Справа № 826/5236/17
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

25 липня 2018 року №826/5236/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб; уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" Федорченка А.В.
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" Федорченка Андрія Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 24.06.2014 №F/01/3mH/1797;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" Федорченка Андрія Володимировича та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити інформацію про ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 24.06.2014 №F/01/3mH/1797.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем застосовано норму пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції, яка набула чинності після укладання позивачем договорів банківського вкладу. На думку позивача, таке застосування приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є неправомірним, оскільки в даному випадку необхідно керуватись редакцією статті 26, яка діяла на момент укладання договору з банком. Так, за редакцією вказаного Закону станом на 24.06.2014 (дата укладання договору банківського вкладу) позивач не відносився до переліку пов'язаних з банком осіб та, відповідно, має право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" Федорченком А.В. було надано заперечення на адміністративний позов, в яких наголошено на приписах пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції, яка діяла на дату віднесення публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" до категорії неплатоспроможних та, як наслідок, зазначено про відсутність підстав для включення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. Законодавство не покладає на Фонд обов'язок враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім переліку вкладників, відтак позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є передчасними.

В судовому засіданні 26.10.2017 представником Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" було заявлено клопотання про закриття провадження у справі з посиланням на те, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, проте судом було відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання, оскільки на дану категорію спорів поширюється саме юрисдикція адміністративних судів, що в подальшому підтверджено практикою Верховного Суду.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту 10 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством "Фортуна-Банк" було укладено договір банківського вкладу від 24.06.2014 №F/01/3mH/1797, відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику рахунок №/ F/01/3mH/1797 в публічному акціонерному товаристві "Фортуна-Банк". Вкладник не пізніше 24.06.2014 надає банку, а банк зараховує на депозитний рахунок грошові кошти (вклад) в сумі 150 000, 00 грн.

Додатковою угодою від 27.06.2014 до договору банківського вкладу від 24.06.2014 №F/01/3mH/1797 було визначено, що сума вкладу на депозитному рахунку №/ F/01/3mH/1797 в публічному акціонерному товаристві "Фортуна-Банк" складає 200 000, 00 грн. Інші умови залишаються незмінними.

Також, додатковою угодою від 24.12.2014 до договору банківського вкладу від 24.06.2014 №F/01/3mH/1797 було визначено, що строк розміщення вкладу подовжено до 24.03.2015. Інші умови залишаються незмінними.

Додатковою угодою від 24.06.2015 до договору банківського вкладу від 24.06.2014 №F/01/3mH/1797 було визначено, що строк розміщення вкладу подовжено до 24.12.2015. Інші умови залишаються незмінними.

Додатковою угодою від 24.03.2016 до договору банківського вкладу від 24.06.2014 №F/01/3mH/1797 було визначено, що строк розміщення вкладу подовжено до 24.06.2016; розмір процентів за вкладом складає 20% річних; вкладник не має права в односторонньому порядку вимагати дострокового повернення вкладу; за згодою сторін, шляхом підписання додаткової угоди до договору, сторони можуть розірвати цей договір достроково. Інші умови залишаються незмінними.

Додатковою угодою від 11.01.2017 до договору банківського вкладу від 24.06.2014 №F/01/3mH/1797 було визначено, що строк розміщення вкладу подовжено до 11.04.2017; розмір процентів за вкладом складає 10% річних. Інші умови залишаються незмінними.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 26.01.2017 №55-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 27.01.2017 №320 "Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ "Фортуна-банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 27.01.2017 до 26.02.2017 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Федорченку Андрію Володимировичу на один місяць з 27.01.2017 до 26.02.2017 включно.

В подальшому, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 21.02.2017 №89-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 21.02.2017 №665, "Про початок процедури ліквідації АТ "Фортуна-Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" з 22.02.2017 до 21.02.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Федорченку Андрію Володимировичу строком на два роки з 22.02.2017 до 21.02.2019 включно.

Листом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» Федорченка А.В. від 21.03.2017 №344/14 ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність правових підстав для включення його до Переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", за яким вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки позивач є пов'язаною з публічним акціонерним товариством "Фортуна-Банк" особою, як асоційована особа.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Розглядаючи справу по суті, суд вважає за необхідне наголосити на правовій позиції Верховного Суду, викладеній в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 №11-126апп18.

