Справа № 320/4420/18
Суддя: Бахаєв І. М.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 27.07.2018
Справа № 320/4420/18
Провадження № 2-а/320/137/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря Фурсової Л.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії БР № 496436 від 01 червня 2018 року, винесену Інспектором роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, з тих підстав, що 01 червня 2018 року відповідачем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення якою його визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Зазначає, що вказаного правопорушення він не вчиняв, а постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства. В постанові зазначено, що він 01 червня 2018 року о 14-00 годині перебуваючи на автошляху Н-08 на території Запорізького району Запорізької області керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ 311 CDI р.н. НОМЕР_1, не виконав вимоги розмітки 1.1. «вузька суцільна лінія» та здійснив її перетин на повязану об'їздом нерухомої перешкоди, чим порушив п. 8.5.1 ПДР України та не виконав вимогу знаку 4.8 обїзд перешкоди зліва та здійснив поворот чим порушив п. 8.4 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно даних постанови є приписка що до матеріалів справи додається (автореєстр 39). З вказаним не згоден оскільки жодні правила дорожнього руху не порушував. Він є досвідченим водієм в принципі не порушує правил дорожнього руху. Так, 01 червня 2018 року він керуючи транспортним засобом MERCEDES- BENZ 311 CDI р.н. НОМЕР_1, на певному відрізку дороги був зупинений співробітником поліції даних його не може назвати оскільки він не представився. Він зупинився, його повідомили про те що він начебто «три або чотири кілометри тому» порушив правила дорожнього руху, запевнив, що зараз він складе відносно нього постанову про притягнення до відповідальності, і він поїде далі, він заперечував проти порушення, інспектор повідомив про те що начебто є відео фіксація, однак так її і не надав на огляд, так вони спілкувались сорок хвилин, він пояснював що ніяких вимог дорожніх знаків не порушував, у салоні автомобіля був присутній свідок подій який може підтвердити обставини подій. Крім того, самого розгляду справи на місці події так і не відбулося, інспектор, з яким він розмовляв весь час, постанову відносно нього не складав. Постанову склала інспектор Скорбич Ю.Ю., і за командою попереднього інспектора почала заповнювати бланк постанови при цьому було порушено всі, які тільки є, вимоги порядку розгляду справи про адміністративне порушення, не було розяснено його прав, не надано та не досліджено докази, таким чином відповідач порушив вимоги процедури щодо розгляду справи. Отримавши постанову відповідача ознайомившись із її змістом, був дуже обурений тим, що його звинуватили у правопорушенні якого він не вчиняв, свідки вчинення правопорушення відсутні, відсутні підтверджуючі матеріали фото-, кінозйомки чи відеозапису, які дозволили переконатись у допущенні правопорушення, не досліджувались будь-які докази на підтвердження правопорушення. Таким чином відповідач проігнорував необхідність доведення вини як правопорушника.. На підставі викладеного просить скасувати постанову.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду відзив в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 01.06.2018 року на маршруті патрулювання було візуально виявлено транспортний засіб MERCEDES- BENZ 311 CDI р.н. НОМЕР_1, який порушив правила дорожнього руху. Зупинивши транспортний засіб позивача та підійшовши до нього та представившись, позивачу була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив вимоги п.8.5.1 та 8.4 ПДР України. У звязку з тим, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки її дії та постанова відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши адміністративну справу, дослідивши письмові докази по справі, а також оптичний диск з відеофіксацією правопорушення, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 01 червня 2018 року інспектором роти №2 батальйону №4 УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 було складено постанову серії БР №496436, згідно якої на позивача за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. /а.с.6/.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно п.2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, пятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач діяв згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та в межах своїх повноважень.

При цьому, відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що враховуючи обставини вчиненого адміністративного правопорушення, яке на час розгляду справи в суді не становило великої суспільної шкідливості, не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо конкретним громадянам, відсутні будь-які відомості про наявність матеріальних збитків, а визначене протоколом адміністративне правопорушення є малозначним, виходячи з засад справедливості, законності та гуманності, суд вважає, що в даному випадку є всі юридично - правові та процесуальні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, тому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, позивача необхідно звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. ст. 283, 293 КУпАП, ст. ст. 71, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за постановою серії БР № 496436 від 01.06.2018 року на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по адміністративній справі за постановою серії БР № 496436 від 01.06.2018 закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