Справа № 145/1757/17
Суддя: Мазурчак А. Г.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/1757/17
РІШЕННЯ

іменем України

18.07.2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів Комісарчук М.І., Усатюк Л.П., Зелінського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення при Тиврівській РДА, Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації про зобов'язання поновити дію розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької облдержадміністрації від 18.11.2014 р., визнання протиправними дій та бездіяльності відповідачів щодо невиконання розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької облдержадміністрації від 18.11.2014 р., про нарахування і виплату компенсації на транспортне обслуговування з 11.10.2014 р. та про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати дії відповідачів - Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації та управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації - шодо ненарахування і невиплати йому компенсації на транспортне обслуговування відповідно до розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 18.11.2014 р. -протиправними.

Визнати дії відповідача - Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації - щодо припинення виплати компенсації на транспортне обслуговування відповідно до розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 18.11.2014 р. протиправними.

Зобов'язати Департамент молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації поновити дію розпорядження від 18.11.2014 р. про призначення йому компенсації на транспортне обслуговування з 11.10.2014 р.

Зобов'язати відповідача - управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації нарахувати і виплатити йому не нараховану і невиплачену компенсацію на транспортне обслуговування відповідно до розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 18.11.2014 р. в сумі 17502 (сімнадцять тисяч п'ятсот дві)грн. 94 коп.

Стягнути з відповідачів - Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації та управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації на його користь моральну шкоду в розмірі ненарахованої і невиплаченої йому компенсації на транспортне обслуговування, тобто в розмірі 17502 (сімнадцять тисяч п'ятсот дві) грн. 94 коп.

Зобов'язати відповідачів у подальшому виконувати розпорядження молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 18.11.2014р. відповідно до постанови КМУ від 19.07.2006р. № 999 про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями (зі змінами та доповненнями), постанови КМУ від 14.02.2007р. № 228 про порядок виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування (зі змінами та доповненнями).

Рішення суду допустити до негайного виконання відповідно до ст.371 КАС України.

Позов обгрунтовує тим, що він є особою з інвалідністю II групи загального захворювання опорно-рухового апарату.

Відповідно до ч.І ст.26 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю» від 06.10.2005 р. (із змінами і доповненнями) держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, поширює інформацію про таку продукцію.

У січні 2014 року він звернувся до УПСЗН Тиврівської РДА з метою постановлення його на облік для забезпечення автотранспортом відповідно до закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю», що здійснюється відповідно до процедури, передбаченої постановою КМУ від 19.07.2006 р № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями».

Таким чином, після дотримання усієї вище зазначеної процедури, у 2014 році його було поставлено на облік для забезпечення автомобілем. Однак у зв'язку з неможливістю на той час забезпечити його автомобілем, -розпорядженням Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької облдержадміністрації від 18.11.2014 р. йому призначено грошову компенсацію на транспортне обслуговування у розмірі 29 % прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, яка передбачена п.2 постанови КМУ від 14.02.2007 № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсаційна бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування».

Підставою для призначення йому компенсації на транспортне обслуговування був висновок обласної МСЕК про наявність в нього медичних показань для забезпечення його автомобілем і подана ним заява, що відповідає положенню п.15 постанови КМУ від 14.02.2007 № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування».

Після отримання розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької облдержадміністрації від 18.11.2014 року для виконання, УПСЗН Тиврівської районної державної адміністрації було зроблено запит до Регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області з приводу «.... надати інформацію на інваліда, який перебуває на обліку в управлінні для забезпечення спецавтотранспортом за кошти Державного бюджету згідно списку. Чи є в користуванні інвалідів автомобіль з періоду 2010 р. і по даний час.», на що з даного центру була надана відповідь станом з 01.01.2010 р. та облікову картку приватного НОМЕР_1, відповідно до якої за ним зареєстровано легковий автомобіль ЗАЗ 1102, 1991 року випуску, ДНЗ : НОМЕР_2, який за ним зареєстрований ще 29.01.1991 р. Тобто з даної Довідки видно, що за сім років до постановлення його на облік для безоплатного забезпечення транспортним засобом (тобто до 2014 р.), він не реєстрував за собою придбаного автомобіля, строк експлуатації якого менше, ніж п'ять років, а також автомобіль, який за ним був зареєстрований на момент постановлення на облік був в експлуатації ним більше 10 р.

