Справа № 592/2382/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 592/2382/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Жигилія С.П.

суддів: Перцової Т.С. , Курило Л.В.

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2018р. (суддя Косолап М.М.; м. Суми; повний текст рішення складено 11.05.2018) по справі № 592/2382/18

за позовом ОСОБА_2

до Інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Лапка Дмитра Івановича

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з адміністративним позовом до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області лейтенанта поліції Лапка Дмитра Івановича, в якому просив суд: визнати протиправною та скасувати постанову Серії ВР № 286807 від 22.02.2018 р. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 травня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ВР № 286807 від 22.02.2018 р. за ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції ухвалити рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, розглянути клопотання та заяви, подані разом з апеляційною скаргою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач посилається на порушення судом першої інстанції п. 1 ч. 2 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух", ч. 3 ст. 121 КУпАП. Вказує, що в ході розгляду справи судом першої інстанції не було розглянуто клопотання позивача про виклик свідка Стадника В.А. - власника транспортного засобу, яким керував позивач, не з'ясовано обставини щодо перебування транспортного засобу на ремонті, у зв'язку з чим неможливо було провести технічний контроль вчасно, не враховано пояснення позивача з приводу того, що він, під час його зупинки, їхав саме на проходження технічного контролю транспортного засобу. Зазначає, що судом не повно досліджено обставину щодо того, чи має нести водій відповідальність за ч. 3 ст. 121 КУпАП у випадку, коли водій під час керування ТЗ 22.02.2018 року не використовував автомобіль для перевезення пасажирів, а лише використовував ТЗ для переїзду автомобіля від ремонтної бази ФОП Стадник В.А. до бази, де проводиться технічний контроль.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 22.02.2018 р. у м. Суми, вул. Металургів, 5, інспектором роти № 2 батальйону УПП в Сумській області лейтенантом поліції Лапко Д.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 286807, відповідно до якої до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до постанови Іваній Д.І. керуючи транспортним засобом СПВ 17 Рута СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Суми, по вул. Металургів, біля будинку № 5 керував транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху України (а.с. 13).

Не погоджуючись з постановою про накладення адміністративного стягнення за скоєння правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП від 22.02.2018 р. винесеної відповідачем та вважаючи її незаконною, позивач звернувся з даним позовом до суду про її скасування.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт скоєння позивачем порушення п.п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та дійшов висновку, що відповідач, при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв правомірно, на підставі та у межах повноважень.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 35 Закону України "Про дорожній контроль" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов'язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Обов'язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Аналогічні положення наведено і в п. 1 Порядку проведення обов'язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137.

Згідно з п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов'язковий технічний контроль (для транспортних засобів що підлягають такому контролю).

Під час розгляду справи встановлено, що транспортний засіб СПВ 17 Рута СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 працює в режимі маршрутного автобуса.

Отже, даний транспортний засіб не входить до переліку транспортних засобів, визначених п. 2 ч. 2 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух", для яких проходження технічного контролю не є обов'язковим, а тому повинен проходити технічний контроль в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданого відповідачем відеозапису з нагрудної камери поліцейського судом встановлено, що 22.02.2018 р. о 11 год. 03 хв. інспектором патрульної поліції було зупинено автомобіль СПВ 17 Рута СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, якому було пояснено, що причиною зупинки послугувало те, що останній проїхав на заборонений сигнал світлофору. На вимогу інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 надав посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов'язкового страхування та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу під час перевірки яких було встановлено, що у протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу зазначено, що дата наступного обов'язкового технічного контролю не пізніше 09.02.2018 р., на що ОСОБА_2 повідомив, що саме в цей момент направляється на проходження технічного огляду. (а.с. 28)

Таким чином, судом встановлено, що 22.02.2018 р. ОСОБА_2, керував транспортним засобом СПВ 17 Рута СПГ, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

В ході судового розгляду справи позивач вказував, що він не міг вчасно пройти технічний контроль з поважних причин, оскільки транспортний засіб СПВ 17 Рута СПГ знаходився на ремонті, що 22.02.2018 р. він направлявся до майстра задля проходження технічного обслуговування, а 23.02.2018 р. технічна документація була отримана. Також позивач, обґрунтовуючи відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, посилався на те, що ним, як водієм транспортного засобу СПВ 17 Рута СПГ, не здійснювалися рейси за маршрутом після настання строку для проходження обов'язкового технічного контролю.

Колегія суддів відхиляє вказані посилання позивача, оскільки нормою ч. 3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов'язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, не зважаючи при цьому на наявність або відсутність поважних причин які перешкоджали його проходженню та незалежно від того чи здійснюється ним перевезення пасажирів чи ні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про порушення позивачем вимог п.п. 31.3 "б" Правил дорожнього руху України, що свідчить про обґрунтованість винесення відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ВР № 286807 від 22.02.2018 р. за ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності підтверджено належними доказами, порушнику роз'яснено його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та скасування оскарженої постанови з огляду на її правомірність.

Відносно доводів апеляційної скарги щодо неповідомлення судом позивача про розгляд справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 КАС України, повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні

Як свідчать матеріали справи, судові повістки про виклик в судові засідання на 02.04.2018 та 11.05.2018 були надіслані судом на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві - АДРЕСА_1, однак поштові відправлення були повернуті на адресу суду з відміткою пошти: "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення".

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України позивач вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, а тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги стосовно неналежного повідомлення позивача про розгляд справи.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2018 по справі № 592/2382/18 залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова Л.В. Курило
Повний текст постанови складено 25.07.2018.