Справа № 191/2798/17
Суддя: Матіяш С. К.
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 191/2798/17
Провадження № 2-а/191/133/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Матіяш С.К.,

за участю секретаря: Якимчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського Новомосковського відділу поліції старшого сержанта Груднистого О.А. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

09.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського Новомосковського відділу поліції старшого сержанта Груднистого О.А. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 липня 2017 року, близько шостої години ранку, працюючи водієм автотранспортних засобів Науково-виробничого фермерського господарства «КОМПАНІЯ МАЇС», здійснював перевезення вантажу у кузові керованого ним автомобіля КАМАЗ моделі 53215 державний номер НОМЕР_1, по автомобільній дорозі М04 Знам'янка-Луганськ-Ізварине, рухаючись у напрямку міста Новомосковськ. Виконавши з'їзд з автотраси М-04 у напрямку вул. Сучкова м. Новомосковськ, керований ним автомобіль було зупинено екіпажем на автомобілі поліції шляхом включення водієм даного службового авто сигнальних (проблискових) маячків та відповідного маневру з примушування його до зупинки. Після зупинки позивачем керованого автомобіля, до нього підійшла особа чоловічої статі у формі співробітника поліції, виконавши скоромовкою власне представлення, а також висловив вимогу про пред'явлення посвідчення водія, свідоцтва реєстрації транспортного засобу, після чого запитав яку висоту має зазначений транспортний засіб з вантажем на платформі. На дану вимогу позивач пред'явив для огляду документи, передбачені п. 2.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 та повідомив, що габарити по висоті не перевищують 4 метри, з чим відповідач не погодився і видав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №0573350. Позивач вважає, що дана постанова є безпідставною, незаконною та підлягає скасуванню, посилаючись на те, що:

- відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи;

- відповідач позбавив ОСОБА_1 можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП;

- відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП;

- відповідач необґрунтовано без будь-яких доказів в супереч встановленому порядку проведення габаритно-вагового контролю, з перевищенням службових повноважень, без використання спеціальних вимірювальних пристроїв, визначив невідповідність вантажу по габаритам висоти та притягнув позивача до адміністративної відповідальності;

- постанову винесено з недотриманням вимог щодо її заповнення встановленими п.8 розділу XIII. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі а саме: записи у постанові здійснено не розбірливим почерком, а прізвище, ім'я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського записані не друкованими літерами;

- в постанову внесено факти що не відповідають дійсності.

В зв'язку із викладеним, позивач просить суд визнати неправомірними дії поліцейського Новомосковського відділу поліції старшого сержанта Груднистого О.А. щодо підстави зупинення керованого ним транспортного засобу та складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №057350 від 26.07.2017 року; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №057350 від 26.07.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Матеріалами справи встановлено, що поліцейським Новомосковського ВП старшим сержантом Груднистим О.А., 26.07.2017 року винесено постанову серії ДР №057350 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП, а саме: внаслідок того, що 26.07.2017 року о 06 год. 10 хв. на під'їзній дорозі м. Новомосковськ, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Камаз д/з НОМЕР_1, перевозив комбайн, висотою 5 м 2 см., без узгодження з органами поліції.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також згідно пункту в) пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

В свою чергу, п. 2.1 ПДР України (станом на 26.07.2017 року), визначав, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

З огляду на зазначене, суд вказує на те, що підставою зупинення відповідачем позивача ОСОБА_1 стала вимога поліцейського, який в свою чергу на законній підставі здійснює контроль за дотримання правил дорожнього руху, про зупинку керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, де останній повинен пред'явити вповноваженій особі для перевірки відповідний перелік документів, визначений вищевказаним п. 2.1 ПДР України.

З викладеного, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованої вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання підстави зупинки керованого ним транспортного засобу суб'єктом владних повноважень 26.07.2017 року неправомірною.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Викладене свідчить про спростування посилань позивача в частині неможливості розгляду відповідачем справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП на місці вчинення адміністративного правопорушення. Застосування відповідачем ст. 252 КУпАП, з приводу того, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, не порушує процедури розгляду справи, а саме: порядку, визначеного ст. ст. 278, 279 КУпАП.

Щодо вимог позивача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 057350 від 26.07.2017 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В позовній заяві ОСОБА_1 посилався на те, що відповідно до стор. 12 технічної документації на CASTRIXS4С (InstructionmanualForDetasselerMachineCASTRIXS4С), наданої заводом-виробником ZoniCarlo&a. ;Figlis.n.c. (Італія) (а.с.10-12), максимальна висота даного комбайну становить 2 м. 65 см., а висота платформи автомобіля КАМАЗ 53215, д/з НОМЕР_1 становить 1 м. 20 см., і тому загальна висота вантажу на платформі автомобіля не перевищує 4 метри, та відповідно може перевозитись без будь-яких дозволів, про що також повідомив відповідача до винесення ним постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 15 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», визначено, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

В свою чергу відповідач, в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, належних та допустимих доказів, підтверджуючих здійснення керування позивачем ОСОБА_1 26.07.2017 року транспортним засобом КАМАЗ 53215, д/з НОМЕР_1, габарити якого перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, не надав.

Так, законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд враховуючи зазначене вище, приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР №057350 від 26.07.2017 року, із закриттям провадження у справі.

Окрім того, суд, скасовуючи постанову про накладення адміністративного стягнення звертає увагу на те, що дане рішення охоплює собою і неправомірність дій відповідача по її складенню, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі абз. 2 ч.5 ст. 139 КАС України, у зв'язку із частковим задоволенням адміністративного позову позивача, звільненого від сплати судового збору та відсутність підтверджень понесення ним судових витрат, суд приходить до висновку що судові витрати у справі стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5,70, 72, 74, 77, 139, 242, 244, 246,286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського Новомосковського ВП старшого сержанта Груднистого О.А., від 26.07.2017 року серії ДР №057350 про накладення на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ст. 132-1 КУпАП.

Закрити справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. К. Матіяш