Справа № 826/5257/18
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 липня 2018 року № 826/5257/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у склад судді Аверкової В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у письмовому провадженні, адміністративну справу

за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІППОН»

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 29 784,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві (далі по тексту - позивач, ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІППОН» (далі - відповідач, ТОВ «ІППОН»), в якому просить суд:

Застосувати до ТОВ «ІППОН» () штраф у розмірі 29 784 (двадцять дев'ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп. та стягнути його на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Подільському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, , Банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 0008, Код 21081100, призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ІППОН» виявлено порушення Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", що є підставою для застосування санкції, передбаченої пунктом 12 частиною першою статті 64 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Також, вказаною ухвалою запропоновано відповідачу подати до суду протягом 15-ти днів з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву та всі письмові докази наявні і відповідача.

Ухвала суду від 17 квітня 2018 року була направлена відповідачу на адресу зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01001, місто Київ, площа Спортивна, будинок 3, корпус «В» (), водночас поштове відправлення повернулось на адресу суду.

Відповідно до частини восьмої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

За таких обстав, відповідач повідомлений належним чином.

Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подано.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Начальником Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві Рубаном О.М., на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», 17 жовтня 2017 року складено повідомлення №1030 про проведення планової перевірки з 20 листопада по 01 грудня 2017 року суб'єкта господарювання ТОВ «ІППОН».

Вказане повідомлення 25 жовтня 2017 року було вручено представнику ТОВ «ІППОН», що підтверджується матеріалами справи.

На виконання плану щодо здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) Головним управлінням на 2017 рік, затверджений наказом ГУ Держпродспоживслужби в місті Києві від 30 листопада 2016 року №53 (розміщений на офіційному веб-сайті http://www/dpss/gov/ua/) відповідачем виданий наказ 30 жовтня 2017 року №3129 про проведення планового заходу.

Відповідно до вказаного наказу, головному спеціалісту відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ОСОБА_2, головному спеціалісту відділу безпечності харчових продуктів Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини ОСОБА_3, головному спеціалісту відділу адміністративної практики Управління аналітично-організаційного забезпечення ОСОБА_4, наказано здійснити плановий захід (перевірка) ТОВ «ІППОН», за адресою: АДРЕСА_1 у термін з 20 листопада 2017 року по 01 грудня 2017 року.

30 жовтня 2017 року на підставі наказу від 30 жовтня 2017 року №3129 складено направлення на проведення заходу (плановий) №3218.

Перевіркою, встановлено порушення відповідачем: пункту 1 частини першої статті 41, пункту 3 частини першої статті 41, пункту 1 частини першої та другої статті 42, пункту 2 частини першої та другої статті 42, пункту 4 частини першої статті 42, пункту 5 частини першої статті 42, пункту 2 частини першої статті 45, частини другої статті 45 та пункту 4 частини першої статті 49 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів".

21 листопада 2017 року за результатами проведення планового заходу державного контролю стосовно додержання ТОВ "ІППОН" гігієнічних вимог щодо поводження з харчовими продуктами складено акт №1666.

З актом від 21 листопада 2017 року №1666, уповноважена особа відповідача ознайомлена та йому вручено один примірник вказаного акту 21 листопада 2017 року, про що свідчить особистий підпис уповноваженої особи відповідача.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві 27 листопада 2017 року складений припис за результатами планової перевірки, вручений уповноваженій особі відповідача 27 листопада 2017 року.

29 січня 2018 року з метою перевірки виконання ТОВ «ІППОН» вказаного припису Головним управлінням Держпродспоживслужби в місті Києві виданий наказ №170, відповідно до якого складено направлення на проведення заходу (позаплановий).

Позаплановою перевіркою встановлено, що відповідачем усунуто не всі порушення, які зафіксовані в акті перевірки від 21 листопада 2017 року №1666, а саме: залишились порушення пункту 1 частини першої статті 41 та пункту 2 частини першої та другої статті 42 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів".

31 січня 2018 року за результатами проведення позапланового заходу державного контролю стосовно ТОВ «ІППОН» складений акт №000162.

З актом від 31 січня 2018 року №000162, уповноважена особа відповідача ознайомлена та йому вручено один примірник вказаного акту 31 січня 2018 року, про що свідчить особистий підпис уповноваженої особи відповідача.

