Справа № 336/6899/17(2-а/336/600/2017)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2018 року справа № 336/6899/17(2-а/336/600/2017)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Білак С.В. Олефіренко Н.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 р. (суддя Суркова В.П.) в справі № 336/6899/17 за позовом ОСОБА_2 до поліцейського 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Гринько Яни Олександрівни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до поліцейського 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Гринько Яни Олександрівни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 25.11.2017 р. серії БР № 047129, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.02.2018 р. залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 р. позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 25.11.2017 р. серії БР № 047129, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В апеляційній скарзі третя особа просить скасувати рішення з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянтом зазначено, що судом першої інстанції в тексті судового рішення вказана неіснуюча постанова з № 0471294, тоді як оскаржувалась постанова серії БР № 047129; висновок суду про відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення є неправильним, оскільки відповідачем надано один з основних доказів - відеозапис правопорушення. Судом першої інстанції не враховано пояснення свідка ОСОБА_4 в справі № 336/6886/17. Крім того, судом не враховано, що вчинення позивачем правопорушення виявлено відповідачем візуально під час несення служби з охорони публічного порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв'язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2017 р. відповідачем відносно ОСОБА_2 складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БР № 047129, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів вини позивача в порушенні Правил дорожнього руху, на підставі якого була винесена оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, а посилання відповідача у відзиві на відеозапис здійснення замірів суд першої інстанції розцінив як безпідставне, оскільки відеозапис не містить інформації щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд вказану, що судом першої інстанції неправильно встановлено фактичні обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, порушено норми процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення справи.

Судом встановлено, що 25.11.2017 р. поліцейським 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Гринько Я.О. прийнято постанову серії БР № 047129 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яким накладено на ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. За змістом постанови водій ОСОБА_2 25.11.2017 р. о 14 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1, в м. Запоріжжі, по вул. Авраменка, 13, зупинив/здійснив стоянку транспортного засобу ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території і безпосередньо в місці виїзду, а саме - 9 м., чим порушив п. 15.9 и) Правил дорожнього руху» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оглядом запису з нагрудної відеокамери поліцейського встановлено, що відповідачем здійснено замір відстані від зупиненого транспортного засобу до виїзду з прилеглої території, яка складає 9,20 м.

Пунктом 15.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що зупинка забороняється: а) на залізничних переїздах; б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил); в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Тобто, в контексті спірних правовідносин, забороняється зупинка ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав на відсутність доказів порушення позивачем п. 15.9 и) Правил дорожнього руху, зазначивши, що відеозапис не містить інформації щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, проте такий висновок суд не може визнати обґрунтованим, оскільки факт порушення позивачем п. 15.9 и) Правил дорожнього руху в частині здійснення зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій доведений відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який є належним, достовірним та достатнім доказом правомірності оскаржуваної постанови у розумінні ст. ст. 73, 75-76 КАС України.

Також суд вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у наступному.

Статтею 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, приписами частини 1 якої встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

В порушення зазначених вимог процесуального законодавства судом першої інстанції в судовому засідання проголошена вступна та резолютивна частини судового рішення, а розгляд справи тривав більше п'яти місяців.

За приписами ч. 4 ст. 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

В порушенням цих вимог судом першої інстанції в судовому рішенні вказаний строк апеляційного оскарження - 30 днів.

Крім того, судом при покладенні на відповідача як суб'єкта владних повноважень обов'язку доказування правомірності свого рішення застосовано приписи ч. 2 ст. 71 КАС України, тобто положення редакції кодексу, що діяла до 15.12.2017 р., та була нечинною на час прийняття судового рішення.

Зважаючи на приведені вище обставини, суд приходить до висновку про необґрунтовність позовних вимог, у зв'язку з чим скасовує судове рішення суду першої інстанції та відмовляє у задоволенні позову.

Суд вважає необгрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем процедури притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки таких порушень судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи; судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб'єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 р. в справі № 336/6899/17 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2018 р. в справі № 336/6899/17 за позовом ОСОБА_2 до поліцейського 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Гринько Яни Олександрівни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Ухвалити в справі № 336/6899/17 нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до поліцейського 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Гринько Яни Олександрівни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 25.07.2018 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 25.07.2018 р.

Суддя-доповідач: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Суддя: Н.А. Олефіренко