Справа № 805/2037/18-а
Суддя: Загацька Т. В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 р. Справа№805/2037/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В.,

при секретарі судового засідання Скрипник К.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області про зобовязання відповідача провести поновлення та виплату пенсії за віком позивачу з 07.10.2009 року шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що проживає на даний час в Ізраїлі, має право на поновлення та призначення пенсії за віком відповідно до ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009. Факт її проживання за кордоном за умови наявності громадянства України не може бути підставою для відмови у виплаті належних їй пенсійних виплат.

Вважає, що посилання відповідача на ненадання позивачем документів згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування є безпідставним, оскільки позивачем надані всі необхідні документи для призначення їй пенсії.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Через відділ діловодства та документообігу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказав на її безпідставність та зазначив, що позивачем не дотриманий встановлений порядок звернення за призначенням пенсії, оскільки він не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення та виплату пенсії за віком відповідно до вимог статті 44 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та необхідним пакетом документів, що визначає право на даний вид пенсії та відповідач не приймав рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії.

Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.03.2018 року судом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 17.04.2018 року.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року судом відкладено підготовче засідання на 15.05.2018 року.

Ухвалою суду від 15.05.2018 року судом витребувано докази та відкладено підготовче засідання до 31.05.2018 року.

Ухвалою суду від 31.05.2018 року судом продовжено підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 26.06.2018 року.

Ухвалою суду від 26.06.2018 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.07.2018 року.

Ухвалою суду від 17.07.2018 року судом здійснено заміну відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області () на його правонаступника - Костянтинівсько-Дружківське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м.Костянтинівка, вулиця Ціолковського, будинок, 25; ).

Ухвалою суду від 17.07.2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобовязання відповідача провести поновлення та виплату пенсії за віком позивачу з 07.10.2009 року шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів в частині позовних вимог за період з 07.10.2009 року по 18.09.2017 року залишено без розгляду.

Отже, невирішеною є частина позовних вимог за період з 19.09.2017 року.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися.

16.07.2018 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки в дійсний час він знаходиться в Ізраїлі, а інші представники перебуватимуть у інших судових процесах.

Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки по-перше збігають строки розгляду даної справи через самостійний збір доказів судом, по-друге, в матеріалах справи наявні всі необхідні докази для вирішення справи по суті, по-третє, в довіреності позивача значиться 9 фізичних осіб та одна юридична особа, що мають право представляти інтереси позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.11.2017 року представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці в Донецькій області з апостильованою заявою ОСОБА_4 про поновлення пенсії та доданими до неї додатками (а.с. 46-50, 103-104).

Згідно листа Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці в Донецькій області від 18.09.2017 року № 11475/03 відповідач повідомив представника про відсутність законодавчих підстав для розгляду заяви про поновлення пенсії позивачу, оскільки п.2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, передбачено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за документами, що є в пенсійній справі, позивач не перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Дружківці в Донецькій області та інших територіальних органах Пенсійного фонду України, відсутня паперова та електронна пенсійні справи ( а.с. 105-106).

Як вбачається з листа Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці в Донецькій області від 12.12.2017 року № 16350/03 відповідач повідомив представника про відсутність законодавчих підстав для розгляду заяви про поновлення пенсії позивачу через представника відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1. Зазначив, що пенсійна справа позивача в управління відсутня. Повідомив, що питання про призначення пенсії ОСОБА_2 буде розглянуто після надання заяви на призначення пенсії у відповідності до зразка встановленого додатком №2 Порядку № 22-1 та документа про місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 51-52, 107-108).

Ухвалою суду від 28.03.2018 року суд витребував у представника позивача, в тому числі, для долучення до матеріалів справи копію паспорт громадянина України для виїзду закордон на імя ОСОБА_2.

В письмових поясненнях представник позивача ОСОБА_5 повідомив суд про неможливість надання паспорта громадянина України для виїзду за кордон на імя ОСОБА_2, оскільки триває оформлення нового паспорту (а.с. 92-94).

Судом з власної ініціативи направлений запит до Головного управління ДФС у Запорізькій області про отримання ОСОБА_2 РНОКПП. Фіскальний орган надав копії документів, які предявлялися позивачем для отримання картки платника податків (а.с. 157-168). Серед наданих документів паспорту громадянина України також не було.

На вимогу суду Державна міграційна служба України повідомила суд про те, що факт оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон на імя ОСОБА_2С та факт громадянки з питання оформлення виїзду на постійне місце проживання за кордоном не встановлено (а.с. 174).

На виконання ухвали суду про витребування додаткових доказів по справі Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації листом від 23.05.2018 року № 02606/01-20 повідомив суд про те, що на території підконтрольній українській владі ОСОБА_2 на обліку не перебуває та її пенсійна справа відсутня ( а.с. 155).

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.51 Закону №1058-ІV в разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням № 25-рп/2009 п.2 ч.1 ст.49, друге речення ст.51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні №25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону №1058-ІV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що з дня набрання чинності Рішенням №25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону №1058-ІV. З цього часу орган Пенсійного фонду України має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-III документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

Відповідно до ст.13 Закону України Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20.11.2012 року № 5492 документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну, тимчасове посвідчення громадянина України.

Суд зазначає, що жодного з зазначених документів позивачем та його представником суду не надано.

Згідно п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління пенсійного фонду України у районі, місті, а також у місті та районі, що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії подаються документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Пунктом 2.22 зазначеного Порядку визначено, що за документ, що засвідчує місце проживання особи приймаються паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації). Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання.

Пункт 2.9 Порядку №22-1 передбачає, що особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік.

Враховуючи те, що копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон представником позивача як при зверненні до відповідача, так і при зверненні до адміністративного суду не надана, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині позовних вимог за період з 19.09.2017 року.

Щодо посилання позивача на те, що відносини стосовно припинення та поновлення пенсії поновлюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 та ст. 4 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», а саме якщо минуло більше пяти років з тієї дати, коли виплата пенсії була припинена, пенсія поновлюється шляхом її призначення знову на загальних підставах, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» якщо виплату пенсії особі з інвалідністю було припинено у зв'язку з відновленням здоров'я або якщо вона не отримувала пенсії внаслідок нез'явлення на повторний огляд без поважних причин, то в разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови, що після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. Якщо минуло більше п'яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.

Позивач зазначив, що відповідно до пенсійного посвідчення їй була призначена та виплачувалась пенсія за віком Управлінням праці та соціального захисту населення Калінінської районної у м. Донецьку ради (а.с. 40).

З урахуванням того, що ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» встановлено порядок поновлення виплати пенсії по інвалідності, суд погоджується з посиланням відповідача на відсутність підстав застосовувати аналогію закону, у звязку з тим, що поновлення пенсії за віком здійснюється на підставі ст. 46 вказаного Закону.

Крім того, при зверненні до відповідача з заявою невстановленої форми, позивачем не додано визначених законодавством документів, що підтверджують його право на отримання пенсії за віком в Україні.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв'язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області про зобовязання відповідача провести поновлення та виплату пенсії за віком позивачу з 07.09.2017 року шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів в частині позовних вимог за період з 19.09.2017 року такими, що не підлягає задоволенню.

Щодо судового збору суд зазначає, що відповідно до ст.139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 року, ст. ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 (адреса: Ізраїль, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) про зобовязання відповідача провести поновлення та виплату пенсії за віком позивачу з 07.09.2017 року шляхом призначення її знову, відповідно до норм Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів в частині позовних вимог за період з 19.09.2017 року відмовити.

Вступна та резолютивна частини ухвали проголошені у судовому засіданні 17 липня 2018 року, повний текст рішення виготовлено 26 липня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Загацька Т. В.