Справа № 1240/2006/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 1240/2006/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Луганській області до Районного комунального підприємства "Старобільськвода" про стягнення заборгованості з земельного податку, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до Районного комунального підприємства "Старобільськвода" про стягнення заборгованості з земельного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перебуває на податковому обліку в Старобільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області. Також відповідач перебуває за неосновним місцем обліку в Слов'яносербській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області. Станом на 15.05.2018 відповідач допустив податкову заборгованість з плати з земельного податку у розмірі 3939,99 грн. за період з 30.06.2016 по 30.04.2018, нарахованого у зв'язку з несплатою грошового зобов'язання самостійно визначеного в податкових деклараціях.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Районного комунального підприємства "Старобільськвода" у сумі заборгованості з земельного податку - 3939,99 грн.

Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року прийнято до провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Луганській області до Районного комунального підприємства "Старобільськвода" про стягнення заборгованості з земельного податку. Призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30 липня 2018 року.

30 липня 2018 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. В обґрунтування заяви зазначено, що 27.06.2018 відповідач частково сплатив суму заборгованості з земельного податку у сумі 3416,70 грн. Станом на 27.07.2018 за РКП «Старобільськвода» залишилась не сплачена податкова заборгованість з земельного податку у сумі 523,29.

На підставі вищевикладеного представник позивача просив суд:

- стягнути кошти з рахунків у банках, обслуговуючих Районне комунальне підприємство «Старобіськвода» у сумі заборгованості з земельного податку у розмірі 523,29 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до частини дев'ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з'явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Районне комунальне підприємство "Старобільсьвода" (, 92740, Луганська область, Старобільський р-н, с. Чмирівка, вул. Повітрянофлотська, буд. 52) зареєстровано у якості юридичної особи 03.06.2015 та перебуває на обліку, як платник податків у Старобільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області з 03.06.2015 року.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п.16.1. ст.16 ПК України, - платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 54.1. ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Статтею 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 38.1. ст. 38. ПК України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пп.251.1.1 п.251.1 ст.251 ПК України рентна плата складається, зокрема, з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Відповідно до пп.252.1.1 п.252.1 ст.252 ПК України платниками рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин є суб'єкти господарювання, у тому числі громадяни України, іноземці та особи без громадянства, зареєстровані відповідно до закону як підприємці, які набули права користування об'єктом (ділянкою) надр на підставі отриманих спеціальних дозволів на користування надрами (далі - спеціальний дозвіл) в межах конкретних ділянок надр з метою провадження господарської діяльності з видобування корисних копалин, у тому числі під час геологічного вивчення (або геологічного вивчення з подальшою дослідно-промисловою розробкою) в межах зазначених у таких спеціальних дозволах об'єктах (ділянках) надр.

Пунктом 11 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Підпунктом 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 Кодексу встановлено, що суми грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання вважаються податковим боргом.

Відповідно до п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Матеріалами справи підтверджено, що за Районним комунальним підприємством "Старобільсквода" обліковується податковий з земельного податку у розмірі 523,29 грн, з урахуванням добровільної сплати відповідачем частини заборгованості у розмірі 3416,70, що підтверджується інтегрованою карткою відповідача (а.с. 8-13, 38-39).

Заборгованість з земельного податку у розмірі 523,29 грн утворилась внаслідок несплати сум зобов'язань самостійно визначених відповідачем у податкових деклараціях з плати за землю:

за 2016 рік (а.с. 14-15):

- за травень по строку сплати 30.06.2016 - 170,83 грн;

- за червень по строку сплати 30.07.2016 - 170,83 грн;

- за липень по строку сплати 30.08.2016 - 170,83 грн;

- за серпень по строку сплати 30.09.2016 - 170,83 грн;

- за вересень по строку сплати 30.10.2016 - 170,83 грн;

- за жовтень по строку сплати 30.11.2016 - 170,83 грн;

- за листопад по строку сплати 30.12.2016 - 170,83 грн;

- за грудень по строку сплати 30.01.2017 - 170,88 грн.

За 2017 рік у сумі 2050,01 грн (а.с. 16-17).

За 2018 рік (а.с. 18-19):

- за січень по строку сплати 02.03.2018 - 174,43 грн;

- за лютий по строку сплати 30.03.2018 - 174,43 грн;

- за березень по строку сплати 30.04.2018 - 174,43 грн.

З метою погашення податкового боргу позивачем було направлено на адресу відповідача листом з рекомендованим повідомленням податкову вимогу за № 1024-17 від 30.01.2018, яку відповідач отримав 06.02.2018 (а.с. 27).

Відповідно до статей 269 та 270 Податкового кодексу платниками земельного податку (далі - податок) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, а об'єктом оподаткування - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Підставою для нарахування земельного податку є дані Державного земельного кадастру (п. 286.1 ст. 286 Податкового кодексу).

Згідно з п. 287.1 ст. 287 цього Кодексу власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Статтею 125 Земельного кодексу визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, тобто використання земельної ділянки без оформлення відповідного права є порушенням законодавства.

Водночас з 01.01.2015 у зв'язку з віднесенням плати за землю до місцевих податків і зборів змінився порядок її справляння.

Сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів (п. 12.3 Податкового кодексу). При прийнятті такого рішення обов'язково визначаються об'єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов'язкові елементи, визначені ст. 7 зазначеного Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділомцього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

З аналізу зазначеного вбачається, що підставою для сплати податку за землю є сам факт користування (у даному випадку).

Суб'єкти господарювання, які використовують земельні ділянки без правовстановлюючих документів, з метою врегулювання питання сплати коштів за землекористування повинні звернутися до місцевої ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок (стаття 211 Земельного кодексу України).

Станом на день розгляду справи за відповідачем обліковується податковий борг з плати земельного податку у розмірі 523,29 грн, що підтверджується обліковими картками платника податку (а.с. 8-13, 38-39).

Строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов'язань сплинули, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов'язань, не призвели до їх погашення.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність податкової заборгованості у відповідача та вжиття заходів її стягнення.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів у розмірі 523,29 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 72-80, 94, 139, 242-250, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до Районного комунального підприємства "Старобільськвода" про стягнення заборгованості з земельного податку - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Районного комунального підприємства "Старобільськвода" (, 92740, Луганська область, Старобільський р-н, с. Чмирівка, вул. Повітрянофлотська, буд. 52) податкову заборгованість з земельного податку у розмірі 523,29 грн (п'ятсот двадцять три гривні 29 коп.) з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Ірметова