Справа № 813/1964/18
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №813/1964/18

19 липня 2018 року

зал судових засідань №9

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Лунь З.І.,

секретар судового засідання Магиревич Ю.Д.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів Байди В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: 81037, АДРЕСА_1) звернувся до суду з позовом до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області (місцезнаходження: 81000, Львівська область, м.Яворів, вул. Івана Франка, 8), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача №61/03-07 від 05.05.2018 «Про оголошення догани».

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване розпорядження прийнято на підставі нормативно-правового акта, який не регулює правовідносини щодо створення дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку. Крім того, відповідно до ч. 9 ст.71 Закону України «Про державну службу» за результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності підставою для відсторонення державного службовця від виконання посадових обов'язків є невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, що могло призвести або призвело до людських жертв, заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду фізичним чи юридичним особам, державі, територіальній громаді. Також зазначає, що законодавством не визначено порядку фіксації прогулу роботодавцем чи іншими органами, так як будь-який акт вважається таким, що немає офіційного характеру. Вважає, що факти викладені у відповідному акті повинні підтверджуватися також іншими доказами, яких немає в матеріалах дисциплінарної справи. На думку позивача, вказаний акт про відсутність на роботі позивача складений без створення уповноваженим органом комісії по встановленню факту відсутності на службі, а висновок не містить підстав для притягнення позивача до дисциплінарної комісії. Так як, спірним розпорядження позивачу оголошено догану за вчинений 09.02.2018 прогул без поважних причин, вважає спірну догану протиправною, оскільки він був відсутній на роботі протягом 1год.30хв. (з 14:30год. по 16:00год.) з поважних причин. На думку позивача, такий період не є прогулом в розумінні п.12 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», так як причини відсутності на роботі протягом вказаного часу є поважними.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що розпорядження голови райдержадміністрації №61/03-07 від 05.05.2018 «Про оголошення догани» відповідає вимогам п.12 ч.2 ст.65, ч.3 ст.66, ст. 77 Закону України «Про державну службу». Також зазначив, що від ОСОБА_1 26.04.2018 було відібрано пояснення. Крім цього, вказує, що право ОСОБА_1 на ознайомлення з документами було дотримано. А саме, на його звернення про ознайомлення з матеріалами справи позивача було ознайомлено 27.04.2018 у присутності депутата Львівської обласної ради ОСОБА_4 з наявною дисциплінарною справою, про що було зроблено відповідну відмітку в дисциплінарній справі. Просив у задоволені позову відмовити.

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши вступне слово представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що розпорядженням Яворівської районної державної адміністрації від 08.08.2012 №188к «Про прийняття на державну службу» ОСОБА_1 був прийнятий на посаду керівника відділу культури і туризму Яворівської райдержадміністрації.

05.05.2018 Яворівською районною державною адміністрацією видано розпорядження №61/03-07 «Про оголошення догани» (далі - розпорядження №61/03-07), яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Не погодившись із вказаним розпорядженням відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд при вирішенні спору по суті зазначає наступне.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.3 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною службою.

Правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регламентовано Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (надалі Закон № 889-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний, серед іншого, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.

Державні службовці виконують також інші обов'язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Частиною 1 ст. 61 Закону України «Про державну службу» передбачено, що службова дисципліна забезпечується шляхом: 1) дотримання у службовій діяльності вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби та виконання правил внутрішнього службового розпорядку; 2) формування керівником державної служби у підпорядкованих державних службовців високих професійних якостей, сумлінного ставлення до виконання своїх посадових обов'язків, поваги до прав і свобод людини і громадянина, їхньої честі та гідності, а також до держави, державних символів України; 3) поєднання керівниками усіх рівнів методів переконання, виховання і заохочення із заходами дисциплінарної відповідальності щодо підпорядкованих державних службовців; 4) поєднання повсякденної вимогливості керівників до підпорядкованих державних службовців з постійною турботою про них, виявленням поваги до їхньої честі та гідності, забезпеченням гуманізму та справедливості.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов'язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов'язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов'язки;

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв'язку з виконанням посадових обов'язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Приписами ст. 62 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державний службовець зобов'язаний виконувати обов'язки, визначені ст.8 цього Закону, а також:

1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця;

2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців;

3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Частиною 1 ст. 64 Закону України «Про державну службу» визначено, що за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

При цьому, у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5 та 12 ч. 2 ст.65 цього Закону, суб'єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Аналіз вказаного в сукупності дає підстави дійти до висновку, що відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, має наслідком оголошення догани державному службовцю.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до Правил внутрішнього службового розпорядку Яворівської РДА, затвердженими протоколом від 06.07.2016 загальних зборів працівників райдержадміністрації, робочий день у Яворівській РДА триває з 8.00год. до 17.00год. з понеділка по четвер і з 8.00год. до 15.4 год. у п'ятницю, обідня перерва - з 12.00год. до 12.45 год.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивач, ОСОБА_1 09.02.2018 (п'ятниця) знаходився на робочому місці, яке облаштоване у службовому приміщенні, що знаходиться у м. Яворові Львівської області у приміщенні РНД «Сокіл» з 8.00 год. до обідньої перерви, тобто до 12.00 год.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надав свідчення, що 09.02.2018 приблизно о 13.15 год. зайшов у кабінет ОСОБА_1, у РНД «Сокіл», оскільки про цю зустріч домовлялися з ОСОБА_1 напередодні. У робочому кабінеті ОСОБА_1 пробув близько години часу. Їхню розмову перервав телефонний дзвінок, ОСОБА_1 сказав, що мусить терміново поїхати. Хто телефонував ОСОБА_1 та куди він мав їхати, ОСОБА_1 ОСОБА_5 не повідомив.

