Справа № 803/1010/18
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року ЛуцькСправа № 803/1010/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 07 червня 2018 року звернулися в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправними та скасування повторних відмов, наданих на заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, листами від 11 квітня 2018 року №31-3-0.32-2649/2-18, №31-3-0.32-2650/2-18, №31-3-0.32-2648/2-18, та зобовязання прийняти рішення (наказ) про надання дозволу ОСОБА_1 (заява реєстраційний номер Я-4160/0/5-17 від 29 червня 2017 року), ОСОБА_2 (заява реєстраційний номер Я-4156/0/5-17 від 29 червня 2017 року) та ОСОБА_3 (заява реєстраційний номер Я-4159/0/5-17 від 29 червня 2017 року) на розроблення документації із землеустрою, щодо відведення земельних ділянок у власність та надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, щодо поділу земельної ділянки площею 16,2911 га кадастровий номер :01:003:0354, для ведення особистого селянського господарства, кожна, площею 2,0 га, які розташовані на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району у відповідності до вимог Конституції України та Земельного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі №803/1067/17 зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повторно розглянути заяви позивачів від 29 червня 2017 року Я-4160/0/5-17, Я-4156/0/5-17, Я-4159/0/5-17 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 16,2911 га, кадастровий номер :01:003:0354 для ведення особистого селянського господарства, кожна, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації. Однак, відповідач листами від 11 квітня 2018 року №31-3-0.32-2649/2-18, №31-3-0.32-2650/2-18, №31-3-0.32-2648/2-18 повторно відмовив позивачам в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, оскільки бажані земельні ділянки відсутні в переліку земельних ділянок, який формується відповідно до Стратегії удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення». Позивачі вважають таку відмову протиправною, оскільки вона суперечить вимогам статті 118 Земельного кодексу України, якою встановлено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі частини четвертої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У відзиві на позов від 02 липня 2018 року представник відповідача його вимог не визнав, мотивуючи тим, що 07 червня 2017 року змінився порядок передачі земель державної власності у власність громадян, оскільки Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення», відповідно до якої органи Держгеокадастру формують перелік земельних ділянок та визначають площу, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області. Переліком земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІІ кварталі 2018 року на території Волинської області не передбачено виділення земельних ділянок у власність громадян в межах Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, у звязку з чим позивачам було відмовлено у задоволенні заяв. У цьому випадку, місце розташування земельних ділянок, щодо яких звернулися позивачі, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Просив в задоволенні позову відмовити.

Однак, як вбачається із відзиву на позов від 02 липня 2018 року він не підписаний представником Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, а тому не береться судом до уваги.

У поданих до суду позивачами відповіді на відзив від 09 липня 2018 року та відповідачем запереченнях на відповідь на відзив від 12 липня 2018 року учасники справи підтвердили власну правову позицію, не погодившись із доводами протилежної сторони.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 29 червня 2017 року звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області із письмовими заявами за вхідними Я-4160/0/5-17, Я-4156/0/5-17, Ф-4159/0/5-17 про надання їм дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 16,2911 га, кадастровий номер :01:003:0354 для ведення особистого селянського господарства кожна площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації.

Відповідач листами від 12 липня 2017 року за вих. №№Я-4160/0-2786/0/6-17, Я-4156/0-2788/0/6-17, Ф-4159/0-2784/0/6-17 повідомив позивачів про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення» Управлінням сформовано перелік земельних ділянок, які мають надаватись безоплатно у власність громадянам протягом ІІІ кварталу 2017 року, який розміщено на офіційному сайті відповідача. Оскільки у зазначеному переліку відсутні земельні ділянки в межах Рожищенського району, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачам у власність для ведення особистого селянського господарства не є можливим.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать приписам чинного законодавства, позивачі звернулися із позовом до суду.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року у справі №803/1067/17 зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Волинській області повторно розглянути заяви позивачів від 29 червня 2017 року Я-4160/0/5-17, Я-4156/0/5-17, Я-4159/0/5-17 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 16,2911 га, кадастровий номер :01:003:0354 для ведення особистого селянського господарства кожна площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації.

11 квітня 2018 року відповідач повторно розглянув заяви позивачів від 29 червня 2017 року та повідомив, що оскільки у переліку земельних ділянок, які мають надаватись безоплатно у власність громадянам протягом ІІ кварталу 2018 року відсутні земельні ділянки на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачам у власність для ведення особистого селянського господарства не є можливим.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суб'єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 116 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Статтею 118 Земельного кодексу України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до змісту частини шостої цієї статті громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_4 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із положеннями частини сьомої вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відмова у наданні дозволу з інших підстав не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи позивачам відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у звязку з тим, що вказані ними земельні ділянки відсутні у переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам у ІІ кварталі 2018 року на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, тобто з підстав не передбачених Земельним кодексом України, що в свою чергу свідчить про протиправність відмови відповідача надати їм такі дозволи.

Щодо посилання відповідача на Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року №413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення» (далі Стратегія), то таке є безпідставним, оскільки вона не визначає додаткових підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а затверджена з іншою метою створення сучасної, прозорої і дієвої системи управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності, спрямованої на забезпечення захисту інтересів суспільства (насамперед учасників антитерористичної операції), територіальних громад та держави, а також раціонального та ефективного функціонування сільськогосподарських регіонів з урахуванням потреб розвитку населених пунктів, запобігання деградації земель, необхідності забезпечення продовольчої безпеки держави.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога позивачів визнати протиправними та скасувати відмови Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, викладені в листах від 11 квітня 2018 року №31-3-0.32-2649/2-18, №31-3-0.32-2650/2-18, №31-3-0.32-2648/2-18, щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Водночас, обираючи правильний спосіб захисту порушених прав позивача, суд враховує, що відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 ОСОБА_4 Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

У рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року суд вказав, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців.

Закон вимагає, щоб він був доступний для особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї, та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. В національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гавенда проти Польщі» від 14 березня .2002 року; рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Аманн проти Швейцарії» від 16 лютого 2000 року).

Загальні принципи диференціації між підміною органу державної влади судом та здійсненням правосуддя безпосередньо сформульовано в рішенні у справі «Фадеева проти Росії» від 09 вересня 2005 року, в якому Європейський Суд з прав людини з відсилкою до справи «Баклі проти Сполученого Королівства», зазначив, що: «Згідно з усталеною практикою Суду саме національні органи влади мають дати вихідну оцінку «необхідності» втручання як стосовно законодавчого поля, так і реалізації конкретного заходу, але, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду, їхнє рішення підлягає перевірці судом на предмет його відповідності вимогам Конвенції».

З огляду на висновок суду щодо протиправності повторної відмови Головного управління Держгеокадастру у Волинській області щодо надання позивачам дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області, а також те, що у разі повторного розгляду заяв позивачів не виключено прийняття повторного протиправного рішення суб'єктом владних повноважень, що може призвести до необхідності повторного звернення до суду, суд дійшов висновку, що позивачами обрано вірний спосіб захисту порушених прав.

Тому, вимога щодо зобовязання Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надати дозвіл ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 16,2911 га, кадастровий номер :01:003:0354 для ведення особистого селянського господарства, кожна, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації підлягає до задоволення.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач як субєкт владних повноважень не довів правомірність прийняття оскаржуваних рішень, з огляду на що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Волинській області на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить стягнути судовий збір в сумі 704 грн 80 коп. (кожному), сплачений відповідно до квитанції від 07 червня 2018 року № 0.0..1.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобовязання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, викладену в листі від 11 квітня 2018 року за №31-3-0.32-2649/2-18, щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 16,2911 га, кадастровий номер :01:003:0354 для ведення особистого селянського господарства, кожна, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, викладену в листі від 11 квітня 2018 року за №31-3-0.32-2650/2-18, щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надати дозвіл ОСОБА_2 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 16,2911 га, кадастровий номер :01:003:0354 для ведення особистого селянського господарства, кожна, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, викладену в листі від 11 квітня 2018 року за №31-3-0.32-2648/2-18, щодо надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області.

Зобовязати Головне управління Держгеокадастру у Волинській області надати дозвіл ОСОБА_3 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 16,2911 га, кадастровий номер :01:003:0354 для ведення особистого селянського господарства, кожна, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Іванчицівської сільської ради Рожищенського району Волинської області із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (43024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (43016, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (43021, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 67, ідентифікаційний код 39767861) судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок (кожному) сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк