Справа № 465/5801/17
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

20.07.2018 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

за участю секретаря Школьнікової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова, інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у м.Львові ДПП Гетьман Станіслава Володимировича про скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Управління патрульної поліції м.Львова, інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у м.Львові ДПП Гетьман Станіслава Володимировича про скасування постанови.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29 вересня 2017 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у м.Львові ДПП Гетьман Станіславом Володимировичем винесено постанову серії БР №190940 віл 29.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за порушення вимоги дорожнього знаку 3.21 (вїзд заборонено), чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України. Зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 29.09.2017 року о 16:50 год., керуючи автомобілем MERCEDES BENZ у м. Львові по вул. І.Франка, 3 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 (вїзд заборонено). Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною внаслідок відсутності події адміністративного правопорушення, виходячи з наступного: На місці зупинки транспортного засобу інспектором неправомірно винесено постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення всупереч Рішенню Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 р. Не роз'яснено права та невраховано вимоги ст. 33 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29 вересня 2017 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у м.Львові ДПП Гетьман Станіславом Володимировичем винесено постанову серії БР №190940 віл 29.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за порушення вимоги дорожнього знаку 3.21 (вїзд заборонено).

Дорожній знак 3.21 «в'їзд заборонено», забороняється в'їзд усіх транспортних засобів з метою:

?запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом;

?запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8;

організації відокремленого в'їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП, передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідності до ч.2, 4 ст.258 КУпАП, та, керуючись Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі та Кодексом України про адміністративні правопорушення, не складають протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а виносять постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не бере до уваги рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року у справі №5/2015, з тих підстав, що згідно п.2.3 мотивувальної частини вищевказаного рішення Конституційного Суду України перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 № 596-VIII, який набув чинності 07.11.2015р. було внесено зміни до згаданого переліку, а саме змінено ч. 2, 4, 5 статті 258 КУпАП, відповідно до яких порушення в сфері безпеки дорожнього руху віднесено до категорії справ розгляд яких відбувається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Тобто, як вбачається з змін внесених до КУпАП від 14.07.2015 року та які набрали чинність 07.11.2015 року, та які не могли бути враховані в рішенні Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015, уповноваженими органами та посадовим особам прямо передбачена можливість складати постанови на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого не в автоматичному режимі.

Тому суд вважає, що враховувати пом'якшуючі чи обтяжуючі обставини не є доцільним, оскільки правопорушення відносяться до сфери забезпечення безпеки дорожнього руху.

Однак, суд звертає увагу на те, що Відповідачами не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував невиконання позивачем дорожнього знаку дорожнього знаку 3.21 (вїзд заборонено).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 143, 241 247, 252 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Львова, інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП у м.Львові ДПП Гетьман Станіслава Володимировича про скасування постанови, - задоволити.

Скасувати постанову серії БР №190930 від 29.09.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП за невиконання вимог дорожнього знаку 3.1 (в'їзд заборонено).

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Ванівський Ю.М.