Зазначене свідком ОСОБА_5 підтверджує також ОСОБА_6 письмовою заявою, підписаною ним, підпис засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_7

До матеріалів справи долучено копію заяви, оригінал надано в судовому засіданні для огляду судом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_1 є його батьком. 09.02.2018 близько після 14.00год. він телефонував батькові, бо його бабі - матері батька стан здоров'я погіршився, почався приступ, а оскільки лише батько вміє вводити їй дом'язево ліки, то і потелефонував йому, щоб приїхав. Підтвердив, що батько приїхав додому приблизно о 14.45 год., робив бабі укол.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав свідчення, що ОСОБА_1 попросив його відвезти на роботу 09.02.2018. ОСОБА_1 зателефонував йому приблизно о 15.30 год. ОСОБА_9 підтвердив, що відвіз ОСОБА_1 на роботу близько 16.00год. Крім того, ОСОБА_9, який є чоловіком сестри ОСОБА_1, підтвердив, що матір ОСОБА_1 є важко хворою, ОСОБА_1 за нею доглядає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10, директорка РНД «Сокіл», надала свідчення, що до обіду 09.02.2018 бачила ОСОБА_1 у приміщенні РНД «Сокіл», після обіду не може стверджувати, чи бачила ОСОБА_1 у приміщені РНД «Сокіл», в його робочий кабінет не заходила. В кінці робочого дня, приблизно 15.45год.-15.50год. до них у кабінет зайшла ОСОБА_11 з актом про відсутність на роботі ОСОБА_1М та просила цей акт підписати, що і зробила ОСОБА_10

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала свідчення, що 09.02.2018 о 8.30 год. ОСОБА_1 знаходився у своєму кабінеті. Об 11.30, зайшовши до кабінету директорки РНД «Сокіл» ОСОБА_10, ОСОБА_11 спиталася в неї, чи вона бачила ОСОБА_1 в приміщенні, на що ОСОБА_10 відповіла ствердно. ОСОБА_11 зазначила, що після обіду телефонувала ОСОБА_1, однак він не відповідав на дзвінки. Після завершення обідньої перерви ОСОБА_11 щопівгодини відвідувала кабінет ОСОБА_1, однак він був зачинений. Зазначила також, що ОСОБА_1 зайшов до неї в кабінет о 17.00 год. і сказав, що приїхав зі Львова.

Водночас, ОСОБА_8 зазначив, що саме він 09.02.2018 о 15.00год. виїхав до Львова на батьковому автомобілі з дружиною і малолітнім сином, оскільки синові було призначено консультацію лікаря у Львівській обласній дитячій клінічній лікарні «Охматдит». Після 16.00год. підтвердив, що телефонував батькові, будучи коло лікарні, оскільки не міг завести двигун авто.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12, працівниця РНД «Сокіл», зазначила, що 09.02.2018 після обіду ОСОБА_1 не бачила. В кінці робочого дня, приблизно о 15.45год.-15.50год. до них у кабінет зайшла ОСОБА_11 з актом про відсутність на роботі ОСОБА_1М та попросила цей акт підписати, що і зробила ОСОБА_12

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_1 надав свідчення, що не заперечує, того, що з 14.30год. до 15.45год. не знаходився на робочому місці, оскільки змушений був терміново поїхати додому (час поїздки з м. Яворова до с. Мор'янці складає приблизно 10-15 хв.), оскільки у його матері, яка має тяжке захворювання, почався приступ і треба було зробити ін'єкцію (блокаду), яку робить тільки він, бо ні син, ні невістка не вміють цього. Аналогічні покази дав і ОСОБА_8 Підтвердив, що йому двічі телефонувала ОСОБА_11, він слухавки не брав. Потім сам перетелефонував ОСОБА_11 Тоді, приблизно о 15.20 год. зв'язався по телефону з ОСОБА_9 і попросив його відвезти на роботу. ОСОБА_9 погодився, приїхав приблизно о 15.30 в Мор'янці. Близько 16.00год. ОСОБА_1 ствердив, що був у приміщенні РНД «Сокіл».

Заслухавши свідків, проаналізувавши їх покази, суд встановив, що дійсно, ОСОБА_1 з 08.00год. до 12.00год. та з 12.45год. до 14.20год. знаходився на своєму робочому місці у службовому приміщенні РНД «Сокіл».