Так, висновок Верховного Суду у вказаній Постанові зводиться до того, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спірні в даному разі правовідносини.

Як зазначено Верховним Судом у Постанові від 18.04.2018 №11-126апп18, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, який виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що розгляд та вирішення даної справи повинні відбуватися за правилами адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", метою якого є захист прав і законних інтересів вкладників банку та який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Згідно зі статтею 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону в редакції від 20.04.2014 (станом на час укладання договору банківського вкладу) Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Разом з тим, уповноваженою особою при прийнятті рішення щодо невключення позивача до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду було застосовано приписи Закону України від 16.07.2015 №629, який набув чинності 12.08.2015, а саме - пункт 4 частини четвертої статті 26 Закону, де зазначено, що Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов'язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення)".

Відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" для цілей цього Закону пов'язаними з банком особами є: 1) контролери банку; 2) особи, які мають істотну участь у банку, та особи, через яких ці особи здійснюють опосередковане володіння істотною участю у банку; 3) керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку; 4) споріднені та афілійовані особи банку, у тому числі учасники банківської групи; 5) особи, які мають істотну участь у споріднених та афілійованих особах банку; 6) керівники юридичних осіб та керівники банків, які є спорідненими та афілійованими особами банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів цих осіб; 7) асоційовані особи фізичних осіб, зазначених у пунктах 1 - 6 цієї частини; 8) юридичні особи, в яких фізичні особи, зазначені в цій частині, є керівниками або власниками істотної участі; 9) будь-яка особа, через яку проводиться операція в інтересах осіб, зазначених у цій частині, та на яку здійснюють вплив під час проведення такої операції особи, зазначені в цій частині, через трудові, цивільні та інші відносини.

Асоційована особа - чоловік або дружина, прямі родичі цієї особи (батько, мати, діти, рідні брати та сестри, дід, баба, онуки), прямі родичі чоловіка або дружини цієї особи, чоловік або дружина прямого родича (стаття 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Згідно зі статтею 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Також, суд бере до уваги позицію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, викладену в листі від 21.09.2015 №12-33820/15.

Так, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у своєму листі від 21.09.2015 №12-33820/15 зазначив, що при формуванні Переліку вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом, уповноважені особи Фонду, на думку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, повинні керуватися вимогами частини четвертої статті 26 Закону у редакції, що діяла до 12.08.2015.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції від 16.07.2015 поширюються на осіб, які уклали договори з банком з дня набрання чинності вказаною редакцією Закону, а саме з 12.08.2015.

Оскільки договір банківського вкладу між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством "Фортуна-Банк" укладений 24.06.2014, згадувані норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції від 16.07.2015 на позивача не поширюються.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Разом з тим, під час судового розгляду справи, судом встановлено той факт (який також не заперечувався позивачем), що він - ОСОБА_1 був членом правління публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", при цьому, суд звертає увагу, що позивачем взагалі не зазначено та не надано доказів того, що з дня його звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік.

Так, суд наголошує, що в редакції Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на день укладання позивачем договору з банком, а саме в редакції від 20.04.2014, пунктом 4 частини четвертої статті 26 Закону встановлено, що Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік.

Так, з урахуванням наведеного, суд приходить до наступних висновків.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" Федорченка Андрія Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу від 24.06.2014 №F/01/3mH/1797, суд зазначає, що питання включення позивача до відповідного Переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" було вирішено уповноваженою особою шляхом відмови у включенні позивача до Переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк", а отже, бездіяльності з боку уповноваженої особи не було, при цьому Фондом гарантування вкладів дане питання не вирішувалось, оскільки не відноситься до компетенції Фонду, який затверджує вже Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду справи, при прийнятті оскаржуваного рішення уповноваженою особою Фонду було застосовано хибні норми законодавства, проте, в редакції Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на момент укладання договору з банком, позивач також не мав права на відшкодування коштів за рахунок Фонду, оскільки був членом правління публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк», що сторонами не заперечувалось.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині зобов'язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" Федорченка Андрія Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити інформацію про ОСОБА_1 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Фортуна-Банк" також не підлягають задоволенню, враховуючи той факт, що позивач був членом правління банку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.