Справа № 810/954/18
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/954/18 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючої судді: Шелест С.Б.

Суддів: Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.

Секретар судового засідання: Кузик М.А.

За участі представників:

Позивача: Коваленко О.В.;

Відповідача: Плахута С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.04.18р. у справі №810/954/18 за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Мусійки» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 15.11.17р. № та №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.04.18р. адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить суд скасувати рішення з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги Апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції не враховано, що Позивачем надавались послуги за готівку без застосування реєстратора розрахункових операцій, чим порушено вимоги п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а також не оприбутковано готівкові кошти в повній сумі їх фактичних надходжень у касовій книзі підприємства на підставі прибуткових касових ордерів, чим порушено вимоги п 2.6 Положення № 637.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Позивача в судовому засіданні та у відзиві на позов заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу Відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ГУ ДФС у Київській області на підставі наказу від 30.10.17р. №1960 проведено фактичну перевірку каси підприємства, що знаходить за адресою: с. Мусійки, вул. Центральна, 145.

За результатами перевірки складено акт від 02.11.17р. №2751/1000/14/03755549.

В ході перевірки установлено факт не оприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у касовій книзі підприємства за період з 23.10.2017р. по 27.10.2017р. на загальну суму 9 450 грн., чим порушено вимоги п 2.6 Глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, а також проведення розрахункових операцій готівкою за надані послуги без застосування РРО, без видачі розрахункового документа встановленої форми (фіскального чеку) на повну суму проведеної операції, чим порушено п.1, п.2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

На підставі акту перевірки податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 15.11.17р.:

№, яким за порушення п. 2.6 Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.04р. № 637 до Позивача на підставі абз.3 ч.1 ст. 1 Указу Президента України від 12.06.95р. №436/95 «Про застосування штрафних фінансових санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 47 250 грн.;

№, яким за порушення п.1, п.2 ст. 3 Закону України від 06.07.95р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до Позивача на підставі п.1 ст. 17 цього Закону застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, Позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем належним чином було здійснено облік готівки у касовій книзі; Позивач здійснює торгівлю продукцією власного виробництва, а тому згідно статті 9 Закону №265/95-ВР, у Позивача не виникає обов'язку застосовувати РРО.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом першої інстанції установлено, що СГВК «Мусійки» не є закладом громадського харчування, позаяк здійснює діяльність з вирощування зернових та інших культур, розведення великої рогатої худоби тощо.

Перевіркою установлено, що Позивачем надаються послуги за готівку без застосування реєстратора розрахункових операцій на повну суму наданих послуг та без видачі відповідного розрахункового документа встановленої форми (фіскальний чек РРО).

Згідно прибуткових касових ордерів №96 від 23.10.17р. та №98 від 24.10.17р. в касу підприємства прийнято готівкові кошти в розмірі 450 грн. та 450 грн. відповідно, з призначенням: за харчування.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України від 06.07.95р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб'єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 9 Закону №265/95-ВР реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва (крім технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій, підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку.

У даному випадку, обставини справи свідчать, що згідно вказаних прибуткових касових ордерів Позивач реалізував продукцію власного виробництва.

Такі обставини, зокрема, встановлені судом при розгляді адміністративної справи.

Так, судом установлено, що до Іванківського районного суду Київської області від ГУ ДФС у Київській області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_4 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.

В рамках вказаної адміністративної справи судом установлено, що відповідно до протоколу №475 про адміністративне правопорушення, 02 листопада 2017 року при проведенні фактичної перевірки СГВК «Мусійки» було виявлено порушення порядку проведення розрахункових операцій посадовою особою виконуючою обов»язки головного бухгалтера ОСОБА_4, а саме: проведення розрахункових операцій готівкою за надані послуги без застосування РРО, без видачі розрахункового документа встановленої форми (фіскального чека) на повну суму проведеної операції, чим порушено п.1, п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 24.11.17р. у справі №366/3613/17, яка набрала законної сили 04.12.17р., провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП - закрито, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що СГВК «Мусійки» відпускають товар власного виробництва, а тому, з поликанням на ст. 9 Закону №265/95-ВР, суд не вбачає в діях ОСОБА_4 порушення вимог ч.1 ст.155-1 КУпАП.

Частиною 4 статті 78 КАС передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, дана норма визначає преюдиційні підстави звільнення осіб, які беруть участь у справі, від доказування обставин з метою досягнення процесуальної економії - за наявності цих підстав у суду не буде необхідності досліджувати докази для встановлення певних обставин.

Та обставина, що у прибуткових касових ордерах від 23.10.17р. та від 24.10.17р. вказано у графі «підстава» - «за харчування» - не свідчить про те, що Підприємство здійснює діяльність у сфері громадського харчування, оскільки, як слідує з наявних в матеріалах справи пояснень посадової особи Позивача - ОСОБА_4 (а.с.41), має місце помилка при заповненні цієї графи, де слід вважати «продукти харчування».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва у Позивача не виникає обов'язку застосовувати реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки, а тому спірне податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 15.11.17р., колегія суддів виходить з наступного.

У відповідності до пункту 1.2 Положення № 637 про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 15.12.04р. № 637 (чинного на час виникнення спірних правовідносин; надалі - Положення) оприбуткування готівки є проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій; касова книга - документ установленої форми, що застосовується для здійснення первинного обліку готівки в касі.

Згідно з пунктом 2.6 Положення, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Відповідно до абз. 1 п. 4.3 Положення, записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися.

Статтею 1 Указу № 436/95 установлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються НБУ, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення, у день одержання готівкових коштів, на їх підставі готівки у касовій книзі.

Невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки, за яке встановлена відповідальність (абзац третій статті 1 Указу № 436/95).

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була викладена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 1 квітня 2014 року (справа № 21-54а14) та від 4 листопада 2015 року (справа № 21-3680а15).

З матеріалів справи вбачається, що у період з 23.10.17р. по 27.10.17р. у касу приймались готівкові кошти за послуги по прибутковим касовим ордерам (№№96-101) на загальну суму 9 450 грн.

Апеляційним судом витребувано у Позивача та досліджено в судовому засіданні 24.07.18р оригінал касової книги за 2017 рік (копії касової книги на 2017 рік за відповідні дати долучено до матеріалів справи), з якої установлено, що Позивачем належним чином оприбутковано грошові кошти на підставі прибуткових касових ордерів №№96-99 на загальну суму 3 850 грн., а саме: за 23.10.17р. на підставі прибуткового касового ордера №96 у сумі 450 грн.; за 24.10.17р. на підставі прибуткового касового ордера №97 у сумі 300 грн., прибуткового касового ордера №98 у сумі 450 грн. та прибуткового касового ордера №99 у сумі 2 650 грн.; за 27.10.17р. на підставі прибуткових касових ордерів від 27.10.17р. №100 та №101 оприбутковано грошові кошти у сумі 5 600 грн.

Таким чином, за встановлених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про належне оприбуткування Товариством готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у касовій книзі підприємства за період з 23.10.2017р. по 27.10.2017р. на загальну суму 9 450 грн., а тому відсутні правової підстави для висновку про порушення Позивачем вимог п. 2.6 Положення №637, та як наслідок, застосування до суб'єкта господарювання штрафних (фінансових) санкцій згідно податкового повідомлення - рішення № від 15.11.17р.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.04.18р. у справі №810/954/18 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.04.18р. у справі №810/954/18 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді Кузьмишина О.М.

Пилипенко О.Є.

Повний текст постанови складений: 24.07.18р.