Справа № 127/6594/18
Суддя: Король О. П.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/6594/18
Провадження № 2-а/127/107/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Бондарчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суд з вищевказаним позовом.

Позов мотивований тим, що 23.10.2017 року директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_3 винесено постанову №121 в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 188-42 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Про наявність постанови № 121 від 23.10.2017 року позивач дізнався 22.03.2018 року, повернувшись із Вінницької центральної районної клінічної лікарні, де перебував на лікуванні, та зазирнувши до поштової скриньки, виявив лист від Центрального відділу державної виконавчої служби м Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Цього ж дня позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 55464326, з яких дізнався про постанову № 121.

На думку позивача, ця постанова є протиправною та незаконною, яку необхідно скасувати з наступних підстав. Оскаржувана постанова винесена на підставі акту № 329-ПП без дати та місця його складання та протоколу про адміністративне правопорушення від 10.10.2017 року. Відповідно до направлення № 329-ПП від 04.10.2017 року про проведення позапланового заходу, перевірка проводилась на виконання вимог припису № 115 від 06.09.2017 року щодо реконструкції кімнати №19 по вул. Р.Скалецького,31 у м. Вінниці.

Справа про адміністративне правопорушення розглянута відповідачем 23.10.2017 року без участі позивача. Відповідач не повідомив належним чином позивача про те, що ним проведено позапланову перевірку, складено акт, припис та протокол, що відносно нього буде здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення.

В постанові, що оскаржується зазначено, що другий примірник постанови йому не вручено, направлено поштою. Проте належних доказів про направлення постанови поштою позивачеві відповідач не надав. У постанові є лише відмітка про направлення копії постанови поштою з відділення поштового звязку № 50 м. Вінниці від 23.10.2017 року.

Позивач вважає, що позапланова перевірка проведена незаконно, без присутності субєкта містобудування (позивача) під час такої перевірки.

В Акті перевірки 329-ПП без місця та дати його складення вказано, що позапланову перевірку проведено в присутності ОСОБА_1. Однак, в акті відсутній підпис особи, у якої здійснюється перевірка, та як стверджує позивач він не був присутній під час проведення даної позапланової перевірки. Позивачу не було відомо, до того моменту, як він отримав поштове відправлення від Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності № 121, та про те, що така перевірка проводилась. В акті зазначено, що позивач відмовився від отримання акту від 10.10.2017 року.

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, то вона розглянута без участі позивача, що є грубим порушенням п. 3 ст. 278 КУпАП та ч. 3 п. 20 «Порядку накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності» у відповідності до якого «Посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю під час підготовки справи до розгляду зясовує чи сповіщено субєкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи». Відповідачем належним чином не повідомлено позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки він не отримував документів, які підтверджують факт правопорушення.

Враховуючи викладене, представник позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду з даним позовом та просить:

-визнати протиправною та скасувати постанову № 121 від 23.10.2017 року по справі про адміністративне правопорушення якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1, винесену директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_3;

-стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позов, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Представник відповідача департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради у судовому засіданні позов не визнав, відзиву на позов не надав. Відповідно до пояснень представника відповідача, він вважає, що (позапланова) перевірка у субєкта містобудування ОСОБА_1 проведена відповідно до чинного законодавства. В жовтні 2017 року для перевірки виконання вимог припису №115 від 06.09.2017 року видано наказ № 372 від 04.101.2017 року та направлення № 329-ПП щодо здійснення вищевказаної перевірки. За результатами позапланової перевірки складено акт № 329-ПП без дати та місця його складання, яким встановлено що ОСОБА_1 не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на перевірку обєкта реконструкції кімнати №19 по вул. Р. Скалецького, 31, для проведення позапланової перевірки. Також, працівниками департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради складено протокол про адміністративне правопорушення від 10.10.2017 року на ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст. 188-42 КУпАП. Листом ДАБК позивачу надіслано акт про недопущення посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю для здійснення перевірки № 329-ПП, протокол про адміністративне правопорушення від 10.10.2017 року. Цим листом було повідомлено про розгляд його справи про адміністративне правопорушення 23.10.2017 року в приміщенні ДАБК. Вважає, що позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Клопотання представника позивача ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення встановленого законом строку для оскарження постанови було задоволено. Поновлено представнику ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, пропущений процесуальний строк для звернення до суду про оскарження постанови №121 від 23.10.2017 року.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі перевірки виконання вимог припису № 115 від 06.09.2017 року департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради видано наказ № 372 від 04.10.2017 року щодо проведення позапланової перевірки на обєкті «Реконструкції кімнати №19 вул. Р.Скалецького,31 у м. Вінниці». Предметом перевірки є дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

