Справа № 22-а-24641/11
Суддя: Кірсанова Л. І.
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П., Трішкової І.Ю.

при секретарі Гребенщіковій Ю. В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання протиправними дій відповідача та стягнення заборгованості щорічної разової допомоги до 5 травня. -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він відноситься до учасників бойових дій в Афганістані, а тому відповідно до статті 12 Закону України від 22.10.1993 року № 3551-Х1І «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»/далі - Закон № 3551-XII/ має право на виплату щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Відповідач ці обставини не брав до уваги та за 2009. 2010 роки виплачував щорічну допомогу в розмірі, встановленому постановами Кабінету Міністрів України. Вважає, що такі розміри щорічної допомоги визначені без урахувань положень ст. 12 Закону № 3551-XII.

Просив визнати дії відповідача протиправними та стягнути з УПСЗН Лозівської міської ради недоплачену щорічну допомогу до 5 травня за 2009, 2010 роки в сумі 4635 гри., розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання відповідач не з'явився, про місце, день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В заяві до суду просив розглядати справу без його участі та в задоволенні позову відмовити, вказуючи на те. що виплата допомоги проведена правильно, відповідно до чинного законодавства.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 серпня

2010 року вказаний позов задоволено частково.

Вирішено визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Лозівської Лозівської районної державної адміністрації Харківської області щодо недонарахування ОСОБА_1 щорічної до 5 травня грошової допомоги відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2009, 2010 роки.

Зобов'язано відповідача здійснити ОСОБА_1) перерахунок щорічної до 5 травня грошової допомоги відповідно до ст.12 Закон) України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком з розміру, встановленого ч. І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» за 2009. 20!0 поки та виплатити.різницю між виплаченими та невиплаченими сумами допомоги за вказані роки.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 8 (в і с і м) гривень 50 копійок.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37 (тридцять сім) гривень 00 копійок.

Не погодившись з таким вирішенням справи Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області подало апеляційну скаргу , в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями Закону № 3551-XII визначено правовий статус ветеранів війни, забезпечено створення належних умов їх життєзабезпечення.

Відповідно до ст. 12 Закону № 3551-XII учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Матеріали справи свідчать, що позивач є ветераном війни - учасником бойових дій і відповідно до ст. 12 Закону № 3551-Х1І має право на державну соціальну гарантію у вигляді щорічної до 5 травня грошової допомоги у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Законами України про державні бюджети України на 2009. 2010 роки дія ст. 12 Закону № 3551-ХІІ не була зупинена, і, відповідно, у 2009. 2010 роках продовжує діяти норма, згідно якої учасникам бойових дій щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Отже, вихідним критерієм обчислення розміру виплат допомоги до 5 травня ветеранам війни відповідно до Закону № 3551-ХІІ є розмір мінімальної пенсії за віком, визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позивачу було виплачено щорічну разову допомогу до 5 травня у 2009 році у розмірі 340 гри., у 2010 році - 380 грн.( а.с. 1 8-19).

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано, що доводи відповідача про те. що виплати щорічної разової допомоги до 5 травня позивачу у 2009-2010 роках ним правомірно здійснювалися згідно Постанов Кабінету Міністрів України від 1 8.03.2009р. № 211 та від 7.04.2010 р. №299 безпідставні.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, і тому, враховуючи частину 3 ст. 22 Конституції України, звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом України № 3551-ХІІ, є безпідставним. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст. 12 Закону № 3551-ХІІ та положення інших законів щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком. Слід зазначити, що право позивача на отримання щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному ст. 12 Закону № 3551-ХІІ, також випливає і із положень п.6 ч.І ст. 92 Конституції України, яким встановлено, що основи соціального захисту визначаються виключно законами України, а єдиним органом законодавчої влади в Україні згідно ст. 75 Конституції України с парламент - Верховна Рада України.

В звязку з наведеним суд першої інстанції обґрунтовано визнав не правильними посилання відповідача на застосування Постанови Кабінету Міністрів України при здійсненні виплат щорічної до 5 травня разової грошової допомоги позивачу є безпідставними.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, районний суд дійшов правильного висновку про те. що право позивача на своєчасне нарахування та отримання щорічної до 5 травня грошової допомоги за 2009, 2010 роки в належному розмірі було порушене, оскільки відповідач мав діяти у відповідності з приписами діючої ст. 12 Закону № 3551-Х11 і нараховувати та здійснювати позивачу щорічну до 5 травня грошову допомогу в розмірі, передбаченому цим законом.

Також таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив що є доведеною протиправність дій відповідача по невиконанню приписів ст. 12 Закону № 3551-XII.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги про стягнення з відповідача щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у визначеній позивачем сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування щорічно до 5 травня разової грошової допомоги замість органу, якому надані такі повноваження.

Судові витрати по справі районний суд правильно зазначив, що підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та обставин справи.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає , що рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 200 КАС України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, п. 4 ст. 198, 200, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації Харківської області відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: