Справа № 376/2353/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 липня 2018 року

Київ

справа №376/2353/16-а

адміністративне провадження №К/9901/36959/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Гімона М.М., Мороз Л.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Василенка Я.М., Кузьменка В.В., Шурка О.І. від 23.05.2017 у справі №376/2353/16-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Сквирському районі Київської області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати дії управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області щодо відмови йому в перерахунку пенсії неправомірними;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області, відповідно до рішення Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2004 по справі № 2-150/2001 за заявою ОСОБА_1 (зацікавлена особа - управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області) про встановлення факту тривалості робочого часу під час відрядження в зону відчуження, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з заробітку згідно довідки, виданої ВАТ «Сквира - Авто» № 172 від 22.07.2004 за відпрацьовані в зоні відчуження ЧАЕС з 03.05.1986 і тривалість робочого часу становить - 16 годин по 04.05.1986 тривалість робочого часу становить - 23 години, за період з 01.08.2004 по день постановлення рішення суду;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області здійснювати подальше нарахування пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідки ВАТ «Сквира - Авто» № 172 від 22.07.2004, виданої на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2004 по справі № 2-150/2001;

- стягнути з управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області на користь позивача 2 000, 00 грн. моральної шкоди.

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 26.12.2016 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2017 постанову Сквирського районного суду Київської області від 26.12.2016 скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії за період з 01.08.2004 по 07.06.2016 залишено без розгляду, а позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, починаючи з 08.06.2016 задоволено.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з заробітку в зоні відчуження згідно довідки ВАТ «Сквира - Авто» № 172 від 22.07.2004, починаючи з 08.06.2016, з урахування вже виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що кількість годин роботи, зазначених в довідці, не співпадає з відомостями первинних документів, а тому заробітна плата не може враховуватися для перерахунку пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, що підтверджується відповідним посвідченням.

18.11.2016 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області у Сквирському районі Київської області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки № 172 від 22.07.2004, виданої ВАТ «Сквира-авто».

Листом управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі Київської області від 18.11.2016 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії, оскільки перевіркою наявних первинних документів не підтверджено тривалість проведених в зоні відчуження робіт по 16 та 24 годин з3 та 05 травня 1986, відповідно.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, а тому відповідач правомірно відмовив в перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 22.07.2004 за № 172, у зв`язку із чим підстав для задоволення позову немає.

Частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд послався на рішення Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2004, яким встановлено факт та тривалість відрядження у зоні відчуження, відповідачем не подано жодних доказів про не підтвердження отримання позивачем заробітної плати, зазначеної в довідці.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п.1 Порядку).

Відповідно до п. 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Як на підставу для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції покликався на те, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2004 встановлено факт, що ОСОБА_1 перебував у відрядженні 03.05.1986 в м. Прип`яті Київської області, і тривалість його робочого часу за час цього відрядження становила 16 годин в зоні відчуження та 04.05.1986 перебував у відрядженні в м. Прип`яті Київської області та в с. Новошепеличі Чорнобильського району Київської області, і тривалість його робочого часу за час цього відрядження становила 24 години, із яких 23 години в м. Прип`яті Київської області та 1 годину в с. Новошепеличі Чорнобильського району Київської області в зоні відчуження.

Таким чином, апеляційний суд вказав, що судовим рішенням встановлено в сукупності 40 годин відрядження позивача в зону відчуження.

Однак, в матеріалах справи міститься рішення Сквирського районного суду Київської області від 06 березня 2001 року (а.с.83), яким встановлено факт, що ОСОБА_1 перебував у відряджені з 03 травня 1986 року по 04 травня 1986 року і знаходився в населених пунктах с. Новошепеличі і м. Чорнобиль Чорнобильського району Київської області і тривалість його робочого часу за час цього відрядження в зоні відчуження щоденно становив 11 годин.

Таким чином, з наведених судових рішень вбачаються суттєві розбіжності в частині тривалості робочого часу та назві населених пунктів в зоні відчуження, де позивачем здійснювались роботи в один і той самий період.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає передчасним висновок суду апеляційної інстанції в частині того, що судовим рішенням Сквирського районного суду Київської області від 30.04.2004 підтверджено загальна кількість робочих годин, зазначена в довідці ВАТ «Сквира - Авто» № 172 від 22.07.2004, оскільки судом не дано оцінки розбіжностям в наведених судових рішеннях Сквирського районного суду від 06.03.2001 та від 30.04.2004 та не встановлено, на підставі яких первинних документів визначено розмір заробітної плати в довідці ВАТ "Сквира-Авто".

Крім того, колегія суддів зауважує, що у листі-відмові відповідача від 23 листопада 2016 року № 45/п-о1 містяться суттєві суперечності, що унеможливлює встановлення фактичних обставин у даній справі.

Так, згідно вказаного листа вбачається, що пенсія ОСОБА_1 перерахована згідно довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1896-1987 роках, виданої ВАТ "Сквира-Авто" від 22.07.2004 № 172 за період роботи в зоні відчуження з 03.05.1986 по 04.05.1986 (2 дні).

Однак, в наведеному листі водночас вказано, що підстави для обчислення розміру пенсії за довідкою про заробітну плату від 22.07.2004 № 172 - відсутні.

Крім того, матеріали справи містять і довідку роботодавця від 22.07.2004 № 171 про роботу позивача в зоні відчуження, оцінка змісту якої та вплив на спірні правовідносини не знайшли відображення у судовому рішенні.

Таким чином, із відповіді органу Пенсійного фонду не зрозуміло, на підставі якої довідки здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , які відомості враховано та як вони вплинули на кінцевий обрахунок розміру пенсії.

Суд апеляційної інстанції вказане залишив поза увагою, що призвело до неповного встановлення обставин у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази та не встановив обставини, які мають значення для вирішення справи, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до Київського апеляційного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 року скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.Ю. Бучик

М.М. Гімон

Л.Л. Мороз ,

Судді Верховного Суду