Справа № 816/435/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2018-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: І.С. Шевяков

16 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/435/18
Харківський апеляційний адміністративний суд

у складі колегії:

головуючого судді: Донець Л.О.

суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П.

за участю секретаря судового засідання Багмет А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 (суддя І.С. Шевяков), повний текст складено 05.05.18 по справі № 816/435/18

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі - відповідач), в якому просить суд, скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 червня 2016 року № .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року позов було задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача № від 17.06.2016 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилається на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального права, а саме: ст.ст.164, 167 ПК України, зроблені висновки. які не відповідають обставин справи, тому судове рішення підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що працівниками податкового органу проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету позивачем, про що складений акт від 31.05.2016 року № 1781/16-01-13-05-10/4.

Порушення виявлені під час перевірки склали у порушенні пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, ст.179 ПК України, а саме - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний 2013 рік; пп. «д» 164.2.17, п.164.2 ст.164 ПК України в результаті чого занижено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2013 рік) на суму 23139,35 грн (не задекларована сума доходу отриманого у вигляді додаткового блага 137 463,21 грн).

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.06.2016 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у сумі 28924,19 грн, із них - за податковими зобов'язаннями - 23139,35 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 5784,84 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із фактичних обставин справи, та зробив висновок про те, що перевірка нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб позивачу фіскальним органом належним чином не проведена, що робить неможливим встановлення коректності суми коштів 137 463,21 грн, задекларованої ПАТ «УкрСиббанк» у звітності форми «1ДФ», до основної суми (тіла) боргу за кредитом, чи є прощеними процентами (пеню, неустойкою).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

На підставі пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно до пп.164.1.3 п.164.1 ст.164 ПК України, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до пп. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України (чинного на час прийняття оскаржуваного рішення), дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Підпункт 165.1.55 п.165 ст.165 ПК України (в редакції чинній час прийняття оскаржуваного рішення), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Матеріали справи свідчать про те, що працівниками відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача та підставі даних співставлення відомостей, що містяться в інформаційних базах даних ІС «Податковий блок»: «Обробка ПЗ та платежів», «Облік платежів», інформація з ЦБД ДРФО України, та відповіді ПАТ «УкрСиб банку» від 08.02.2016 року №11-42/6519.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені вище документи не містять відомостей щодо суми коштів 137 463,21 грн, задекларованої ПАТ «УкрСиббанк» у звітності форми «1ДФ», до основної суми (тіла) боргу за кредитом, чи є прощеними процентами (пеню, неустойкою).

Наведена обставина унеможливлює встановлення правильності застосування та нарахування до позивача податкових зобов'язань відповідачем.

За цих підстав, колегія суддів не вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції не правильно надана правова оцінка змісту підпункту 165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-УІІІ.

Апеляційна скарга не містить спростувань висновків суду першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції представником відповідача інших доводів не наведено.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Згідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 по справі № 816/435/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді М.І. Гуцал А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 26.07.2018.