04.10.2017 року департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради видано направлення № 329-ПП для здійснення позапланової перевірки на виконання вимог припису №115 від 06.09.2017 року на реконструкцію кімнати №19 вул. Р.Скалецького,31 у м. Вінниці щодо дотримання субєктом містобудування ОСОБА_1 вимог припису та вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради від 04.10.2017 року № 372.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Працівниками департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради складено акт № 329-ПП без дати та місця складання, за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду, яким встановлено, що ОСОБА_1 не допустив посадових осіб органу державного архітектурно будівельного контролю на обстеження кімнати №19 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниці, чим не виконав вимоги припису №115 про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 06.09.2017 року, чим порушив підпункт «а»пункту 3 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». З відмітки, зробленої в даному акті вбачається, що позивач відмовився від його отримання та підпису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.10.2017 року, складеного заступником начальника відділу контролю за будівництвом Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_4 за результатами позапланової перевірки проведеної на реконструкції кімнати №19 по вул. Р.Скалецького,31 у м. Вінниці, що 10.10.2017 року о 9.35 год. ознайомившись з направленням для проведення позапланового заходу департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради № 329-ПП від 04.10.2017 року та службовими посвідченнями ОСОБА_1 відмовив у допуску посадових осіб департаменту до обстеження кімнати № 19 по вул. Р.Скалецького,31 у м. Вінниця, чим не виконав вимоги припису № 115 від 06.09.2017 року, яка підлягає обовязковому обстеженню, чим порушив п. «а» пункту 3 частини 3 статті 41Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідальність за встановлене правопорушення, передбачена ч.1 ст. 188-42 КУпАП. З відміток, зроблених у протоколі, вбачається, що позивач відмовився від надання пояснень, протокол оформлено без свідків. Крім того в протоколі знаходиться відмітка, що він надісланий поштою 11.10.2017 року, разом з тим доказу про отримання протоколу ОСОБА_1 в суді не надано.

Відповідно до п.14 Порядку зазначено, що під час складання протоколу уповноважена посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, що складає протокол, розяснює субєкту містобудування, який притягається до відповідальності, його права та обовязки, передбачені Законом та цим Порядком.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 Порядку накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМУ № 244 від 06.04.1995 року, у разі відмови субєкта містобудування в отриманні документів (протокол, постанова та документи, які підтверджують факт правопорушення), які є підставою для притягнення його до відповідальності, документи надсилаються субєкту містобудування рекомендованим листом з повідомленням. Належним підтвердженням факту надіслання документів є розрахунковий документ відділення поштового звязку щодо оплати послуг з доставки рекомендованої поштової кореспонденції. Надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) субєкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання субєктом містобудування.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 10.10.2017 року, у якому зроблено відмітку про надіслання його позивачу поштою 11.10.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 23.10.2017 року о 15.00 год. у приміщенні ДАБК ВМР. Однак доказів одержання даного листа відповідачем не надано. З огляду на те, що факт отримання відповідачем не доведено, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, що є порушенням норм чинного законодавства.

