Справа № 712/3139/17
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2018 року

Київ

справа №712/3139/17

адміністративне провадження №К/9901/43480/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді - Гімона М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області на постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 12 травня 2017 року (головуючий суддя - Пересунько Я.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2017 року (головуючий суддя - Горяйнов А.М., судді: Костюк Л.О., Файдюк В.В.) у адміністративній справі № 712/3139/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області (далі - Управління ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Управління ПФУ щодо відмови в перерахунку пенсії та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у розмірі 80 % від місячного заробітку згідно з довідкою Прокуратури Черкаської області від 25 липня 2016 року без обмеження граничним розміром, а також виплатити різницю між фактично отримуваною та належною до виплати пенсією за 12 місяців до моменту здійснення перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, відповідачем протиправно відмовлено їй у перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 5 жовтня 1995 року № 358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року № 2663-111).

Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 12 травня 2017 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19 травня 2017 року, позов задоволено. Визнано протиправною відмову Управління ПФУ щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80 % розміру заробітку у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівниками прокуратури. Зобов'язано Управління ПФУ провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час виходу її на пенсію), на підставі довідки Прокуратури Черкаської області № 18/171 вих.16 від 25 липня 2016 року у розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою старшого помічника прокурора Черкаської області з 1 вересня 2016 року без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат. Зобов'язано Управління ПФУ виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до виплати пенсією за період з 1 грудня 2015 року до моменту здійснення перерахунку.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Зобов'язано Управління ПФУ здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1, передбаченої статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру», нарахувавши її у розмірі 80 % від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури Черкаської області 25 липня 2016 року № 18/171 вих.16. Зобов'язано Управління ПФУ виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та належною до виплати пенсією за період із 1 січня 2016 року до моменту здійснення перерахунку. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована порушенням судами норм частин тринадцятої, вісімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які станом на дату звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії, втратили чинність, у зв'язку з чим законодавчо визначені підстави для перерахунку пенсій відсутні.

Позивач своїм правом як сторони у справі подати заперечення на касаційну скаргу не скористався.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вирішуючи позов суди виходили з того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ та з 16 січня 2009 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

31 серпня 2016 року позивач звернулася до Управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких законодавчих актів», до якої додала довідку Прокуратури Черкаської області від 25 липня 2016 року № 18/171вих.16.

Управлінням ПФУ листом від 14 вересня 2016 року № 475/К-10 позивача повідомлено про відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку зі збільшенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Апеляційний суд погодився з таким висновком суду першої інстанції, однак, вказав на помилковість його висновку щодо зобов'язання Управління ПФУ здійснювати виплату пенсії позивачу без обмеження її розміру, оскільки позивач отримує пенсію без обмеження розміру, а спір щодо застосування такого обмеження між позивачем та відповідачем у даній справі відсутній. Крім того, зазначив, що суд першої інстанції у резолютивній частині судового рішення вказав невірні дати, з яких відповідачу необхідно вчинити дії щодо перерахунку і виплати пенсії позивачу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру». Зокрема, статтею 50-1 цього Закону, за якою позивачу призначено пенсію, визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (частина тринадцята цієї статті).

Частина вісімнадцята статті 50-1 цього Закону у редакції, чинній до 1 січня 2015 року передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Уряду.

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

15 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», згідно з Прикінцевими положеннями якого визнано такими, що втратив чинність Закон України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої , шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.

Отже, на час прийняття постанови Кабінетом міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013, з прийняттям якої позивач пов'язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а також на час його звернення до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.

За частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - постанова КМУ № 1013), якою підвищено розміри заробітку працівникам прокуратури та яка відповідно до її пункту 6 застосовується з 1 грудня 2015 року не містить положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачеві на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність.

Положення Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII, якими частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-XII та частину 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII викладено у новій редакції, не були визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у рішенні від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов'язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 та у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» №1697-VII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов'язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України № 1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв'язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (справа №711/6019/16-а).

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», оскільки положення цієї статті втратили чинність, у зв'язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування судових рішень та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову.

Оскільки рішення суду приймається на користь суб'єкта владних повноважень, то підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 345, 351, 356 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду міста Черкаси від 12 травня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2017 року - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик,

Судді Верховного Суду