Справа № 141/775/18
Суддя: Лисак О. І.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 141/775/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької Я.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Оратів в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у відсутності сторін, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Оратівського районного суду Вінницької області із адміністративним позовом до інспектора СРПП №1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24.06.2018 року відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК №117888 від 24 червня 2018 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Відповідно до змісту постанови, 24.06.2018 року о 21 год. 40 хв. в смт. Оратів Вінницької області по вул. Героїв. Майдану, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MTRCEDES-BENZ 208D державний номер НОМЕР_1 керував транспортним засобом в якому не підсвічувався задній номерний знак, також по вул. Паркова Оратівського району Вінницької області не включив правого повороту, чим порушив п2.9 в, п.9.2 б ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Дану постанову вважає такою, що винесена всупереч вимогам КУпАП, необрунтованою та безпідставною, оскільки відповідачем було розглянуто справу на місці зупинки транспортного засобу, не наданому йому можливості скористатися у повному обсязі своїми правами передбаченим ст. 268 КУпАП та не надано по справі жодного доказу на підтвердження його вини, крім того, відповідачем було порушено вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігноровано порядок встановлений ст.ст.278,279 КУпАП. Тому з огляду на вищевикладені обставини просив оскаржувану постанову скасувати.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, інспектор СРПП №1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Оскільки сторони у судове засідання не з'явились, згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно, всебічно і обєктивно дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси та просити про їх захист.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст. 6 КАС України).

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 8 КАС України).

У відповідності до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Судом встановлено, що 24 червня 2018 року інспектором СРПП №1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії НК №117888 в справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1В . притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до даної постанови 24.06.2018 року о 21 год. 40 хв. в смт. Оратів Вінницької області по вул. Героїв Майдану, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом MTRCEDES-BENZ 208D державний номер НОМЕР_1 керував транспортним засобом в якому не підсвічувався задній номерний знак, також по вул. Паркова Оратівського району Вінницької області не включив правого повороту, чим порушив п2.9 в, п.9.2 б ПДР, вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що постанова винесена відносно нього з порушенням вимог ст. ст.268, 278, 279 КУпАП.

При цьому, позивачем не заперечується факт недотримання вимог ч.2ст.122 КУпАП, а лише вказується на порушення інспектором процедури накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, суд критично оцінює такі доводи позивача, з огляду на те, що вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем були дотримані перелічені вимоги КУпАП.

Ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

П. 2.9 в ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно вимог 9.2 б ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 р. ІІІ Інструкції №1395 встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, з аналізу наведених норм діючого законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАПвідноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою. Відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст.268 КУпАП, серед яких зокрема передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, після складання оскаржуваної постанови серії НК № 117888, її було надано позивачу для підпису. Після ознайомлення з постановою позивач її підписав без будь-яких письмових зауважень щодо порядку її складання чи відсутності складу правопорушення, не зазначав, що бажає отримати правову допомогу особисто, не заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому часу для підготовки та отримання юридичної допомоги, чим фактично визнав, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому, позивачем в позовній заяві не заперечується факт недотримання ним вимог ч.2 ст.122 КУпАП, а лише вказується на порушення інспектором процедури накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За змістом ст.ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов'язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Отже, суд доводи позивача, з огляду на те, що вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказамине не може взяти до уваги. Також, слід зазначити, що при ознайомленні зі змістом оскаржуваної постанови, позивач будь-яких зауважень щодо порушення його права на правову допомогу, не зазначив. Відтак, суд вважає доведеним вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, що обумовило правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 122 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 2ст.122 КУпАП.

Відтак, дії інспектора СРПП №1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 стосовно притягнення ОСОБА_1В до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП до штрафу в розмірі 425,00грн., є правомірними.

В судовому порядку позивачем не спростовані факти, викладені в оскаржуваній постанові, а саме те, що ним не були порушені правила дорожнього руху та що він не мав можливості скористатися правовою допомогою та не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження викладених обставин в підтвердження вимог. Враховуючи наявність адміністративного проступку в діях позивача та доведення відповідачем належними доказами правильності прийнятого рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, підстави для задоволення позову відсутні.

З врахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що постанова винесена відповідно до діючого законодавства України уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення є законною, підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 23 Закону України « Про національну поліцію», Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 7, 9, 33, 122, 222, 251, 258, 268, 276, 278, 279, 280, 283-284 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 90, 229, 242, 246, 250, 257, 268, 286, 283 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Оратівського відділення поліції Гайсинського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Оратівський районний суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено 23.07.2018.

СУДДЯ О.І. Лисак