На виконання указаних нормативно-правових актів, командування Міністерством оброни України через Київський міський військовий комісаріат, на підставі списків поданих головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на осіб визначених даною постановою, були підготовлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії для такої категорії осіб начальницького складу та направлені до головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для проведення перерахунку пенсії, але позивач в ці списки не увійшов.

При зверненні до відповідних службових осіб головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу повідомлено, що в списки для такої категорії осіб для перерахування пенсії він не увійшов, оскільки був звільнений з посади, яка не зазначена в додатку до Постанови КМУ № 18 від 19.10.2016 року.

Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів, а тому звернувся до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ є положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно з ч.4 ст. 63 положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

29 грудня 2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23 грудня 2015 № 900-VIII.

Статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком
Постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» від 19.10.2016 року № 718 (надалі також - Постанова №718) були затверджені нові розміри посадових окладів для окремих категорій посад військовослужбовців та осіб начальницького складу, які займають керівні посади, встановлена надбавка за інтенсивність служби в розмірі до 100% посадового окладу, премія відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання військовослужбовців та осіб начальницького складу відповідного органу, грошова допомога на оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення. Умови грошового забезпечення, визначені цією Постановою, застосовуються з 01.05.2016 року.

Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (надалі також - Порядок № 45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій, проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до п. 2 Порядку № 45 державні органи у п`ятиденний термін після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, повинен повідомити про це Пенсійний фонд України, який повідомляє у п`ятиденний термін з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в областях та м. Києві про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління ПФУ складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Міністерством оборони України через Київський міський військовий комісаріат, на підставі списків поданих ГУ ПФУ в м. Києві на осіб визначених Постановою № 718, були підготовлені довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії для категорії осіб начальницького складу та направлені до ГУ ПФУ в м. Києві для проведення перерахунку пенсії.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві щодо перерахунку пенсії, проте йому було роз`яснено, що в списки до такої категорії осіб для перерахування пенсії він не увійшов, оскільки був звільнений з посади, яка не зазначена в додатку до постанови № 718.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою та третьою статті 9 Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Цим же Законом гарантовано право військовослужбовців на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та надання допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу» № 1294 від 07.11.2007 року упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (п. 3 цієї постанови) та визначені порядок виплати військовослужбовцям зазначеної грошової допомоги на оздоровлення.

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Зазначені допомоги є одноразовими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Положення Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У ст. 22 Конституції України зазначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99, загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Пленум Верховного Суду України у пункті 19 своєї Постанови від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснив, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (пункт 1), Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.

Зокрема, у справах «Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S.A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 року, серія А, N 332, с. 21, п. 31; пункт 21 рішення ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України»).

Окрім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Будченко проти України» (заява №38677/06) зазначив (п.п.38-40) про те, що відсутність механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання у право особи за ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v.Ukraine) від 26 вересня 2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу.

Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Отже, статтю 1 зазначеного Першого протоколу слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Правомірні очікування виникають в особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала всі підстави вважати таке рішення дійсним і розраховувати на певний стан речей.

Тобто, в зазначених рішеннях Європейський суд з прав людини встановив, що наявність «правомірних (законних) очікувань» є передумовою для відповідного захисту. У свою чергу умовою наявності «правомірних очікувань» у розумінні практики ЄСПЛ є достатні законні підстави. Інакше кажучи, «правомірні (законні) очікування» - очікування можливості здійснення певного права як прямо гарантованого, так і опосередкованого, у разі якщо особа прямо не виключена з кола осіб, хто є носіями відповідного права.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 зазначив, що «невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави», а встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є «складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права».

В рішенні від 11.10.2005 року № 8-рп/2005 Конституційний Суд України чітко визначив критерії, за якими можливо встановити, чи відбулося таке звуження: «звуження обсягу прав та свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав та свобод, тобто їх кількісні характеристики».

Звертаючись до суду, позивач просить поновити його порушене право та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію враховуючи розмір посадового окладу , прирівнявши його до аналогічної посади начальника Головного Управління заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі не довели правомірності підстав відмови позивачу в здійсненні перерахунку та виплати пенсії, а тому його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського міського військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу».

Зобов`язати Міністерство оборони України надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві необхідні дані щодо включення ОСОБА_1 в список осіб, пенсії яким підлягають перерахунку на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу» з часу виникнення права на перерахунок.

В інших частинах позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 30.07.2018 року.

Суддя: