Справа № 805/2553/18-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2018-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 р. Справа№805/2553/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ушенка С.В.,

при секретарі судового засідання - Гуменному М.А.,

за участю

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

представника відповідача - Ярової С.Е. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2016 № , податкової вимоги форми «Ф» від 27.12.2016 № 1480-17,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказу від 31.08.2016 № 272 про проведення фактичної перевірки, акту (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами від 02.09.2016 № 33/05/10/40/, рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2016 №, податкової вимоги форми «Ф» від 27.12.2016 № 1480-17.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.04.2018 відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.05.2018 у справі здійснено заміну неналежного відповідача - Головного управління ДФС у Донецькій області на належного - Державну податкову інспекцію у місті Дружківці Головного управління ДФС у Донецькій області.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.07.2018 позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання протиправними та скасування наказу від 31.08.2016 № 272 про проведення фактичної перевірки та акту (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, від 02.09.2016 № 33/05/10/40/ залишено без розгляду.

Таким чином, суд розглядає справу в межах позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2016 № та податкової вимоги форми «Ф» від 27.12.2016 № 1480-17.

07.06.2018 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.06.2018.

21.06.2018 судовий розгляд справи відкладено до 12.07.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 31.08.2016 відповідачем була проведена фактична перевірка торгівельного павільйону, що розташований за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Космонавтів, район будинку № 59, в якому здійснювала господарську діяльність позивач, за результатами якої складено акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами № 33/05/10/40/ від 02.209.2016.

На підставі зазначеного акту відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2016 № та 27.12.2016 сформована податкова вимога форми «Ф» № 1480-17.

Позивач вважає вказані рішення відповідача такими, що не відповідають діючому законодавству, оскільки їй та продавцю павільйону копія наказу про призначення перевірки та направлення на перевірку не пред'являлись, працівниками податкового органу було повідомлено, що перевірка стосується оформлення трудових відносин з працівниками.

Зазначає, що перевірка проведена з порушенням п. 81.1 ст. 81 та п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), наказ про призначення перевірки є недійсним, оскільки не скріплений печаткою контролюючого органу.

Крім того, позивач вказує на те, що ані вона, ані продавець ніяких пояснень не надавали, акт перевірки нею не підписувався. Оскільки наказ про проведення перевірки та акт перевірки не відповідають вимогам ПКУ, - прийняті на їх підставі рішення контролюючого органу є незаконними.

Відповідач заперечував проти позовних вимог в цій частині і 30.05.2018 надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив про невідповідність доводів позивача фактичним обставинам справи та наголошував на законності прийняття спірних рішень.

Крім того, відповідачем 12.07.2018 до суду надані письмові пояснення, в яких ним зазначено, що наказ про проведення перевірки дійсно не має відбитку печатки контролюючого органу, однак, оскільки він має одноразове застосування та вичерпує свою дію фактом виконання, то після проведення перевірки права платника податків можуть порушувати тільки її наслідки.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, надала пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на адміністративний позов та письмових поясненнях, і просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши в судовому засіданні всі обставини справи і перевіривши їх наявними в ній доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (84200, АДРЕСА_2) 11.06.2003 зареєстрована як фізична особа - підприємець, перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у м. Дружківці ГУ ДФС у Донецькій області.

Відповідач - Державна податкова інспекція у м. Дружківці ГУ ДФС у Донецькій області є суб'єктом владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно регулювання спірних питань в контексті даного спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

До повноважень відповідача належить, зокрема, застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів господарювання за порушення вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

31.08.2016 працівниками відповідача згідно наказу від 31.08.2016 № 272 «Про проведення фактичної перевірки», відповідно до направлень на перевірку від 31.08.2016 № 245 та № 246 проведено фактичну перевірку у торгівельному павільйоні, що розташований за адресою: Донецька область, м.Дружківка, район будинку № 59, в якому здійснювала господарську діяльність ОСОБА_1, в ході якої здійснено контрольну розрахункову операцію та придбано одну пляшку пива «Балтика 7 Преміум», місткістю 0,5 літра за ціною 14 грн. 85 коп.

