Справа № 0340/1301/18
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року ЛуцькСправа № 0340/1301/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1, позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії з врахуванням 5 процентів, внаслідок отриманого захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії з січня 2016 року за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням 5 процентів, внаслідок отриманого захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто 61% відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) з 03 червня 2015 року у розмірі 56 процентів від грошового забезпечення. 04 червня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII та пункту 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), однак листом від 13 червня 2018 року за № 815/П-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що правових підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням підстав звільнення, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, немає. Таку бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2016 року позивач вважає протиправною.

З наведених вище підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Відповідно до ухвали судді від 06 липня 2018 року розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Згідно із частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 13 липня 2018 року №5671/06-39 (а.с. 19-22) представник відповідача позов заперечив, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. В обґрунтування своєї позиції вказав, що відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закон №2262-XII обовязковою умовою для нарахування 55 процентів грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу 20 років є звільнення особи у відставку за віком або станом здоровя, а не звільнення в запас. Водночас, згідно із поданими документами для призначення пенсії, та, зокрема, витягу із наказу Управління Міністерства внутрішніх справ у Волинській області (далі УМВС України у Волинській області) від 28 травня 2015 року за №140 о/с, ОСОБА_1 було звільнено в запас відповідно до пункту 63 «в» (через обмежений стан здоровя) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №141. Враховуючи наведене, позивачу було призначено пенсію у розмірі 56 процентів грошового забезпечення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1995 року по 2015 рік проходив службу в органах внутрішніх справ.

На підставі наказу начальника УМВС України у Волинській області ОСОБА_2 від 28 травня 2015 року №140 о/с «По особовому складу» прапорщика міліції ОСОБА_1- інспектора дорожньо-патрульної служби Державної автомобільної інспекції підпорядкованої УМВС звільнено з органів внутрішніх справ у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 63 «в» (через обмежений стан здоровя) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вислуга на день звільнення складає: в календарному обчисленні 22 роки 05 місяців 08 днів, в пільговому обчисленні немає, для виплат одноразової грошової допомоги при звільненні 22 роки 05 місяців 08 днів (а.с. 25).

Підставою звільнення слугувало свідоцтво про хворобу від 26 травня 2015 року № 131, видане Військово-лікарською комісією УМВС України у Волинській області», з якого вбачається, що позивач визнаний обмежено придатний до військової служби (далі - свідоцтво про хворобу; (а.с. 10)).

Позивачу з 03 червня 2015 року було призначено пенсію за вислугу років в розмірі 56 процентів відповідної суми грошового забезпечення.

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №745037 Серія 12АА від 27 березня 2017 року ОСОБА_1 призначено 3 групу інвалідності по встановленому захворюванню, яке повязане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 12).

Відповідно до поданих заяв з 05 квітня 2017 року позивача переведено на пенсію по інвалідності, а з 23 березня 2018 року переведено на пенсію за вислугою років (а.с. 13-15).

04 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII та пункту 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, у розмірі 61 процент відповідних сум грошового забезпечення (а.с. 18-19).

Листом від 13 червня 2018 року за № 815/П-01 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача, що правових підстав для проведення перерахунку пенсії з врахуванням підстав звільнення, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, немає, оскільки, згідно із розрахунком вислуги років на пенсію, поданого УМВС України у Волинській області від 28 травня 2015 року він звільнений з органів внутрішніх справ України у запас за пунктом 63 «в» (через обмежений стан здоровя) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а не у відставку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII.

Згідно із пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною пршою статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року (далі Закон № 2232-ХІІ) передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки визначені Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №141 (далі Положення №141).

Згідно із пунктом 62 Положення № 114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться: а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров'я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Пунктом 3 частини першої статті 22 Закону № 2232-ХІІ визначено, що граничний вік перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 45 років. Тобто для позивача граничний вік перебування на військовій службі у званні прапорщика міліції встановлено до 45 років.

Відповідно до пункту 63 Положення № 114 особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): а) за віком - при досягненні віку, встановленого для них пунктом 5 цього Положення; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії; в) через обмежений стан здоров'я - у разі визнання їх придатними до військової служби поза строєм у мирний час (у військовий час - обмежено придатними 1-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії при неможливості використання їх на службі у зв'язку з відсутністю відповідних вакантних посад; г) за вислугою строку служби, передбаченого договором, якщо особи рядового і молодшого начальницького складу не виявляють бажання продовжувати службу; д) через службову невідповідність; є) за порушення дисципліни; ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків; з) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі; и) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; і) у зв'язку з непроходженням випробування в період іспитового строку; ї) у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; й) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, пов'язаного з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», або кримінального правопорушення.

Звільнення зі служби у відставку осіб рядового і начальницького складу врегульоване пунктом 65 Положення № 114, відповідно до якого особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку); а) за віком - при досягненні граничного віку, встановленого пунктом 7 цього Положення та Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання; б) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за пункту 63 «в» (через обмежений стан здоровя) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №141 та призначено пенсію за вислугу років.

З огляду на викладене, у ГУ ПФУ у Волинській області на момент звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії, не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії, оскільки з врахуванням вислуги років позивача (22 роки 05 місяців 08 днів) розмір пенсії, виходячи з 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, може призначатися лише особам, звільненим з військової служби у відставку за віком або станом здоров'я.

Щодо посилання позивача на Закон України «Про Національну поліцію», суд зазначає, що вказаний Закон був прийнятий вже після звільнення позивача з органів внутрішніх справ та не може бути застосований до спірних правовідносин.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позивачу правомірно призначено пенсію за вислугу років в розмірі 56 процентів відповідних сум грошового забезпечення (50 процентів - за 20 років вислуги та 6 процентів - за 2 роки вислуги понад 20 років (2 роки х 3 проценти)).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку що відповідачем доведено правомірність винесення оскаржуваного від 31 травня 2018 року за № 2077 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «БІГРУП»», з огляду на що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 263, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №141, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк