Справа № 463/4386/18
Суддя: Стрепко Н. Л.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/4386/18
Провадження № 2-а/463/231/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Стрепка Н.Л.

з участю секретаря судових засідань Коник О.Б.

представника позивача ОСОБА_2

перекладача Рибак Л.О.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про примусове видворення за межі території України громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України на строк, що становить шість місяців, у відповідності до п.1 ч.1 ст.289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач вчинив у складі групи осіб спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща, на напрямку 647 прикордонного знаку з України в Республіку Польща, ділянка відповідальності відділу прикордонної служби «Рава-Руська», територія Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, внаслідок чого 16 липня 2018 року о 21 год. 50 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування». 19 липня 2018 року відповідача Жовківським районним судом Львівської області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту. В ході проведеної перевірки встановлено, що у вказаного іноземця відсутні документи, які б підтверджували законність перебування на території України, а також дозволяли легально виїхати за її межі. 26 липня 2018 року відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, яке громадянин Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1, виконати не в змозі, у зв'язку з відсутністю документів на право перебування на території України, а також легального виїзду з України. Крім того, у такого відсутні кошти на купівлю квитків та оплати інших, пов'язаних з виїздом послуг. Родинні зв'язки у вказаної особи на території України відсутні. У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів, просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечив і пояснив, що він загубив свої документи та коштів в достатній кількості для самостійного залишення території України в нього немає.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За правилами ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень, в тому числі в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб'єкту владних повноважень законом.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземця або осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні встановлено, що 16 липня 2018 року відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у складі групи осіб, вчинив спробу незаконного, поза межами пунктів пропуску, перетинання державного кордону із України в Республіку Польща, на напрямку 647 прикордонного знаку з України в Республіку Польща, ділянка відповідальності відділу прикордонної служби «Рава-Руська», територія Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, внаслідок чого 16 липня 2018 року о 21 год. 50 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування».

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 19 липня 2018 року громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту.

З рішення про примусове повернення з України від 26 липня 2018 року вбачається, що начальником Львівського прикордонного загону 26 липня 2018 року прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 17 липня 2018 року вбачається, що даних про факт перетинання громадянином Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1 державного кордону України не виявлено.

Представлені позивачем докази свідчать про те, що ОСОБА_1, реалізуючи свої права та свободи, міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально виїхати до європейських країн і України, відповідач вибрав більш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що для досягнення своєї мети він неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, відповідач умисно пішов на вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

У статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (із змінами і доповненнями) від 4 листопада 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України 11 вересня 1997 року, задекларовано право кожного на свободу та особисту недоторканість, за винятком певних випадків, зокрема, законного арешту або затримання з метою запобігання недозволеному в'їзду особи в країну чи особи, щодо якої провадяться процедури депортації або екстрадиції.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в'їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно з ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Крім того, виходячи з вимог п.26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25 червня 2009 року, положень частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

Беручи до уваги наведене вище, а також те, що у відповідача громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1 відсутні документи, що посвідчують особу та на підставі яких він може вибути з території України, він не належить до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, доказів протилежно відповідачем не представлено, а тому суд приходить до висновку, що даний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 6, 77, 246, 250, 289, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1 про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення - задовольнити.

Затримати громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання 16 липня 2018 року о 21 год. 50 хв.

Примусово видворити громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Рішення в частині затримання громадянина Демократичної Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Повне найменування (ім'я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України: м.Львів, вул.Личаківська, 74, код ЄДПРОУ 14321653.

Відповідач ОСОБА_1:АДРЕСА_1.

Суддя: Стрепко Н.Л.