За результатами перевірки складено акт контрольно-розрахункової операції б/н від 31.08.2016 та акт (довідку) № 33/05/10/40/НОМЕР_2 від 02.09.2016 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами.

В ході перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: реалізація алкогольних напоїв без одержання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями. Облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації відсутній.

На підставі зазначеного акту відповідачем прийнято рішення про застосування до ФО-П ОСОБА_1 фінансових санкцій від 20.10.2016 № , яким на підставі абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення вимог ст. 15 наведеного Закону застосовано штраф у сумі 17000 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Зазначене рішення було направлено на адресу позивача, однак установою поштового зв'язку повернуто відправникові у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

У відповідності до п. 58.3. ст. 58 ПКУ, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином спірне рішення відповідача вважається належним чином врученим, а отже є узгодженим.

27.12.2016 у зв'язку із несплатою позивачем боргу відповідачем сформовано податкову вимогу форми «Ф» № 1480-17 на суму 17000 грн., яку також направлено на адресу позивача, однак установою поштового зв'язку повернуто відправникові у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно п. 59.1. ст. 59 ПКУ, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Таким чином спірна податкова вимога відповідача також вважається належним чином врученою, а отже є узгодженою.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абзацом 5 частини 2 статті ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення вимог ст. 15 даного Закону до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів за здійснення оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.

Відповідно до акту перевірки, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації у позивача був відсутній.

Відповідно до п. 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою КМУ від 02.06.2003 № 790, однією з підстав для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб'єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Факт правопорушення підтверджуються матеріалами перевірки.

Крім того, в обгрунтування позовних вимог позивач в якості порушення встановленого Податковим кодексом України порядку проведення фактичних перевірок вказав на не вручення наказу про призначення перевірки та направлення на перевірку. Крім цього зазначив, що в наказі про призначення перевірки податковим органом не вказані підстави для її проведення та він не містить відбитку печатки контролюючого органу.

Суд не приймає зазначених доводів позивача до уваги, оскільки вони не відповідають обставинам, встановленим в ході судового розгляду, та матеріалам адміністративної справи.

Так, факт вручення суб'єкту господарювання ОСОБА_1 особами, які проводили перевірку, наказу про призначення перевірки та направлень на перевірку підтверджується наявними в матеріалах справи направленнями на перевірку від 31.08.2016 № 245 і № 246.

В наказі про проведення фактичної перевірки від 17.02.2012р. № 587 в якості підстави для проведення перевірки зазначена ст. 80 Податкового кодексу України. Відповідно до п. 80.2. зазначеної статті, фактична перевірка може проводитись хоча б за наявності однієї з обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Представником відповідача в ході судового розгляду справи не заперечувався факт відсутності відбитку печатки контролюючого органу на наказі про проведення перевірки.

Згідно п. 81.1. ст. 81 ПКУ, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Таким чином, виходячи з аналізу вищенаведених правових норм, суд приходить до висновку, що пред'явлення відповідачем перед проведенням фактичної перевірки наказу, який не містив печатки контролюючого органу, є підставою для недопущення платником податків працівників контролюючого органу до здійснення перевірки.

Оскільки позивачем працівники контролюючого органу були допущені до перевірки, невідповідність наказу вимогам п. 81.1 ст. 81 ПКУ не впливає на законність рішення, прийнятого контролюючим органом за результатами такої перевірки.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2. ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено наданими відповідачем належними доказами, наявними в матеріалах справи, вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» позивачем на час проведення перевірки не були дотримані.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, доведений факт порушення позивачем вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» щодо роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії, за що застосовані фінансові санкції в сумі 17000 грн.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем в судовому засіданні доведено, що оскаржувані рішення та податкова вимога прийняті законно, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено, а при відкритті провадження у справі позивачеві було відстрочено сплату судового збору до прийняття рішення у справі, - судовий збір у сумі 1409,60 грн. підлягає стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-8, 10, 19, 72, 90, 132, 191, 241-246, 255, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (84200, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2) до Державної податкової інспекції у м. Дружківка Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 26; ) про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 20.10.2016 № , податкової вимоги форми «Ф» від 27.12.2016 № 1480-17 - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (84200, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 0001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 820019, отримувач - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23 липня 2018 року.

Суддя Ушенко С.В.