Суд критично оцінює Акт відсутності на роботі від 09.02.2018, складений ОСОБА_11 та підписаний, зокрема, ОСОБА_10 та ОСОБА_12, оскільки на ОСОБА_10, ні ОСОБА_12 не бачили ОСОБА_1 у службовому приміщенні, однак, в робочий кабінет ОСОБА_1, де знаходиться його робоче місце, вони не заходили.

Відтак, про те, що 09.02.2018 з 12.45 год. до 14.20 год. ОСОБА_1 знаходився у своєму робочому кабінеті підтвердив у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 та ОСОБА_6 - заявою.

Крім того, судом, на підставі матеріалів справи та показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_1 доглядає за важкохворою матір'ю, яка потребує систематичних дом'язових ін'єкцій через хворобу.

Зазначені обставини, суд вважає такими, що у сукупності становлять поважну причину відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 09.02.2018 з 14.20 год. до 15.45 год., тобто до часу закінчення робочого дня.

З урахуванням того, що відповідач і свідки ОСОБА_11, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 не заперечують того, що ОСОБА_1 09.02.2018 з 8.00год. до 12.00 год. знаходився на робочому місці, а свідок ОСОБА_13 та ОСОБА_6 - заявою, що ОСОБА_1 був у своєму робочому кабінеті з 12.45 год. до 14.20 год., то сумарно впродовж робочого дня ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці менше трьох годин.

Неповідомлення ОСОБА_1 про відлучення від робочого місця свого безпосереднього керівника, як це встановлюють правила внутрішнього службового розпорядку Яворівської РДА, суд розцінює як порушення службової дисципліни, однак, яке пов'язане із поважними причинами з боку ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.68 Закону України «Про державну службу» дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Згідно з ч.ч. 9, 10, 11 ст. 69 Закону України «Про державну службу» дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення. Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії, або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

26.04.2018 за результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 дисциплінарною комісією надано висновок про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а саме: накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Статтею 74 Закону України «Про державну службу» визначено, зокрема, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про державну службу» перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що позивач відмовився надавати пояснення щодо відсутності на робочому місці 09.02.2018, що підтверджується Актом про відмову від надання пояснень від 21.02.2018.

Водночас, судом на підставі матеріалів справи встановлено, що причиною відмови надати пояснення ОСОБА_1 вказав незаконність Акта про відсутність на роботі від 09.02.2018.

Як передбачено ст. 76 Закону України «Про державну службу», державний службовець має право на ознайомлення з усіма матеріалами дисциплінарної справи перед прийняттям рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення. За результатами ознайомлення державний службовець має право вносити зауваження до висновку, клопотання про вжиття додаткових заходів для встановлення обставин, які мають значення для справи, надавати додаткові пояснення та додаткові документи і матеріали, що стосуються зазначених обставин, які долучаються до справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Голови дисциплінарної комісії із заявою, в якій заперечує законність Акта про відсутність на роботі і вказав, що додатково про обставини, які спричинили відкриття дисциплінарної справи можуть підтвердити громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Як видно з Висновку дисциплінарної комісії від 26.04.2018, додаткових пояснень у зазначених вище громадян взято не було. Висновок обґрунтовано усними поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_11, котра на той час виконувала обов'язки начальника відділу культури і туризму.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.73 Закону України «Про державну службу» дисциплінарна справа повинна містити пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.

Судом встановлено, що в матеріалах дисциплінарної справи ОСОБА_1 відсутні пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження. Під іншими особами слід розуміти, інші, окрім тих, за чиєю ініціативою було порушено дисциплінарне провадження.

Рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження, як передбачено ч.1 ст.77 Закону України «Про державну службу» приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.

Аналіз вищевказаних положень Закону України «Про державну службу» дає суду підстави зробити висновок, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця та бути застосованим тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця.

З урахуванням встановленого судом, а саме того, що ОСОБА_1 09.02.2018 визнав, що був відсутній на робочому місці, відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 09.02.2018 впродовж робочого дня складала менше, ніж три години, відсутність ОСОБА_1 на робочому місці 09.02.2018 з 14.20год. до 15.45год. була пов'язана поважними причинами, а також не взяття до уваги дисциплінарною комісією заяви ОСОБА_1 про те, що інші особи можуть підтвердити знаходження його в робочому кабінеті з 09.02.2018 з 12.45год. до 14.20 год., суд дійшов висновку, що оскаржуване розпорядження голови Яворівської РДА є таким, що суперечить чинному законодавству, а тому підлягає скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, судові витрати у сумі 704,80грн. відповідно до ст. 139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Яворівської районної державної адміністрації.

Керуючись ст.ст. 72, 73, 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Яворівської районної державної адміністрації «Про оголошення догани» від 05.05.2018 №61/03-07.

Стягнути з Яворівської районної державної адміністрації Львівської області (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Івана Франка, 8, ) за рахунок її бюджетних асигнувань 704 (сімсот чотири) грн. 80. коп сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 (81037, Львівська область, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.07.2018.

Суддя Лунь З.І.