Справа № 826/3556/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 липня 2018 року № 826/3556/17

Колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів Арсірія Р.О. Кузьменка В.А. , при секретарі судового засідання Кириллові М.С. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної служби України з надзвичайних ситуацій
до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України головного державного виконавця Назаровця А.Т., Міністерства юстиції України
провизнання протиправними дій, скасування постанов в частині,
представник позивача - Капелюшна Ольга Борисівна (довіреність від 02.01.2017 № 01-12/08),

представник відповідачів - Жорноклей Олег Андрійович (довіреність від 24.07.2017 № 841/20.303)

В С Т А Н О В И В:

Державна служба України з надзвичайних ситуацій звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України головного державного виконавця Назаровця А.Т. про визнання протиправними дій, скасування постанов в частині.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову.

У судовому засіданні 23.10.2017 до участі у справі в якості відповідача 2 залучено Міністерство юстиції України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державний виконавець при визначенні розміру виконавчого збору повинен був застосовувати суму у розмірі 1600,00 грн., а не розмір мінімальної заробітної плати у сумі 3200,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідачі проти позовних вимог заперечили, надали письмові заперечення на адміністративний позов в яких зазначив про те, що дії державного виконавця здійснені в рамках виконавчих проваджень № 53425874 та № 53424052 у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження", в межах наданих повноважень, у спосіб та порядку передбачені Конституцією України та Законами України. Представник відповідачів у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

У судовому засіданні суд, відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суддів встановив наступне.

16.02.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53424052, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 761/23411/15-а виданого 23.01.2017 Шевченківським районним судом міста Києва про зобов'язання Державну службу України з надзвичайних ситуацій поставити ОСОБА_3 на облік як пенсіонера в Державну службу України з надзвичайних ситуацій.

Пунктом 3 резолютивної частини вказаної постанови стягнуто з божника - Державної служби України з надзвичайних ситуацій виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800,00 грн.

17.02.2017 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53425874 з примусового виконання виконавчого листа № 761/23411/15-а виданого 23.01.2017 Шевченківським районним судом міста Києва про зобов'язання Державної служби України з надзвичайних ситуацій підготувати та направити па адресу Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_3 станом на 01.04.2012 за відповідною посадою, яка за кваліфікаційним характеристиками прирівнюється до посади, з якої він був звільнений для вирішення питання про здійсните підвищення до пенсії позивача відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 3 резолютивної частини вказаної постанови стягнуто з божника - Державної служби України з надзвичайних ситуацій виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800,00 грн.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій вважаючи, що державним виконавцем було безпідставно здійснено розрахунок судового збору виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у сумі 3200,00 грн. звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду не були порушені з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 18 зазначеного Закону встановлено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом

Згідно з частиною п'ятою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частинами першою та третьою статті 27 вказаного Закону встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з частиною п'ятою статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частин дев'ятої статті 27 зазначеного Закону виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору, який стягується за примусове виконання рішення немайнового характеру з боржника - юридичної особи у розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Пунктами 3 постанов про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2017 ВП № 53424052 та від 17.02.2017 ВП № 53425874 з позивача стягнуто виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 12800,00 грн.

З аналізу змісту виконавчих документів з примусового виконання яких відкрито виконавчі провадження № 53424052 та № 53425874 вбачається, що вони мають немайновий характер.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі з 01.01.2017 становить 3200,00 грн.

Таким чином, розмір виконавчого збору, який стягується з боржника - юридичної особи за примусове виконання рішення немайнового характеру становить 3200,00 грн. х 4 = 12800,00 грн.

Позивач як на обґрунтування позовних вимога посилається на положення абзацу 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін о деяких законодавчих актів України".

В пункті 3 розділу ІІ вказаного Закону зазначено наступне: "Установити, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.".

З аналізу положень зазначеної норми вбачається, що абзац 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін о деяких законодавчих актів України" має не є самостійною нормою та має застосовуватись виключно у взаємозв'язку з положеннями абзацу 1 вказаного пункту, тобто положення щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини у розмірі 1600,00 грн. до внесення змін до законів України стосується її застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Таким чином, враховуючи те, що оскільки відповідачем в оскаржуваних постановах значення розміру мінімальної заробітної плати було застосовано для визначення суми виконавчого збору, який не є виплатою, а є збором, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби, посилання позивача на абзац 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін о деяких законодавчих актів України" є необґрунтованими.

Інших доказів та обґрунтувань на підтвердження наявності підстав для скасування пунктів 3 постанов про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2017 ВП № 53424052 та від 17.02.2017 ВП № 53425874, зокрема, щодо наявності обставин за яких виконавчий збір не стягується позивачем суду надано не було, як і не було зазначено пор наявність відповідних обставин.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем розмір виконавчого збору, який було стягнуто з позивача пунктами 3 постанов про відкриття виконавчого провадження від 16.02.2017 ВП № 53424052 та від 17.02.2017 ВП № 53425874 було визначено у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", у той час, як позивачем крім посилань на абзац 2 пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін о деяких законодавчих актів України" не обґрунтованість якого була встановлена судом, іншого обґрунтування на підтвердження наявності підстав для скасування вказаних пунктів постанов наведено не було, суд дійшов висновку про те, що позовні є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01601, м. Київ, вул. О. Гончара, 55, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України головного державного виконавця Назаровця А.Т. (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ), Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) про визнання протиправними дій, скасування постанов в частині - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко