Справа № 805/3523/18-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 р. Справа№805/3523/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 7142, Донецька область, Волноваський район, с. Чермалик, вул. Гагаріна, 17; адреса фактичного місця проживання: 87554, Донецька область, м. Маріуполь, бул. Шевченка, 291/37)

до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114)

про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 5 грудня 2017 року № НОМЕР_2 на суму 34000 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 за дов.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 5 грудня 2017 року № НОМЕР_2, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 34000 грн.

Ухвалою суду від 17 травня 2018 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 805/3523/18-а та призначено підготовче засідання на 11 червня 2018 року, під час якого було оголошено перерву до 2 липня 2018 року. Ухвалою від 2 липня 2018 року суд закрив підготовче провадження за адміністративним позовом та призначив судовий розгляд адміністративної справи по суті на 19 липня 2018 року. Під час судового засідання 19 липня 2018 року судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 5 грудня 2017 року № НОМЕР_2 було прийняте на підставі акту «Про результати фактичної перевірки з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» від 24 листопада 2017 року № 0226/05-99-33-40/НОМЕР_1. Так, згідно вищезазначеного акту у магазині за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, провулок Дніпропетровський, 15 за період з 30 вересня 2017 року по 1 жовтня 2017 року здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій на вказані види діяльності. Згідно Розпорядження №131-Р від 11 травня 2017 року були анульовані ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (реєстраційний номер ліцензії: 19) та ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (реєстраційний номер ліцензії: 20). В акті вказано, що зазначене Розпорядження було спрямовано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 27 вересня 2017 року та отримано платником 30 вересня 2017 року. Це зявилось приводом для нарахування Головним управлінням ДФС у Донецькій області за період з 30 вересня 2017 року по 1 жовтня 2017 року штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 34 000,00 грн. та прийняття повідомлення-рішення від 5 грудня 2017 року. Зазначає, що ніяких рекомендованих листів від Головного управління ДФС у Донецькій області, як вказано було в акті від 24 листопада 2017 року № 0226/05- 99-33-40/НОМЕР_1, позивач не отримувала та в повідомленнях про отримання не розписувалась. Про наявність Розпорядження №131-Р від 11 травня 2017 року про анулювання ліцензій дізналась лише 2 жовтня 2017 року від працівників ДФС, коли звернулась до Головного управління ДФС у Донецькій області про продовження терміну дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (реєстраційний номер ліцензії: 19) та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (реєстраційний номер ліцензії: 20). Тоді позивачу було повідомлено про анулювання дії вказаних ліцензій з 30 вересня 2017 року.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, зазначає, що оскаржуване рішення від 5 грудня 2017 року № НОМЕР_2 прийняте правомірно, оскільки під час перевірки встановлені порушення у частині роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Зазначає, що відповідач здійснював повноваження щодо контролю за додержанням платниками податків вимог податкового законодавства України в межах та засобами, що передбачені чинним законодавством України і вважає, що позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

15 червня 2018 року позивач до суду надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач у своєму відзиві не враховує того факту, що Розпорядження №131-Р від 11 травня 2017 року про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (реєстраційний номер ліцензії: 19) та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами (реєстраційний номер ліцензії: 20) не одержувала, про наявність зазначеного Розпорядження не знала. Цей факт підтверджено листом Укрпошти від 22 грудня 2017 року № 16/10-2-539 (лист додано до позовної заяви). Згідно зазначеного листа «рекомендований лист за № 439 надійшов 30 вересня 2017 року до відділення поштового зв'язку Чермалик. 30 вересня 2017 року лист було вручено ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: вул. Гагаріна. 17. с. Чермалик, та цього ж дня було відправлено повідомлення про вручення рекомендованого листа, в якому зазначалось, що лист був вручений особисто адресату. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не розписалась за отримання листа та не надала документи, які підтверджують родинні звязки або довіреність, рекомендований лист був повернутий на поштове відділення та відправлений відправнику з відміткою, що одержувач за даною адресою не мешкає. Дане відправлення вручено за довіреністю представнику фіскальної служби 24 жовтня 2017 року у ВПЗ Маріуполь-15. Тому слід вважати, що повідомлення про вручення було відправлено помилково. Фактично адресат за вказаною адресою не проживає та рекомендований лист за № 439 не отримував.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії ВК 920672, виданого Тельманівським ГС ГУДМС України в Донецькій області 17 серпня 2012 року, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована як фізична особа-підприємець, включений до ЄДРПОУ за реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Судом встановлено, що у період з 16 листопада 2017 року по 24 листопада 2017 року відповідно до наказу від 1 листопада 2017 року № 1391, направлень на перевірку від 16 листопада 2017 року № 1785, № 1786 відповідачем була проведена фактична перевірка позивача з питань додержання субєктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обовязковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. Перевірка була проведена у магазині, що належать позивачу, розташованому за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, провулок Дніпропетровський, 15, у присутності позивача.

За результатами перевірки відповідачем був складний акт (довідка) від 24 листопада № 0226/05-99-33-40/НОМЕР_1, яким встановлені порушення позивача в частині роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

24 листопада 2017 року відповідачем був складений акт відмови від підписання та отримання акта перевірки № 1878/05-99-33-40/НОМЕР_1, відповідно до якого позивач відмовилась від підписання та отримання акту перевірки від 24 листопада 2017 року.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України регулюються Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95 (далі - Закон №481/95).

За приписами частини 13 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до частини 19 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом ОСОБА_4 України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Згідно частиною 1 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Частиною 1 статті 17 вищевказаного Закону передбачено, що за порушення норм Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За приписами абзацу 5 частини 2 статті 17 вказаного Закону до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідачем 16 грудня 2016 року позивачу були надані ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 17 грудня 2016 року по 17 грудня 2017 року за реєстраційним № 05/33/16/0/09619 та на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за реєстраційним № 05/33/16/1/09620.

11 вересня 2017 року відповідачем було прийняте розпорядження про анулювання вищенаведених ліцензій.

Суд зазначає, що позивачем у справі не заперечується факт здійснення позивачем реалізації 16 листопада 2017 року алкогольних та тютюнових виробів, про що зазначене у акті від 24 листопада 2017 року, позивачем оспорюється той факт, що відповідач не повідомив належним чином позивача про прийняте розпорядження від 11 вересня 2017 року про анулювання ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 17 грудня 2016 року по 17 грудня 2017 року за реєстраційним № 05/33/16/0/09619 та на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за реєстраційним № 05/33/16/1/09620.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до норм статті 3 Закону № 481/95 ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі: заяви суб'єкта господарювання; рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання; несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 днів від моменту призупинення ліцензії; рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб'єктом господарювання марок акцизного податку; рішення суду про встановлення факту фальсифікації суб'єктом господарювання алкогольних напоїв або тютюнових виробів; документа, який засвідчує передачу іншому суб'єкту господарювання у власність, володіння та/або користування приміщень та обладнання, що забезпечують повний технологічний цикл виробництва алкогольних напоїв; рішення суду про встановлення невідповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції; рішення суду про встановлення факту переробки, виробництва та/або реалізації малим виробництвом виноробної продукції вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових із виноматеріалів, придбаних та/або отриманих шляхом переробки придбаних плодів, ягід, винограду, меду; рішення суду про встановлення факту переробки, виробництва та/або реалізації малим виробництвом виноробної продукції вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових із використанням спирту та/або перевищення обєму виробництва продукції,

зазначеного у статті 1 цього Закону. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання.

Відповідно до статті 5 Закону № 481/95 органи ліцензування, що уповноважені видавати ліцензії, зобовязані надати контролюючому органу за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців інформацію про видані, переоформлені, призупинені або анульовані ліцензії у пятиденний строк з дня здійснення таких дій.

Як вказує відповідач у відзиві, що 27 вересня 2017 року ним було спрямовано на адресу позивача, а саме Донецька область, Волноваський район, с. Чермалик, вул. Гагаріна, 17 розпорядження про анулювання ліцензії, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за № 39 та, як вбачається з повідомлення, 30 вересня 2017 року позивач його отримав. Під час судового засідання судом було досліджено повідомлення про вручення поштового відправлення та встановлена відсутність в ньому підпису особи, яка отримала поштове відправлення.

Судом встановлено, що позивач звернувся до ПАТ «Укрпошта» із запитом щодо надання інформації про рекомендований лист за № 439. 22 грудня 2017 року за вихідним № 16/10-2-539 ПАТ «Укрпошта» повідомила позивача про те, що рекомендований лист за №439 надійшов 30 вересня 2017 року до відділення поштового зв'язку Чермалик.

30 вересня 2017 року листа було вручено ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: вул. Гагаріна, 17, с. Чермалик, та цього ж дня було відправлено повідомлення про вручення рекомендованого листа, в якому зазначалось, що лист був вручений особисто адресату. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не розписалась за отримання листа та не надала документи, які підтверджують родинні звязки або довіреність, рекомендований лист був повернутий на поштове відділення та відправлений відправнику з відміткою, що одержувач за даною адресою не мешкає. Дане відправлена вручено за довіреністю представнику фіскальної служби 24 жовтня 2017 року у ВПЗ Маріуполь-15. Тому слід вважати, що повідомлення про вручення було відправлено помилково. Фактично адресат за вказаною адресою не проживає та рекомендований лист за № 439 не отримував. Крім того, факт не проживання за зазначеною адресою позивача підтверджується довідкою від 14 грудня 2017 року № 1106, виданої Виконкомом Чермалицької сільської ради Волноваського району Донецької області.

Крім того, судом було встановлено, що постановою Приморського районного суду від 1 березня 2018 року по справі № 266/4939/17 було встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 598 від 5 грудня 2017 року, за результатами проведеної фактичної перевірки, проведеної з 16 листопада 2017 року по 24 листопада 2017 року магазину, розташованого за адресою: м. Маріуполь, пров. Дніпропетровський, буд. 15, господарську діяльність в якому здійснює ФОП ОСОБА_1 Остання порушила порядок провадження господарської діяльності, а саме: встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в період з 30 вересня 2017 року по 1 жовтня 2017 року включно без одержання відповідної ліцензії, чим порушено статтю 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Також судом встановлено, що розпорядження Головного управління ДФС у Донецькій області ДФС України № 131/-р від 11 вересня 2017 року про анулювання ліцензій субєктів господарювання ФОП ОСОБА_1 на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у магазині, розташованому за адресою: м. Маріуполь, провул. Дніпропетровський, буд. 15, було направлено ОСОБА_1 30 вересня 2017 року рекомендованим листом за № 439 за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Чермалик, вул. Гагаріна, буд. 17. Згідно з довідкою № 1106 від 14 грудня 2017 року, наданою виконкомом Чермалицької сільської ради Волноваського району Донецької області ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично за вищевказаною адресою не проживає з вересня 2007 року і по теперішній час. Відповідно до лита «Укрпошти» № 16/10-2-539 від 22 грудня 2017 року, рекомендований лист № 439, направлений на імя ОСОБА_1 за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Чермалик, вул. Гагаріна, буд. 17, 30 вересня 2017 року було вручено ОСОБА_3, яка не розписалась за отримання листа та не надала документи, які підтверджують родинні звязки або довіреність, а тому повідомлення про вручення рекомендованого листа було відправлено помилково. Фактично адресат за вказаною адресою не проживає та рекомендований лист № 439 не отримував. Таким чином суд пришов до висновку, що у період з 30 вересня 2017 року по 1 жовтня 2017 року включно, суб'єкту господарювання - ФОП ОСОБА_1 не було відомо про анулювання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, у зв'язку з чим у вказаний період і проводилася реалізація даних товарів, а тому ФОП ОСОБА_1 дотримані вимоги діючого законодавства по здійсненню роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Таким чином, враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається, провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вищевикладеного, суд не приймає посилання відповідача на те, що розпорядження про анулювання ліцензій було спрямовано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення 27 вересня 2017 року та отримано платником 30 вересня 2017 року, оскільки зазначений факт був спростований позивачем належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що головною умовою відповідно до норм статті 3 Закону № 481/95 анулювання ліцензія є момент одержання суб'єктом господарювання письмового розпорядження про її анулювання, яка не дотримана та не перевірена відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідач безпідставно застосував до позивача штрафні санкції спірним рішенням.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_4 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність спірного рішення в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Судовий збір позивачем був сплачений відповідно до квитанції від 24 квітня 2018 року на суму 1762 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса реєстрації: 7142, Донецька область, Волноваський район, с. Чермалик, вул. Гагаріна, 17; адреса фактичного місця проживання: 87554, Донецька область, м. Маріуполь, бул. Шевченка, 291/37) до Головного управління ДФС у Донецькій області (код ЄДРПОУ 526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення від 5 грудня 2017 року № НОМЕР_2 на суму 34000 грн. задовольнити повністю.

Визнати неправомірним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 5 грудня 2017 року № НОМЕР_2, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 34000 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19 липня 2018 року. Повне судове рішення складено 27 липня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Смагар С.В.