Справа № 826/1542/18
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1542/18 Суддя суду першої інстанції: Качур І.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Літвіної Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Печерської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року, що прийняте у місті Києві, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Голови Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5, за участю третьої соби: Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.12.2017 № 662-к про звільнення ОСОБА_4 з займаної посади;

- зобов'язати голову Печерської районної в місті Києві державної адміністрації поновити ОСОБА_4 на посаді керівника апарату Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з 30.12.2017 та допустити її до фактичного виконання своїх посадових обов'язків;

- стягнути з Печерської в місті Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_4 заробітну плату за час вимушеною прогулу з 30.12.2017 до дня фактичного поновлення її на посаді керівника апарату Печерської районної в місті Києві державної адміністрації;

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що звільнення позивача є правомірним.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволення, посилаючись на обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4, призначена на посаду керівника апарату Печерської районної в місті Києві державної адміністрації 03 лютого 2015 року розпорядженням голови Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 №49-к.

Розпорядженням голови Печерської РДА від 16.11.2017 № 610-к «Про порушення дисциплінарного провадження та проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_4.» відповідно до статей 68, 69, 71, 72 Закону України «Про державну службу» з метою розслідування дій (бездіяльності) керівника апарату Печерської РДА та визначення наявності вини, характеру та тяжкості дисциплінарного проступку прийнятого рішення - порушено дисциплінарне провадження та зобов'язано провести службове розслідування стосовно керівника апарату Печерської РДА ОСОБА_4

Так, підставою для дисциплінарного провадження стала службова записка керівника апарату Печерської РДА ОСОБА_4 на окреме доручення голови Печерської РДА №15/3594 від 15.11.2017, на підставі якої, голова Печерської РДА ОСОБА_5 наклав резолюцію провести службове розслідування щодо дій керівника апарату Печерської РДА ОСОБА_4

Згідно протоколу засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 15.12.2017 № 16 комісією підтримано подання про звільнення ОСОБА_4 у зв'язку із перевищенням службових повноважень.

Розпорядженням Голови Печерської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_5 від 29.12.2017 № 662-к ОСОБА_4 звільнено з займаної посади.

Не погодившись з таким рішенням, Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що звільнення позивача відбулося з порушенням встановленої законом процедури, а отже є протиправним.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно зі статтею 64 Закону України «Про державну службу» за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Частиною першою статті 68 вказаного Закону передбачено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

Суб'єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади (пункт 7 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу»).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі службової записки керівника апарату Печерської РДА ОСОБА_4, наданої у відповідь на окреме доручення голови Печерської РДА №15/3594 від 15.11.2017, у якій позивач повідомила про порушення при складенні розпорядження голови Печерської РДА, головою Печерської РДА ОСОБА_5 накладено резолюцію провести службове розслідування щодо дій керівника апарату Печерської РДА ОСОБА_4 та прийнято розпорядженням від 16.11.2017 № 610-к «Про порушення дисциплінарного провадження та проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_4.» яким відповідно до статей 68, 69, 71, 72 Закону України «Про державну службу» з метою розслідування дій (бездіяльності) керівника апарату Печерської РДА та визначення наявності вини, характеру та тяжкості дисциплінарного проступку вирішено порушити дисциплінарне провадження та зобов'язано провести службове розслідування стосовно керівника апарату Печерської РДА ОСОБА_4

Відповідно до частин першої-четвертої статті 69 Закону України «Про державну службу» для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарною комісією стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії "А", є Комісія.

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об'єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом.

У разі якщо один із членів дисциплінарної комісії прямо підпорядкований особі, стосовно якої відкрито або здійснюється дисциплінарне провадження, такий член дисциплінарної комісії не повинен брати участі у прийнятті рішення.

Склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.

До складу дисциплінарної комісії можуть включатися експерти або інші представники громадських об'єднань, утворених відповідно до Закону України "Про громадські об'єднання", за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

До складу дисциплінарної комісії повинна бути включена щонайменше одна особа, яка має юридичну освіту не нижче другого (магістерського) рівня та досвід роботи за фахом.

Як вбачається з матеріалів справи, дисциплінарну комісію Печерської РДА в м. Києві утворено розпорядженням голови від 30.05.2016 № 283-к «Про створення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Печерської РДА».

До складу дисциплінарної комісії включено представників від профспілкової організації, делегованих засіданням профспілкового комітету Печерської РДА в м. Києві (витяг з протоколу від 26.05.2016 № 23), начальника організаційного відділу та інших працівників апарату Печерської РДА в м. Києві.

В подальшому, розпорядженням голови Печерської РДА від 14.03.2017 №148-к, внесено зміни до розпорядження голови від 30.05.2016к №283-к (зі змінами від 08.09.2016 №436-к) «Про створення дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Печерської РДА», а саме, виведено із складу дисциплінарної комісії голову дисциплінарної комісії - заступника голови Печерської РДА ОСОБА_6 та введено до її складу голову Печерської РДА ОСОБА_5

Проте, колегія судів суду апеляційної інстанції наголошує на тому, що частиною четвертою статті 69 Закону України «Про державну службу», не передбачено право самого керівника державної служби - суб'єкта призначення входити до складу дисциплінарної комісії, а натомість закріплюється принцип рівності представництва у дисциплінарній комісії керівника державної служби - суб'єкта призначення та виборного органу первинної профспілкової організації.