Заступником головного державного інспектора Овчаренком О.М., за результатами позапланового заходу державного контролю (позапланової перевірки), проведеного 31 січня 2018 року, 26 березня 2018 року складено протокол про правопорушення у сфері безпечності та окремих показників харчових продуктів, в якому встановлено, що порушення пункту 1 частини першої статті 41 та пункту 2 частини першої та другої статті 42 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" не усунуто.

З вказаним протоколом, уповноважена особа відповідача ознайомлена та йому вручено один примірник протоколу 28 березня 2018 року, про що свідчить особистий підпис уповноваженої особи відповідача.

Таким чином, відповідачем не виконані вимоги (рішення) посадових осіб компетентного органу щодо усунення порушень законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів у строк, погоджений із компетентним органом, за що передбачена відповідальність встановлена пунктом 12 частиною першою статті 64 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів".

Відповідач зазначає, що ТОВ «ІППОН» відноситься до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, таким чином до нього застосовується найвищі розміри штрафних санкцій, що дорівнює 29 784,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, Головне управління Держпродспоживслужби в місті Києві звернулось з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо застосування санкцій до відповідача та стягнення коштів.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" державний нагляд (контроль)-діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до частини восьмої та дев'ятої статті 65 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" розгляд справ про порушення законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів здійснюється у судовому порядку відповідно до закону. Заява про правопорушення, передбачені статтею 64 цього Закону, разом з іншими матеріалами надсилається до суду у 15-денний строк з моменту складення протоколу про правопорушення.

Звертаючись до суду, позивач просить застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІППОН» () адміністративно-господарську санкцію за порушення вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів, передбачену пунктом 12 частини першої статті 64 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" у вигляді штрафу у розмірі 29 784,00 грн, та стягнути його на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у Подільському районі ГУ ДКСУ у м. Києві, , Банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019, р/р 0008, Код 21081100, призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Тобто, позивач просить що б адміністративний суд наклав на відповідача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 29 784,00 грн та одночасно стягнув з відповідача цю штрафну санкцію.

Водночас, згідно з частиною другою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: 1) що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; 2) що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства; 3) про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом; 4) щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) громадського об'єднання, саморегулівної організації віднесені до його (її) внутрішньої діяльності або виключної компетенції, крім справ у спорах, визначених пунктами 9, 10 частини першої цієї статті.

З аналізу вказаної статті слідує, що адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо накладення адміністративних стягнень.

На необхідність дотримання принципу "якості закону" неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Закон, який надає дискреційне право, має визначати межі здійснення такого права, хоча докладні правила та умови мають міститися в нормах субстантивного права. Проте надання законом виконавчій владі, чи судді нічим не обмеженого дискреційного права, суперечило б принципові верховенства права. Отже, закон має досить чітко визначати межі будь-яких таких повноважень, наданих компетентним органам, а також спосіб їх застосування, щоб забезпечувати належний захист особистості від свавільного втручання.

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Свято-Михайлівська Парафія проти України" від 14 червня 2007 року).

Якість закону пов'язана з достатньою чіткістю встановлення ним тих чи інших обставин, на підставі яких діють державні органи (Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Волохи проти України" від 2 листопада 2006 року).

У разі наявності прогалин у законодавстві, суд може шляхом розширеного тлумачення, або застосування аналогії права чи закону, вирішити спір у разі необхідності надання повного захисту правам, свободам та інтересам фізичних осіб, правам та інтересам юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Але, суд не може застосувати розширення тлумачення для застосування обмежувального заходу стосовно особи, для розширення повноваження суб'єкта владних повноважень та безпосередньо самого суду.

Застосування у цьому випадку аналогії чи розширеного тлумачення, призвело б до того, що суд самостійно наділив себе повноваженнями розгляду таких справ, хоча законодавцем це питання не було вирішено, що суперечить положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в частині розгляду справи не "судом встановленим законом" (п. 23, п. 24 Рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року).

Отже, вказане свідчить про помилковість обрання позивачем способу реалізації свого повноваження, передбаченого статтею 65 Закону.

Ухвалення адміністративним судом рішення про застосування штрафних санкцій, не лише відсутнє у переліку повноважень суду при вирішенні справи, що зазначені у статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а й взагалі суперечить цілям та завданням адміністративного судочинства, визначеним у статтях 2 та 5 Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві - відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова