Справа № 826/2997/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

27 липня 2018 року м. Київ № 826/2997/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши клопотання про забезпечення позову народного депутата України ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом Національного музею історії України, ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сіволіна Михайла Юрійовича, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - Релігійна громада Української православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Міністерство культури України, про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

Національний музей історії України (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України та державного реєстратора департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Сіволіна Михайла Юрійовича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Релігійна громада Української православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі м. Києва (далі - третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 24.07.2013 індексний номер 4268791.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.03.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2018 постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Крім того, ухвалою від 07.05.2018 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України Сіволіна Михайла Юрійовича, треті особи Національний Музей історії України, Державна архітектурно-будівельна інспекція України, Міністерство культури України, РО «Релігійна громада Української Православної Церкви Десятинний храм Різдва Пресвятої Богородиці у Шевченківському районі про визнання протиправним та скасування рішення.

Протокольною ухвалою від 19.07.2018 об'єднано в одне провадження адміністративні справи №826/2997/18 та №826/6981/18, для спільного розгляду.

25.07.2018 до суду надійшло повторне клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом заборони усім суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо нежитлової будівлі (літ. "Р"), каплиця, загальною площею 133,2 кв. м. по вул.Володимирській, 2, у м.Києві, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що очевидними є ознаки протиправності оскаржуваних рішень та запису, отже для недопущення можливості ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, необхідним є забезпечення позову, у спосіб визначений в заяві.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина перша статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З урахуванням зазначених норм чинного Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, подану заявником заяву про забезпечення позову, суд встановив, що в її обґрунтування не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивачів (зокрема ОСОБА_1) до ухвалення рішення в адміністративній справі, що захист цих прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2018 відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову з аналогічних підстав.

Виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених в її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, з огляду на що не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви народного депутата України ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала про відмову у забезпеченні адміністративного позову може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов