Справа № 559/1498/17
Суддя: Жуковська О. Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1498/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дубно адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову винесену заступником начальника ГУ ДФС у Рівненській області Друзюк Надією Іванівною про накладення адміністративного стягнення від 08 червня 2017 року за вих. № 88І/ФОП/17-00-13-09-03, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 27 березня по 14 квітня 2017 року ГУ ДФС у Рівненській області було проведено документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1, за результатами якої було складено акт про результати документальної виїзної перевірки від 24.04.2017 № 198/17-00-13-04/. За висновками акту перевірки контролюючим органом серед іншого було встановлено порушення та донараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне врахування на суму 52 467, 69 грн. за 2015 рік. За результатами розгляду заперечень ГУ ДФС у Рівненській області надіслало відповідь, з якої всупереч чинному податковому законодавству слідує про проведення нової перевірки без наявності первинних документів, повністю змінивши у відповіді описову частину та виклавши в новій редакції висновки акту перевірки. Незважаючи на те, що позивачем у відповідності до приписів чинного законодавства України проводилось адміністративне оскарження результатів перевірки, в т. ч. по ЄСВ, заступником начальника ГУ ДФС у Рівненській області Друзюк Надією Іванівною 08 червня 2017 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 680 грн. за нарахований та не перерахований до бюджету єдиний внесок з чистого доходу за 2015-2016 роки. Вважає, що штраф на мене було накладено без достатніх на те правових підстав, оскільки: нормативним актом, який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, є Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та п. 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник мас право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

В акті перевірки та відповіді контролюючим органом не враховано наведені приписи абз. 2 п. 2 ч. 1 ст. Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме, що вказана норма: по-перше, не зобов'язує, а передбачає право платника самостійно визначати базу нарахування єдиного внеску у разі якщо ним не отримано дохід (прибуток); по-друге, чітко і не двозначно, встановлює право платника визначати фінансовий результат його господарської діяльності окремо по місяцям.

В порушення наведеної норми ГУ ДФС Рівненській області проведене необгрунтоване та помилкове нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за 2015 та 2016 роки.

Просить визнати постанову протиправною та скасувати.

Також позивач клопотав про поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки отримав копію постанови 04.07.2017 рекомендованим листом (а.с. 6,). Враховуючи, що позов подано до суду в 10-дений строк з моменту отримання копії постанови, то строк на оскарження не пропущений і поновлення не потребує.

Позивач ОСОБА_1, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 45).

Представник відповідача ГУ ДФС у Рівненській області в судове засідання ні разу не з'явився, хоча про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 18, 22, 28, 42, 43).

Суд вважає за можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08 червня 2017 року заступником начальника ГУ ДФС у Рівненській області Друзюк Надією Іванівною винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 680 грн. за порушення ч. 1 ст. 165-1 КУпАП. Постанова винесена на підставі протоколу № АА № 696923 від 02.06.2017 та доданих до нього актів перевірки від 24.04.2017 № 198/17-00-13-04/ та відповіді від 12.05.2017 № 658/17-00-13-02-03 на заперечення до акта перевірки. В постанові зазначено, що ФОП ОСОБА_1 нараховано та не перераховано до бюджету єдиний внесок з суми чистого доходу за 2015 рік в сумі 52467, 69 грн. та за 2016 рік в сумі 60367, 73 грн. (а.с. 3).

ОСОБА_1 19.06.2017 звернувся зі скаргою на вищевказану постанову до ДФС України. Згідно рішення про результати розгляду скарги постанову залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 7, 8-9).

Згідно постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 04.12.2017, яка залишена в силі постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018: визнано протиправними та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2017 № Ф-28 та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.05.2017;

визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 15.05.2017, № від 15.05.2017, № від 15.05.2017; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 15.05.2017 в частині збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 459 293,00 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області № від 15.05.2017 в частині суми завищення від'ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2016 року на суму 97350,00 грн.(а.с. 32-38, 46-50).

Зазначені податкові повідомлення прийняті на підставі акту перевірки від 24.04.2017 № 198/17-00-13-04/ та за наслідком розгляду заперечень до нього.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов'язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Частини 2, 3 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлюють, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Єдиний внесок для платників, зазначених у пунктах 4 та 5 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 34,7 відсотка визначеної пунктами 2 та 3 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (ч. 11 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у редакціях Закону станом на 2015 рік).

В силу положень пункту 3 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Згідно п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Рівненським окружним адміністративним судом у постанові від 04.12.2017 встановлено безпідставність висновків контролюючого органу щодо завищення ФОП ОСОБА_1 витрат 2014 року на суму 980669,90 грн., які пов'язані з отриманням доходу за підсумками січня 2015 року. Таким чином, висновки податкового органу щодо визначення суми чистого оподаткованого доходу за 2015 рік у розмірі 14270006,60 грн. із врахуванням безпідставних висновків щодо завищення витрат 2014 року на суму 980669,90 грн. є необґрунтованими. Оскільки, судом встановлено необґрунтованість висновків контролюючого органу щодо визначення суми чистого оподаткованого доходу на який нараховується єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, то Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.05.2017 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-28 від 15.05.2017, визнано протиправним та скасовано.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення від 08.06.2017 винесена на підставі протоколу № АА № 696923 від 02.06.2017 та доданих до нього актів перевірки від 24.04.2017 № 198/17-00-13-04/ та відповіді від 12.05.2017 № 658/17-00-13-02-03 на заперечення до акта перевірки.

Оскільки податкові повідомлення прийняті на підставі акту перевірки від 24.04.2017 № 198/17-00-13-04/ скасовані, отже притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі зазначеного акту є безпідставним.

Згідно п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що постанова від 08.06.2017 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є безпідставною та підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.90, 95, 192, 458, 460, 495 Митного Кодексу України, ст.ст. 2, 6, 77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову від 08 червня 2017 року за вих. № 881/ФОП/17-00-13-09-03, винесену заступником начальника ГУ ДФС у Рівненській області Друзюк Надією Іванівною, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 165-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення, - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в Житомирський апеляційний адміністративний суд через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: