Справа № 643/16592/17
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2018 р. № 643/16592/17
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Рубежанського І.В.

представника Адміністрації Державної прикордонної служби України - Дем`яненка П.В.,

представника Військової частини НОМЕР_1 (Харківський прикордонний загін) - Іванова І.Д.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулись до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , які не передбачали в складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами;

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виконання завдань покладених на нього п.п. 1, 3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі яке затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсії які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством;

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами протиправними;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України отримати у військової частини НОМЕР_1 довідку (довідки) про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України (довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі якій обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 20.06.2017 року;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС У країни.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 м. Харкова Державної прикордонної служби України по 03.04.2017 року та під час проходження військової служби отримував у складі грошового забезпечення, зокрема, щомісячну додаткову грошову винагороду. Після звільнення з військової служби та після отримання довідки від територіального органу пенсійного фонду позивачу стало відомо про не включення до складу його грошового забезпечення з якого нараховується пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди. Позивач звертався до відповідачів щодо питання складення нової довідки про додаткові види грошового забезпечення та про перерахунок і виплату пенсії з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди. Проте відповідачами було відмовлено позивачу, чим, на його думку, порушено його права.

Представником відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України через канцелярію суду подано відзив на позов із зазначенням наявності заперечень проти позову з огляду на необґрунтованість позовних вимог.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду подано відзив на позов із зазначенням наявності заперечень проти позову з огляду на необґрунтованість позовних вимог.

Позивач та представник позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача - Адміністрації Державної прикордонної служби України, в судовому засіданні проти заявленого позову заперечував з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов.

Представник відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , у судовому засіданні проти заявленого позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 м. Харкова Державної прикордонної служби України, до набуття права на пенсію.

Після призначення пенсії позивачем було отримано довідку № 3233 від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з якої позивачу стало відомо, що нарахування пенсії йому здійснено без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, яку він отримував в період проходження служби.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі документів, наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, зокрема грошового атестата № 35 від 07.04.2017 року та додатку до грошового атестату №35 від 07.04.2017 року про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, виданих військовою частиною НОМЕР_1 , позивачу призначено пенсію за 25 років 2 місяці 24 дні вислуги, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. № 2262-XII.

У додатку до грошового атестату № 35 від 07.04.2017 року про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, який було надано на позивача військовою частиною щомісячна додаткова грошова винагорода не була зазначена.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач усно звернувся із заявою до в/ч НОМЕР_1 із проханням скласти нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами та подати зазначену довідку до Адміністрації Державної прикордонної служби України. Однак, позивачу було відмовлено з огляду на те, що на відповідну щомісячну додаткову грошову винагороду пенсія не нараховується.

В подальшому, як зазначає позивач він повторно звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, на що отримав відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, із зазначенням в ній щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами.

Позивач, не погодившись із такими діями та бездіяльністю відповідачів, звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Склад грошового забезпечення визначений положеннями ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р., відповідно до якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно із пунктом 1 Постанови КМУ № 1294 від 07.11.2007 р. "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

В той же час, Постановою КМУ від 13.03.2013 р. №161 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року N 889" для військовослужбовців, зокрема, Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 пункту 1 цієї постанови, та військовослужбовців строкової військової служби) запроваджений новий вид забезпечення - щомісячна додаткова грошова винагорода у таких розмірах: з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Постановою КМУ від 07 листопада 2007 року №1294 упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців.

Відповідно до схеми додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Враховуючи вище наведені норми, суд дійшов висновку, що зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Суд зазначає, що позивач отримував щомісячну додаткову грошову винагороду.

Відповідно до положень ст. 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

З аналізу зазначеної норми слід дійти висновку, що єдиною умовою для включення відповідних виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з розміру якого обчислюється пенсія, є сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що щомісячна додаткова грошова винагорода, з сум якої сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновкам Верховного Суду України, викладеним у постановах від 20.10.2015 року по справі №21-2942а15 та від 10.03.2015р. №21-70а15, відповідно до яких грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, а також щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовця, яку він отримував під час проходження служби, з якої нараховані і сплачені страхові внески, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Стосовно доводів представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на необхідність врахування рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 у справі №4-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд зазначає, що правові висновки Верховного Суду України не суперечать вказаному рішенню, оскільки рішення Конституційного Суду України стосується порядку перерахунку пенсій у зв`язку з встановленням Кабінетом Міністрів України нової щомісячної додаткової грошової винагороди, а не видів грошового забезпечення, з яких має бути визначений розмір пенсії.

Також суд зазначає, що посилання відповідачів на постанову Верховного Суду від 20.02.2018 року у справі №286/2987/16-а, як на підставу неможливості включення до грошового забезпечення позивача, з якого розраховується пенсія, спірних у даній справі сум, не можуть вважатися судом належними доказами правомірності дій відповідача з огляду на наступне.

Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 року у справі №286/2987/16-а вказано, що з аналізу положень Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога тощо. Відтак, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, винагорода за участь в АТО та компенсації за невикористану відпустку не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

Також, Верховним Судом з приводу позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 10 березня 2015 року в справі № 21-70а15 щодо необхідності віднесення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, одноразової грошової допомоги при звільненні, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, зазначено, що в указаній правовій позиції не враховане рішення Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року № 4-рп/2015, оскільки останнє прийняте після винесення постанови Верховного Суду України. До того ж в постанові Верховного Суду України від 10 березня 2015 року в справі № 21-70а15 вказано, що відповідні суми враховуються при обчисленні (перерахунку) пенсії, якщо з них були сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (єдиний соціальний внесок), в той час як, подані ОСОБА_2 довідки про грошове забезпечення не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зокрема, в них не зазначено, чи видані вони на підставі первинних документів, не вказано місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Оскільки обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, то подані позивачем довідки не можуть бути прийняті для обчислення пенсії з урахуванням зазначеної в них заробітної плати.

Таким чином, враховуючи вище наведені норми та судову практику слід дійти висновку, що в даному випадку суми щомісячної додаткової грошової винагороди мають бути віднесені до складу грошового забезпечення позивача, з розміру якого обчислюється пенсія.

При цьому, суд зазначає, що як встановлено судовим розглядом справи саме Військовою частиною НОМЕР_1 було складено додаток до грошового атестату № 35 від 07.04.2017 року про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії позивачу без зазначення щомісячної додаткової грошової винагороди під час оформлення документів для призначення пенсії, а відтак саме вказаною особою було допущено порушення прав позивача, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправними дій (бездіяльність) Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , які не передбачали в складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами.
Суд зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, з огляду на встановлені судовим розглядом справи обставини суд приходить до висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог позивача та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і яка має містити дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Суд зазначає, що враховуючи наявність порушеного права, за відновленням якого позивач звернувся до суду, та з метою забезпечення остаточного вирішення спору між учасниками справи та досягнення мети судочинства в цілому наявні підстави для зобов`язання відповідача військової частини НОМЕР_1 після складення належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, подати її до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

При цьому, оскільки подання документів про призначення пенсії позивачу до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області належить до повноважень відповідача Адміністрації Державної прикордонної служби України, то наявні підстави для зобов`язання вказаної особи після отримання від військової частини НОМЕР_1 , належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, подати таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

В той же час, позовні вимоги позивача про зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України отримати у військової частини НОМЕР_1 довідку (довідки) про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами не підлягають задоволенню з огляду на обставини того, що судом вже вирішено питання стосовно зобов`язання військової частини НОМЕР_1 подати відповідну довідку до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виконання завдань покладених на нього п.п. 1, 3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, яке затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсії які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством, а також про визнання дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами протиправними суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління Затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує додержання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, вимог актів законодавства про пенсійне забезпечення; планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач не наділений повноваженням щодо перевірки поданих роботодавцем для нарахування пенсії документів, а відтак не порушив прав позивача.

В той же час, суд зазначає, що враховуючи встановлені під час судового розгляду справи обставини суд з метою належного захисту прав позивача приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України, належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі, який обчислити з грошового забезпечення, до складу якого включити щомісячну додаткову грошову винагороду.

При цьому, суд зазначає, що оскільки судовим розглядом встановлено, що позивачу було протиправно не включено до довідки про додаткові види грошового забезпечення, які він отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, розміру суми про щомісячну додаткову грошову винагороду, то на разі наявні підстави і для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії, починаючи з 20.06.2017 року.

Отже, позивачем частково доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, в той час як відповідачами не надано до суду достатніх та належних доказів правомірності своїх дій.

Щодо заявлених позивачем клопотань про зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України, та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У даному випадку суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідачів подати звіт про виконання, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і яка має містити дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) подати належним чином оформлену довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , після отримання від військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України, належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі, який обчислити з грошового забезпечення до складу якого включити щомісячну додаткову грошову винагороду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії, починаючи з 20.06.2017 року.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27 липня 2018 року.

Суддя Бідонько А.В.