Справа № 814/1097/18
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв.

30 липня 2018 р.справа № 814/1097/18
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., у спрощеному позовному провадженні розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, 54034

до відповідачаБаштанської міської ради, вул. Героїв небесної сотні, 38, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56100

провизнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із адміністративним позовом до Баштанської міської ради (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо демонтажу пам'ятника "Синам Баштанської республіки", а також зобов'язати відповідача демонтувати цей пам'ятник.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до вимог Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" і розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації, відповідач був зобов'язаний демонтувати пам'ятник "Синам Баштанської республіки", який знаходиться в м. Баштанка Миколаївської області, як такий, що пропагує комуністичний режим, але відповідач допустив протиправну бездіяльність і не демонтував цей пам'ятник, що порушує право позивача на правову державу.

Відповідач адміністративний позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити з тих підстав, що на теперішній час вирішується питання про перейменування пам'ятника з "Синам Баштанської республіки" на "Синам Баштанщини" та надання йому статусу пам'ятки монументального мистецтва, що виводить його з-під дії Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" (а. с. 20).

Позовна заява залишалась без руху, у зв'язку із її невідповідністю вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а. с. 6-7).

Після усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, 25 травня 2018 р. відкрито провадження в даній адміністративній справі (а. с. 2-3).

Справа розглянута у спрощеному позовному провадженні із повідомленням учасників справи.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, клопотань від нього не надходило, про час і місце проведення судового засідання він повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому судове засідання проведено за відсутності представника відповідача (а. с. 19).

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

9 квітня 2015 р. прийнятий Закон України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", відповідно до преамбули якого цей Закон засуджує комуністичний та націонал-соціалістичний (нацистський) тоталітарні режими в Україні, визначає правові основи заборони пропаганди їх символіки та встановлює порядок ліквідації символів комуністичного тоталітарного режиму.

Статтею 7 п. 6 цього Закону внесені зміни до розділу VII "Заключні положення" Закону України "Про місцеві державні адміністрації" відповідно до яких, у разі якщо протягом строку, визначеного пунктом 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки", сільські, селищні, міські ради або сільські, селищні, міські голови населених пунктів на території відповідної області в установленому зазначеним законом порядку не здійснять демонтаж пам'ятників, пам'ятних знаків, присвячених особам, причетним до організації та здійснення Голодомору 1932-1933 років в Україні, політичних репресій, особам, які обіймали керівні посади у комуністичній партії, вищих органах влади та управління СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік (крім осіб, діяльність яких була значною мірою пов'язана з розвитком української науки та культури), працівникам радянських органів державної безпеки, подіям, пов'язаним з діяльністю комуністичної партії, встановленням радянської влади на території України або в окремих адміністративно-територіальних одиницях, переслідуванням учасників боротьби за незалежність України у XX столітті, такий демонтаж здійснюється за розпорядженням голови відповідної обласної державної адміністрації (або особи, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження). Голова обласної державної адміністрації (або особа, яка відповідно до законодавства здійснює його повноваження) зобов'язаний прийняти розпорядження про демонтаж у тримісячний строк, який обчислюється з моменту закінчення строку, визначеного абзацом четвертим пункту 6 статті 7 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки".

Пунктом 4 розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації від 21 травня 2016 р. № 197-р "Про перейменування об'єктів топоніміки та демонтаж пам'ятників та пам'ятних знаків" передбачений демонтаж пам'ятників та пам'ятних знаків, розташованих на території населених пунктів Миколаївської області згідно з додатком 2 (http://www.mk.gov.ua/ua/oda/order/?doc_id=14304).

У додатку 2 до зазначеного розпорядження під № 45 міститься об'єкт - пам'ятник "Синам Баштанської республіки" із приміткою такого змісту: "З метою уникнення двозначності щодо необхідності демонтажу об'єкта облдержадміністрацією отримано висновок Українського інституту національної пам'яти щодо необхідності відповідно до Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" демонтажу цього об'єкта".

Таким чином, відповідно до вищенаведених приписів Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" та вимог розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації від 21 травня 2016 р. № 197-р, пам'ятник "Синам Баштанської республіки" підлягає демонтажу.

Заперечення відповідача про те, що ним до Миколаївської обласної державної адміністрації направлено звернення щодо недопущення демонтажу цього пам'ятника та отримано позитивний висновок Управління культури, національностей та релігій Миколаївської обласної державної адміністрації на перейменування пам'ятника на "Синам Баштанщини" і надання йому статусу пам'ятки монументального мистецтва місцевого значення, не можуть бути взяті судом до уваги, так як це суперечить змісту і суті Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" - Закон не передбачає можливості уникнення демонтажу, шляхом перейменування пам'ятника.

З огляду на викладене, суд констатує, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, не виконавши вимоги Закону України "Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки" і розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації від 21 травня 2016 р. № 197-р "Про перейменування об'єктів топоніміки та демонтаж пам'ятників та пам'ятних знаків", шляхом демонтажу пам'ятника "Синам Баштанської республіки", але позовні вимоги не можуть бути задоволені з таких міркувань.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Завданням адміністративного судочинства є вирішення спорів з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб'єкта владних повноважень (ст. 2 ч. 1 КАС України).

Згідно із ст. 5 КАС Україна кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, передумовою для захисту адміністративним судом прав особи, є порушення саме її прав.

Як визначено ст. 160 ч. 5 п. 9 КАС України, у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскарженою бездіяльністю прав, свобод або інтересів саме позивача.

На виконання цих вимог КАС України, позивач зокрема зазначив, що він родом з с. Костянтинівка Баштанського району Миколаївської області, де мешкають його родичі. Під час поїздок він бачить пам'ятник "Синам Баштанської республіки", як комуністичний символ, що призводить до моральних страждань та порушує його право на правову державу.

Всі ці доводи позивача лежать виключно у суб'єктивній площині, тобто це його відношення і особиста оцінка. В той же час, порушення прав особи повинно мати не уявний характер, а мати об'єктивне вираження, чого в даному спорі суд констатувати не може. В контексті приписів КАС України, бездіяльність суб'єкта владних повноважень повинна порушувати права особи та/або створювати перешкоди в їх реалізації. В даному випадку не відбулось порушення жодного права позивача, а його міркування про порушення права на правову державу занадто загальні, неконкретні - на підставі таких доводів можливе оскаржень будь-яких рішень, дій чи бездіяльності будь-якого суб'єкта владних повноважень.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що він діє на захист прав особи в індивідуальному спорі, коли бездіяльність суб'єкта владних повноважень тягне для особи негативні наслідки, що існують не уявно, але суд не є інструментом загального контролю за законністю діяльності органів місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Питання про розподіл судових втрат судом не вирішується, оскільки позивач на підставі ст. 5 ч. 1 п. 9 Закону України "Про судовий збір" звільнений від його сплати, а доказів понесення інших судових витрат сторони не подали.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 54034 ) до Баштанської міської ради (вул. Героїв небесної сотні, 38, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56100, ) про визнання протиправною бездіяльності Баштанської міської ради щодо демонтажу пам'ятника "Синам Баштанської республіки" та зобов'язати Баштанську міську раду демонтувати пам'ятник "Синам Баштанської республіки", відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз