Справа № 804/3495/18
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Справа № 804/3495/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -
14.05.2018 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі ГУНП в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
- визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо непризначення та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги протиправною;
- зобовязати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка надається при визначенні поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачу 14.08.2018 року була встановлена ІІІ група інвалідності за наслідками поранення, повязаного з виконання службових обовязків та участю в антитерористичній операції. Так, 13.11.2017 року позивач звернувся до ГУНП у Дніпропетровській області із заявою, в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у звязку з встановленням 3 групи інвалідності. Відповідач надав відповідь від 04.01.2018 року №19/19, у якій відмовив позивачу у наданні вищезазначеного допомоги, у звязку з тим, що відсутні правові підстави для виплати одноразової грошової допомоги. Позивач, вважає відмову відповідача незаконною та зазначає, що в нього є право на отримання вказаної грошової допомоги.
Ухвалою суду від 18.05.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
05.06.2018 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції ГУНП у Дніпропетровській області зазначено, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва), повязаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин вказаних у цьому пункті. Відповідач зазначив, що позивач був звільнений зі служби в поліції 01.12.2016 року та відповідно до акту МСЕК інвалідність була встановлена 14.08.2017 року, тобто з пропуском шестимісячного строку визначення інвалідності після звільнення зі служби в поліції.
18.06.2018 року позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій вказав, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про національну поліцію». Позивач наголосив на тому, що Закон України «Про міліцію» передбачає інший строк після звільнення зі служби для виплати одноразової грошової допомоги.
Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що наказом ГУНП в Дніпропетровській області №340 о/с від 01.12.2016 року сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського полку патрульної служби поліції особливого призначення «Дніпро-1» звільнено за пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
Постановою Медичної військово-лікарської комісії від 21.06.2017 року №11М/р встановлено, що на час звільнення позивача поранення, так, повязане з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обовязків та захворювання, так, повязане з проходженням служби в поліції (а.с. 9).
Відповідно до довідки МСЕК №731042 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з 14.08.2017 року за наслідками поранення, яке повязане з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обовязків (а.с. 8).
13.11.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІІ групи інвалідності та 50% втрати професійної працездатності по пораненню, повязаному з виконанням службових обовязків (а.с. 13).
Листом від 04.04.2018 року №19/19 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, у звязку з тим, що позивачем порушено шестимісячний термін визначення інвалідності після звільнення зі служби в поліції, а тому законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги немає (а.с. 14).
Позивач, вражаючи відмову відповідача незаконною, звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" № 580 - VIII від 02.07.2015 року.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов'язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку № 4 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку пов'язаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.
Судом встановлено та відповідачем не заперечується факт, що позивачу встановлена ІІІ група інвалідності за наслідками поранення, яке повязане з безпосередньою участю в антитерористичній операції при виконанні службових обовязків.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки МСЕК №731042, позивачу встановлена ІІІ група інвалідності з 14.08.2017 року.
Судом встановлено, що позивач проходив обстеження у стаціонарі Комунального закладу «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» з 10.04.2017 року по 28.04.2017 року, з 23.06.2017 до 04.07.2017 року.
Тобто, встановленню ОСОБА_1 групи інвалідності передував ряд обстежень, встановлення вірного діагнозу, що проводились протягом тривалого часу.
Відповідно до пунктів 2, 3, 5 Розділу ІІІ Порядку №4 посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги.
Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії, які звіряються з оригіналом документа: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відповідну відмітку в паспорті).
Пунктом 1 Розділу IV Порядку № 4 передбачено, що фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення ОГД складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
Керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції) у п'ятнадцятиденний строк приймає рішення про призначення виплати ОГД, у якому проходив (проходить) службу поліцейський, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 2 розділу IV Порядку № 4).
При цьому, за приписами частини п'ятої статті 100 Закону України «Про Національну поліцію України», якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, визначених з різних підстав іншими законами та нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи.
Враховуючи, наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги та документів, що підтверджують даний факт, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.
Разом з тим, статтею 101 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено виключний перелік підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються: якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп'яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Суд зазначає, що у відповіді ГУНП в Дніпропетровській області відсутня жодна з підстав, передбачених в статті 101 Закону України «Про національну поліцію».
Щодо доводів позивача про те, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про міліцію» суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач був звільнений з і служби в поліції наказом №340 о/с від 01.12.2016 року.
07.11.2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію», у абзаці 2,3 п.15 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
Проте, право позивача на отримання одноразової грошової допомоги виникло 14.08.2017 року, тобто на час дії Закону України «Про Національну поліцію».
Таким чином, враховуючи вищенаведене, та те, що останнім місцем служби позивача є Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, то на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтєю78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, проаналізувавши правові норми, що регулюються спірні правовідносини та оцінивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо непризначення та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
Зобовязати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка надається при визначенні поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_2