Участь керівника державної служби - суб'єкта призначення у процесі притягнення до дисциплінарної відповідальності забезпечується тим, що він уповноважений ініціювати дисциплінарні провадження стосовно державних службовців, утворювати дисциплінарну комісію, приймати рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження за результатами розгляду відповідного подання дисциплінарної комісії (частина шоста статті 66 Закону України «Про державну службу»), яке, окрім іншого, є для нього рекомендаційним.

Також, як зазначалося, у разі якщо один із членів дисциплінарної комісії прямо підпорядкований особі, стосовно якої відкрито або здійснюється дисциплінарне провадження, такий член дисциплінарної комісії не повинен брати участі у прийнятті рішення. Не зважаючи на це, начальник організаційного відділу, який, згідно положення про цей відділ, безпосередньо підпорядкований керівнику апарату Печерської РДА, приймав участь у голосуваннях, пов'язаних із розглядом та результатом роботи комісії по притягненню позивача до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, на переконання колегії суддів, залучення особи, яка приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення (керівника державного органу - суб'єкта призначення) до складу дисциплінарного комісії, до того ж у якості голови цієї комісії, а також участь у прийнятті комісією рішень безпосередньо підпорядкованої позивачу особи, порушує принцип рівності представництва у дисциплінарній комісії, а відтак будь які дії та подання такої дисциплінарної комісії, що формується за результатом розгляду дисциплінарної справи стосовно державних службовців не можуть вважатися правомірними.

Беручи до уваги, що згідно вимог Закону України «Про державну службу» до складу дисциплінарної комісії мають входити не менше шести членів, то, як зазначалося, безпідставна участь голови Печерської РДА та прямо підпорядкованого позивачу начальника організаційного відділу у роботі комісії із семи членів, свідчить про те, у складі комісії не було мінімальної кількості осіб, повноважних вирішувати питання надання пропозиції (подання) щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Про наявність викладених та інших порушень при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності наголошувалося також Міжрегіональним управлінням Національного агентства з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській, та Черкаській областях у вимогах від 26.12.2017 № 12, 13, складених за результатами позапланової перевірки відповідача.

Щодо суті проступків, за вчинення яких відповідач наклав на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, колегія суддів наголошує на такому.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарними проступками є перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 67 Закону України «Про державну службу» дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов'язків.

Згідно пункту 4 частини першої, частини п'ятої статті 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, звільняючи позивача в порядку накладення дисциплінарного стягнення, відповідач дійшов висновку про перевищення позивачем службових повноважень у зв'язку з тривалим утриманням розпорядження голови Печерської РДА, що призвело до його невчасної реєстрації та направлення відповідним суб'єктам, а також у зв'язку з внесенням змін до резолюції голови Печерської РДА.

Суд апеляційної інстанції наголошує, у випадку необґрунтованого утримання розпорядження голови Печерської РДА, суд допускає можливість порушення відповідних вимог, які встановлюють строк, протягом якого таке розпорядження може знаходитись у позивача, проте зазначене не може бути розцінено як перевищення службових повноважень.

Щодо посилань на внесення змін до резолюції голови Печерської РДА, то суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що позивачем не вносились зміни до резолюції на заяві (т. 2 а.с. 83), а лише на окремому аркуші (т. 2 а.с. 82а) викладено прохання «Прошу …» додати до резолюції (тобто доповнити її) інших осіб. На переконання колегії суддів, звернення з проханням доповнити резолюцію голови Печерської РДА на відповідному документі не може мути розцінено як перевищення позивачем службових повноважень.

Таким чином, посилання на перевищення позивачем службових повноважень з підстав, наведених в оскаржуваному розпорядженні, колегію суддів оцінюється критично.

Відповідно до частини шостої статті 66, пункту 2 частини другої статті 68 Закону України «Про державну службу» дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В" суб'єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Враховуючи неповноважність складу дисциплінарної комісії, що здійснювала дисциплінарне провадження, необґрунтованість висновку про перевищення позивачем службових повноважень, оскаржуване розпорядження відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, як було вірно встановлено судом першої інстанції, 14.02.2015 позивач є членом та головою профспілкового комітету Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, що підтверджується протоколом звітно-виборчих зборів первинної профспілкової організації від 14.02.2015.

Згідно частини третьої статті 252 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), частини третьої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об'єднання професійних спілок).

Згода на звільнення позивача згідно вказаних норм відповідачем отримана не була.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що попередня згода виборного органу, а також вищестоящого виборного органу профспілки (об'єднання профспілок) у даному випадку не вимагається, колегією суддів відхиляється, оскільки положення статей 252 КЗпП та статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» є спеціальними до застосування при звільненні осіб, які є членами профспілки. Окрім того, зазначені доводи у будь-якому випадку не спростовують протиправності звільнення позивача з підстав, наведених вище.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на протиправність звільнення позивача, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність поновлення позивача на посаді керівника апарату Печерської РДА.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Відповідачем в апеляційній скарзі не заперечено правильність розрахунку судом першої інстанції середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому колегія суддів в силу вимог частини першої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) вказані обставини не перевіряє.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки гуртуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Печерської районної в місті Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п'ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Літвіна

Суддя І.В. Федотов

Повний текст постанови складений 30.07.2018.