Департаментом соціальної та молодіжної політики Вінницької облдержадміністрації № 04-5089 від 06.10.2017 р. на адресу УПСЗН Тиврівської райдержадміністрації 06.10.2017 р. було надіслано листа про припинення виплати йому компенсації, у зв'язку з наявністю зареєстрованого на нього автомобіля, на що УПСЗН Тиврівської районної державної адміністрації листом від 08.11.2017 р. надало відповідь Департаменту соціальної та молодіжної політики облдержадміністрації, в якому повідомило, що грошова компенсація витрат на транспортне обслуговування йому, не виплачувалася в зв'язку з наявністю зареєстрованого на нього автомобіля та повідомило про те, що повертає розпорядження Департаменту від 18.11.2014 р., що на його думку є протиправним.

Вважає, що відповідачі зобов'язані йому нарахувати та виплатити компенсацію на транспортне обслуговування з 11.10.2014 р. до кінця 2018 р. включно в сумі 17502,94 грн., враховуючи закони України Про Державний бюджет України на 2014 р., 2015 р., 2016 р., 2017 р., 2018 р., оскільки прожиткові мінімуми для осіб, які втратили працездатність, за вказані роки становили :

у 2014 р. -949 грн.

у 2015 р. - з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні;

у 2016р.-з 1 січня 2016 року - 1074 гривні, з 1 травня - 1130 гривень, з 1 грудня - 1247 гривень ;

у 2017 р. - з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні;

у 2018 р. - з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Тому вважає, що :

за 2014 р. відповідачами йому має бути нараховано і виплачено компенсації на транспортне обслуговування в сумі 742,10 грн. ;

за 2015 р.-3447,52 грн.;

за 2016 р.-3901,37 грн.;

за 2017 р.-4508,05 грн.;

за 2018 р. - 4903,9 грн. ;

на загальну суму 17502,94 грн.

Більше того, замість того, щоб виконати розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької облдержадміністрації від 18.11.2014 р. щодо призначення йому грошової компенсації на транспортне обслуговування у розмірі 29 % (з розрахунку на місяць), після його звернення щодо виплати вищевказаної компенсації Департамент молодіжної та соціальної політики своїм листом № 04-5089 від 06.10.2017 р. взагалі відкликав вказане розпорядження, припинивши виплату компенсації (якої фактично взагалі не відбувалось з моменту його призначення), мотивуючи наявністю зареєстрованого на нього автомобіля, не взявши до уваги рік його випуску, реєстрації, що відповідало б п.5 постанови КМУ від 19.07.2006 р № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями».

Окрім того, на його неодноразові звернення щодо нарахування і виплати призначеної йому компенсації з моменту, що зазначений у розпорядженні Департаменту від 18.11.2014 р., тобто з моменту його звернення за призначенням - 11.10.2014 р., відповідачі реагують зволіканням і бездіяльністю, а він змушений постійно витрачати кошти з власної пенсії на транспортне обслуговування, що в свою чергу спонукає до меншого витрачання коштів на підтримання його стану здоров'я і працездатності (витрачання коштів на ліки, обстеження) та на забезпечення його життєдіяльності, що в свою чергу змушує його хвилюватися і спричиняє додаткове як фізичне, так психологічне навантаження на його здоров'я. Тому вважає що такими діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі ненарахованої і невиплаченої йому компенсації на транспортне обслуговування, тобто в розмірі 17502,94 грн. та просить присудити до стягнення з відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 уточнені позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених в позові.

