Справа № 308/11863/17
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 рокуЛьвів№ 876/3522/18

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2018 року, ухвалене головуючим суддею Деметрадзе Т.Р. о 12:52 у м. Ужгороді, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови у справі про порушення митних правил №3172/30500/17 від 15.11.2017 року за вчинення порушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду.

В апеляційній скарзі зазначає, що Закарпатською митницею не встановлено в діях позивача ознак вчинення правопорушення, оскільки не перевірено, чи дійсно вона ввозила в Україну автомобіль. Звертає увагу, що в день ввезення автомобіля на митну територію України з нею перебувало у автомобілі ще двоє людей, які є безпосередньо є причетними до незаконного оформлення на неї автомобіля, що виключає її адміністративну відповідальність. Зазначає апелянт також, що суд першої інстанції не дослідив цих обставин і н6е встановив, що вона має бути звільнена від адміністративної відповідальності як особа, яка діяла без умислу, а внаслідок обставин непереборної сили, а саме, протиправних дій третіх осіб, що підтверджується її зверненням після винесення оскаржуваної постанови із заявою про вчинення злочину щодо осіб, з якими вона перебувала у автомобілі під час перетину кордону.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 вересня 2017 року приблизно о 14 год. 44 хв. ОСОБА_1 слідувала через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС в якості пасажира в автобусі сполученням «Міхайловце-Ужгород».

Під час здійснення митних формальностей, за допомогою інформації з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України, інспектором було встановлено, що 12.04.2017 року через митний пост «Лужанка» ОСОБА_1 в режимі транзит був ввезений автомобіль «MercedesBenz» моделі «А140», реєстраційний номерний знак 2SV7103 та станом на 20.09.2017 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться та в інший митний режим не заявлений.

За результатами розгляду справи, в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_2 винесена постанова №3172/30500/17від 15.11.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 гривень, за те, що вона перевищила встановлений статтею 95 Митного Кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «MercedesBenz», моделі «А140», реєстраційний номерний знак 2SV7103 більше ніж на 10 (десять) діб.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що під час розгляду справи про притягнення до відповідальності за порушення митних правил, винесення постанови і накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, відповідач як суб'єкт владних повноважень, діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, факт ввезення ОСОБА_1 автомобіля на митну територію України підтверджується її письмовими поясненнями, доданими до протоколу та даними митниці, зафіксованими під час переміщення автомобіля через митний кордон України.

Апеляційний суд повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції і надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 90 Митного кодексу України (далі - МК України) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзит, повинні: - перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; - не використовуватись з жодною іншою метою, крім транзиту.

Згідно частин 1 та 4 статті 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці пять діб.

Частиною 3 статті 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 7 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженого наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005 року власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження). Згідно пункту 9 Правил не підлягає пропуску через митний кордон України ТЗ, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Виходячи із встановлених судом першої інстанції обставин, апеляційний суд вважає, що його висновок про правомірність оскаржуваної постанови є обгрунтованим та підставним, оскільки при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил відповідач з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, що адміністративне правопорушення було вчинене, його вчинила саме ОСОБА_1, яка підлягає адміністративній відповідальності; обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність відсутні.

Доводи апелянта на те, що автомобіль не ввозився нею, оскільки в день ввезення автомобіля на митну територію України з нею у автомобілі перебувало ще двоє людей, які є безпосередньо причетними до незаконного оформлення не неї автомобіля, що виключає її адміністративну відповідальність, не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_1 при розгляді справи про порушення митних правил визнала, що автомобіль був ввезений нею і в письмових поясненнях, доданих до протоколу, зазначала, що не вивезений вчасно у звязку з перебуванням на ремонті.

Крім того, як вбачається із талону-повідомлення Ужгородського ВП ГУНП заява ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення подана 15.11.2017 року, тобто після розгляду справи про порушення митних правил, що визнається і позивачем в апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції встановлено, що будь-яких доказів дії обставин непереборної сили позивачем не надано. Не додано таких доказів і до апеляційної скарги.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 перевищений встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, терміном більше ніж десять діб, тому в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України, а постанова у справі про порушення митних правил №3172/30500/17 від 15.11.2017 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, є винесеною підставно і з врахуванням всіх обставин, необхідних для прийняття такого рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Апеляційний суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, оскільки судове рішення першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 272,286, 310, 315, 316, 321, 322, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 березня 2018 рокуу справі № 308/11863/17- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя ОСОБА_3
судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Повне судове рішення складене 26.07.2018 року