Справа № 447/1053/18
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №447/1053/18

24 липня 2018 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Крутько О.В.,

за участю секретаря судового засідання Василько А.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Миколаївської районної державної адміністрації, архівного відділу (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності, зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Миколаївського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача про відмову у наданні інформації щодо громадян, яким виділено земельні ділянки під індивідуальну житлову забудову згідно рішення №169 від 09.12.2003 року (додаток до рішення №169 від 09.12.2003 року);

-зобовязати Миколаївську районну державну адміністрацію архівний відділ надати ОСОБА_1 інформацію щодо громадян, яким виділено земельні ділянки під індивідуальну житлову забудову згідно рішення №169 від 09.12.2003 року (додаток до рішення №169 від 09.12.2003 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звертався із запитами до відповідача про надання копії рішення №169 від 09.12.2003 року та інформації щодо громадян, яким виділено земельні ділянки під індивідуальну житлову забудову згідно рішення №169 від 09.12.2003 року (додаток до рішення №169 від 09.12.2003 року). Проте, Архівним відділом Миколаївської районної адміністрації Львівської області на вказаний запит надано лише копію рішення №169 від 09.12.2003 року «Про виділення земельних ділянок», а що стосується надання інформації щодо громадян, яким виділено земельні ділянки під індивідуальну житлову забудову згідно рішення №169 від 09.12.2003 року відмовлено у її наданні відповідно до ст.17 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Позивач вважає, що відповідач застосував обмеження у доступі до публічної інформації за відсутності сукупності умов, передбачених у ст.6 цього закону, необхідних для обмеження доступу до запитуваної інформації.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 04.05.2018 року справу за позовом ОСОБА_1 до Архівного відділу Миколаївської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 13.06.2018 року відкрито спрощене провадження у справі.

03.07.2018 року позивачем подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою від 03.07.2018 року замінено засідання з розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

24.07.2018 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. За клопотанням позивача та представників відповідача розгляд справи продовжено у тому ж судовому засіданні.

24.07.2018 року протокольною ухвалою суду замінено відповідача у справі з Архівного відділу Миколаївської районної державної адміністрації на Миколаївську районну державу адміністрацію, архівний відділ.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили та просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Надали усні пояснення по суті позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

09.12.2003 року на сесії Більченської сільської ради Миколаївського району прийнято рішення №169 за результатами таємного голосування по виділенню земельних ділянок під індивідуальну житлову забудову в урочищі «Біласи» за заявами жителів села про виділення земельних ділянок. До рішення №169 був доданий протокол лічильної комісії та список громадян про результати голосування.

Позивач та адвокат позивача неодноразово зверталися до Архівного відділу Миколаївської районної державної адміністрації із запитами на отримання інформації, щодо результатів розгляду Більченською сільською радою заяви ОСОБА_1 про надання земельної ділянки та надання виписки із списку громадян про виділення земельних ділянок під забудову згідно рішення Більченської сільської ради №169 від 09.12.2003 року .

Проте, на вказані запити Архівним відділом Миколаївської районної державної адміністрації позивачу було надано лише копію рішення Більченської сільської ради №169 від 09.12.2003 року без додатків. У наданні інформації щодо громадян, яким виділено земельні ділянки під індивідуальну житлову забудову згідно рішення №169 від 09.12.2003 року (додаток до рішення №169 від 09.12.2003 року) було відмовлено на підставі ст.17 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Крім того, зазначено, що вказана інформація буде надана лише за рішенням суду чи запитом прокурора.

28.03.2018 року позивачем подана скарга до Державної архівної служби України на дії архівного відділу Миколаївської районної державної адміністрації у звязку із ненаданням запитуваної інформації.

05.04.2018 року позивачу надана відповідь Державною архівною службою України в, якій зазначено, що позивач зі скаргою на дії та/або бездіяльність працівників архівного відділу Миколаївської районної адміністрації Львівської області може звернутися до відповідної держадміністрації.

Вважаючи такі відмови протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною відмову та зобов'язання надати відповідну інформацію.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації врегульовані Законом України «Про інформацію».

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації».

У відповідності до ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до п.2 ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит. Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених Законом (п.1 ч.1 ст.3 Закон №2939-VI). Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ч.2 ст.5 Закон №2939-VI).

Відповідно до ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформацією», інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1)виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2)розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3)шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції", крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону.

Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту, (ч. 1, 2 ст.19 Закон №2939-VI).

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1)суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2)юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3)особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4)суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, на розпорядників публічної інформації покладено обов'язок надавати на запити зацікавлених осіб вже реально існуючу на момент отримання запиту (тобто раніше створену і в силу цього вже наявну в розпорядженні) інформацію.

Вказана норма не містить вичерпного переліку суб'єктів владних повноважень, як розпорядників публічної інформації, оскільки містить вказівку на те, що такими є і інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства.

Пунктом 7 ч.1 ст.4 КАС України передбачено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під владними управлінськими функціями необхідно розуміти діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1)розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2)інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст.6 цього Закону; 3)особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього Закону.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов'язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, які становлять зміст «трискладового тесту». З відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися: 1)якому з перелічених у п. 1 ч.2 ст.6 Закону №2939-VI інтересів (далі - правомірні інтереси) відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам); 2)у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв'язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт 2 ч.2 ст.6 Закону № 2939-VI); 3)чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (п.3 ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VI).

Як вбачається з відповідей відповідача від 12.09.2017 року №01-15-311 та від 12.01.2018 №01-15-10 на запити позивача, такі не містять мотивованої відмови у наданні інформації, а відтак суперечать нормам законодавства України в частині доступу до публічної інформації.

Запитувана позивачем інформація відносиься до публічної інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічно інформацї» і обмеження у її доступі є протиправним.

Суд критично ставиться до аргументів відповідача про те, що запитувана позивачем інформація буде надана лише за рішенням суду чи запитом прокурора.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в наданні інформації, а тому належним способом захисту порушеного права позивача є зобов'язання Миколаївську районну державну адміністрацію архівний відділ надати ОСОБА_1 інформацію щодо громадян, яким виділено земельні ділянки під індивідуальну житлову забудову згідно рішення №169 від 09.12.2003 року (додаток до рішення №169 від 09.12.2003 року).

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів та не надав суду будь-яких доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо ненадання запитуваною інформації.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.14, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_1 у наданні інформації щодо списку громадян, яким виділено земельні ділянки під індивідуальну житлову забудову в урочищі «Біласи» (додаток до рішення № 169 від 09.12.2003 року).

Зобовязати Миколаївську району державну адміністрацію - архівний відділ (81600, м. Миколаїв, пл. Ринок, 17) надати ОСОБА_1 (81644, вул. Ст. Бандери, 17а, с. Більче Миколаївського району Львівської області) інформацію щодо громадян, яким виділено земельні ділянки під індивідуальну житлову забудову згідно рішення № 169 від 09.12.2003 року (додаток до рішення № 169 від 09.12.2003).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 липня 2018 року.

Суддя Крутько О.В.