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. До таких даних також відносяться пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Позивач був позбавлений будь-якої можливості до надання пояснень, оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Вказане узгоджується також з правовою позицією, зазначеною у постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 року в справі №2-42а1.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Серед критеріїв, які повинні застосовуватись субєктом владних повноважень при прийнятті ним рішень є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого субєкт владних повноважень зобовязаний діяти на виконання закону, за умови та обставин, визначених ним, а рішення субєкта владних повноважень має прийматись обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Встановлення під час розгляду судом справи невідповідності діяльності субєкта владних повноважень хоча б одному із критеріїв для оцінювання його рішення, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Статтею 268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Незважаючи на те, що розгляд справи про притягнення особи до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, не передбачає обовязкової участі особи під час розгляду справи, КУпАП зобовязує відповідача своєчасно сповістити особу про місце і час розгляду справи.

Однак, відповідачем не надано доказу про своєчасне сповіщення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Отже, під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем було порушено вимоги ст. 268, п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП. В результаті цього ОСОБА_1 був позбавлений можливості бути присутнім при розгляді справи, висловити свої заперечення та надати особисті пояснення, мати захисника під час розгляду справи.

Судом встановлено, що 23 листопада 2017 року директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_3 було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення: акт № 329-ПП та протокол про адміністративне правопорушення від 10.10.2017 р. відносно ОСОБА_1 Під час розгляду справи було встановлено, що 10.10.2017 року о 09 год. 45 хв., ознайомившись з направленням для проведення позапланового заходу департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради № 329-ПП від 04.10.2017 р. та службовими посвідченнями ОСОБА_1 відмовив у допуску посадових осіб департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради до обстеження кімнати №19 по вул. Р.Скалецького, 31 у м. Вінниці, яка підлягає обовязковому обстеженню, чим порушив підпункт 1 пункт 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011р. №553. Цією постановою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 188-42 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу 5100,00 гривень.

Постанова перебуває на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження.

Проаналізувавши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що перевірка у позивача проводилась на підставі направлення про перевірку виконання вимог припису № 115 від 06.09.2017 року, разом з тим, судом встановлено, що відповідно до рішення Вінницького міського суду у справі №127/27820/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови №101, визнано протиправною та скасовано постанову №101. У цій же справі судом встановлено, що проведена перевірка 06.09.2017 року у ОСОБА_1, під час якої складено припис №115 від 06.09.2017 року, проведена без наявності відповідних підстав, так як направлення видавалось на проведення позапланової перевірки на кімнату №20 за адресою : м. Вінниця вул. Р. Скалецького,31. Таким чином, судом встановлено, що перевірка проводилась у кімнаті № 19 по вул. Р.Скалецького,31 у м. Вінниці безпідставно, тому припис №115 складений 06.09.2017 року не відповідає вимогам чинного законодавства. Рішення набрало законної сили та відповідачем в суді апеляційної інстанції не оскаржувалось.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1ст. 72 КАС України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Отже, суду не зрозуміло, на підставі чого відповідач вирішив провести перевірку кімнати позивача № 19 замість кімнати № 20, яка вказана в направленні.

Згідно з ч. 1 ст. 244-6 КУпАП органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96,96-1 (крім частин третьої-пятої),частини перша та друга статті 188-42).

Пунктом 21 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 23 травня 2011 р. № 553 визначено, що у разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Згідно з п. 22 вищевказаного Порядку постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб'єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб'єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу була надіслана оскаржувана постанова, проте відсутні докази отримання її ОСОБА_1, що має вагоме значення для справи. Так, в звязку з не отриманням постанови позивач не був повідомлений, що відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення. Отже, ОСОБА_1 був позбавлений можливості захистити свої права шляхом оскарження постанови про адміністративне правопорушення відразу після її винесення.

У справі (Bellet v. France) суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, прийнята з порушенням КУпАП, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Враховуючи вказані положення суд приходить до висновку, що в цій категорії справ позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позовної заяви, а відтак необхідно повернути позивачеві помилково сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. відповідно до квитанції № 623419 від 23.03.2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.3 ч.3 Порядку накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності, п.п. 21, 22 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553, ст.ст. 9, 244-6, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 5-9, 72-77, 132, 139, 241-246, 286, 293, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №121 від 23.10.2017 р. в справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. на ОСОБА_1, винесену директором департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_3

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. за квитанцією №623419 від 23.03.2018 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Повне рішення суду складено 25.07.2018 р.

Суддя