Представник УПСЗН в Тиврівському районі Зелінський О.А. позовні вимоги не визнав, пояснив, що ОСОБА_1 15.01.2014 р. подав до УПСЗН заяву, в якій зазначив, що немає в користуванні транспортного засобу і додав про це довідку з МРЕВ, тому 18.11.2014 р. УПСЗН винесло розпорядження про компенсацію витрат на транспортне обслуговування і направило його на виконання. При перевірці по МРЕВ, які вони зобов'язані робити кожні 6 місяців, отримали відповідь про те, що за ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль 1991 року випуску і його зареєстровано 29 січня 1991 року. Його заява в 2014 році була на виплату компенсації за транспортне обслуговування - тобто витрати на транспортне перевезення, таксі та інші перевезення. Розпорядження видано на задоволення даної заяви, так як він має на це право. Коли вони встановили наявність транспортного засобу, то повідомили Департамент соц. політики. ОСОБА_1 мав на той час і має тепер право на компенсацію витрат по ПММ та технічного обслуговування наявного в нього транспортного засобу відповідно до Постанови № 228 від 14.02.2007 року (п. 8, п.п. 2), але з такою заявою позивач не звертався до сьогоднішнього дня, тому вважає, що предмет позову відсутній.

Представник УПСЗН в Тиврівському районі Усатюк Л.П. також заперечує в задоволенні позову.

Представник УПСЗН Пліхта В.В. позов не визнала, пояснила, що позивач інвалід другої групи, надав довідку про відсутність в нього автомобіля. На підставі поданих ним документів, його поставили на облік. 18.11.2014 року було видано розпорядження про компенсацію витрат, однак другий примірник до 17.04.2017 року до УПСЗН в Тиврівському районі не надходив. Після отримання розпорядження в зв'язку із великим строком вони звернулись до реєструючого органу і перевірили наявність у користуванні ОСОБА_1 автомобіля. Після отримання відповіді про наявність автомобіля, вони повідомили департаменту про даний факт і Департамент відкликав своє розпорядження про компенсацію витрат на транспортне обслуговування, оскільки відпали підстави для її нарахування.

Представник УПСЗН Банарюк С.В. позов не визнала, пояснила, що відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 14.02.2007 № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» транспортне обслуговування виплачується інвалідам, які перебувають на обліку і не мають в користуваенні автомобіля. Відповідно до ст. 38 ЗУ "Про соціальний захист інвалідів", на облік беруться ті інваліди, які не мають в користуванні транспортних засобів молодших ніж 10 років. До заяви додається довідка МРЕВ. До квітня 2017 року в них не було підстав для такої виплати, яка проводиться два рази на рік - в березні та вересні, і перед кожною виплатою УПСЗН робить перевірку. Оскільки у позивача є автомобіль, то треба виплачувати компенсацію на пальне, ремонт і технічне обслуговування згідно «Порядку виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» затвердженого Постанови КМУ від 14 лютого 2007 № 228 , а для цього ОСОБА_1 потрібно звернутись в Департамент молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації для видачі розпорядження на інший вид компенсації.

Представник відповідача Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації ОСОБА_3 заперечує в задоволенні позову, пояснила що є два різних порядки виконання Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю» від 06.10.2005 р. (із змінами і доповненнями) які не переплітаються. Відповідно до п. 8 ч. ІІ постанови № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», інвалід має право на компенсацію витрат на придбання ПММ, ремонт та технічне обслуговування транспортних засобів, Постанова КМУ № 999 регламентує Порядок забезпечення інвалідів транспортними засобами, якщо в його розпорядженні є автомобіль; на компенсацію витрат на транспортне обслуговування, якщо в нього немає автомобіля.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 "Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на танспортне обслуговування" затвердженого постановою КМУ № 228 від 14.02.2007 року, встановлено два види компенсацій, компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Відповідно до п. 8 зазначеного порядку компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів призначаються інвалідам, які мають право на забезпечення автомобілем, але не одержали його і користуються автомобілем, придбаним за власні кошти.

Відповідно до п. 14 Порядку, компенсація на транспортне обслуговування призначається інвалідам, які перебувають на обліку для безоплатного або пільгового забезпечення автомобілями, а після отримамання автомобілів, виплата компенсації на транспортне обслуговування припиняється і виплачуються компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів. У період, за який виплачена компенсація на транспортне обслуговування, переплачена сума враховується в подальшому під час виплати компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів. Компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік -у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

15 січня 2014 року позивач звернувся до управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації щодо забезпечення його автомобілем як особи, що має інвалідність 2 групи.

До заяви ОСОБА_1 надав довідку МСЕК про його придатність до керування автомобілем та довідку ВРЕВ (а.с. 21) щодо відсутності транспортного засобу в особистому користуванні ОСОБА_1 В заяві ОСОБА_1 зазначив, що не має у власності автомобіля, чим надав неправдиву інформацію до УПСЗН. Після чого управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації надіслало документацію до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької облдержадміністрації про видачу вперше автомобіля інваліду ОСОБА_1 згідно постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями».

18 листопада 2014 року Департаментом соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА на підставі поданих ОСОБА_1 документів видано розпорядження на компенсацію витрат на транспортне обслуговування інваліда ОСОБА_1 як особі, що перебуває на обліку для безоплатного забезпечення автомобілем, але всупереч п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 «Про порядок виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» не було надіслано другий примірник цього розпорядження до структурного підрозділу РДА -управління праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА, тому у зв'язку із цим розпорядження не виконувалось.

Надійшло вищеозначене розпорядження до виконання управлінню праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА лише 14.04.2017 року.

14.04.2017 року ОСОБА_1 знову звернувся до УПСЗН із заявою про нарахування йому компенсації на транспортне обслуговування (а.с. 23).

На виконання вище вказаного розпорядження Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА управління праці та соціального захисту населення Тиврівської РДА 01.08.2017 року відповідно до вимог абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями» звернулося до регіонального сервісного центру МВС у Вінницькій області щодо надання інформації про наявність у позивача ОСОБА_1 у користуванні автомобіля. 01.09.2017 року надійшла інформація (а.с. 26, 27), яка підтверджує, що у користуванні ОСОБА_1 є зареєстрований транспортний засіб в 1991 році - легковий автомобіль ЗАЗ 1102. Отже, при подачі заяви про забезпечення автомобілем ОСОБА_1 приховав інформацію про наявність у нього автомобіля.

Про наявність у ОСОБА_1 автомобіля управлінням праці та соціального захисту населення райдержадміністрації було повідомлено Департамент соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА, тому Департаментом соціальної та молодіжної політики Вінницької ОДА було відкликано розпорядження від 18.11.2014 року про виплату грошової компенсації на транспортне обслуговування особі з інвалідністю ОСОБА_1, оскільки відсутня підстава для виплати такої компенсації.

23 жовтня 2017 року позивач був повідомлений про те, що згідно п.9 Постанови затвердженої Кабінетом Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 «Про порядок виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» він має право на одержання компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів.

З письмовою заявою про виплату грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля до управління праці та соціального захисту населення райдержадміністрації ОСОБА_1 станом на сьогоднішній день не звертався, тому відповідна компенсація не виплачувалась.

Право на компенсацію, передбачену п 14" Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228 ОСОБА_1 не має і не мав в 2014 році.

Таким чином, управління праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації як виконавець розпоряджень по проведенню компенсації витрат на транспортне обслуговування інвалідів відмовляючи ОСОБА_1 у виплаті компенсації діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а тому нарахування і виплати ОСОБА_1 грошової компенсації на транспортне обслуговування як особі з інвалідністю, починаючи з 11.10.2014 року управлінням праці та соціального захисту населення Тиврівської районної державної адміністрації не проводилось.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9,21, 241-243 КАС України, Законом України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю», постановою КМУ від 19.07.2006 р № 999 "Про затвердження Порядку заезпечення інвалідів автомобілями", п. 5, 8, 9, 14, 15 "Порядку виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» затвердженого постановою КМУ від 14.02.2007 № 228,

вирішив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення при Тиврівській РДА, Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації про зобов'язання поновити дію розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької облдержадміністрації від 18.11.2014 р., визнання протиправними дій та бездіяльності відповідачів щодо невиконання розпорядження Департаменту молодіжної та соціальної політики Вінницької облдержадміністрації від 18.11.2014 р., про нарахування і виплату компенсації на транспортне обслуговування з 11.10.2014 р. та про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде виготовлено 27.07.2018 року.

Суддя: Мазурчак А. Г.