Справа № 211/834/18
Суддя: Ніколенко Д. М.
Дата ухвалення: 2018-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/834/18
Провадження № 2-а/211/85/18
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
01 серпня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача та 3-ї особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача інспектор роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_4 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом вказавши, що 12.10.2017 року о 08-15 годині керуючи легковим автомобілем НОМЕР_1 він був зупинений в районі за перехрестям по вулиці Волгоградській вулиць Марійська і ОСОБА_5 в напрямку руху до 95-го кварталу нарядом патрульної поліції. Інспектор УПП звинуватив його в порушенні правил проїзду перехрестя вулиць ОСОБА_5 та Упіта, які відстоять від місця зупинки його авто понад 1 кілометр, на червоне світло світлофора о 08-12 годині. Він відразу ж надав пояснення, що перехрестя вказаних вулиць не проїжджав, на вулицю ОСОБА_5 заїхав з вулиці Філатова. При перегляді відеозапису він зрозумів, що перехрестя проїхало зовсім інше авто на червоний сигнал світлофора, 12.10.2017 р., бо саме в цей час він підібрав пасажира по вулиці Філатова і перед виїздом на проїжджу частину вулиці ОСОБА_5 і ніяк не міг знаходитися в цей час на перехресті вулиць ОСОБА_5 та Упіта в м. Кривому Розі, бо перебував в цей час на іншій вулиці. Крім того, інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справу виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи. Відповідач позбавив його можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, в повному обсязі та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. Тому просить суд скасувати постанову серії БР № 699553 від 12.10.2017 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, зняти з обліку порушників в інформаційній базі УПП, скасувавши постанову повернути безпідставно сплачені кошти в розмірі накладеного штрафу 425,00 грн. та стягнути судові витрати.
В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у позові.
Представник відповідач та одночасно третьої особи позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов, в обґрунтування якого зазначено, що інспектором під час патрулювання було помічено порушення позивачем ПДР, після чого було зупинено транспортний засіб позивача та повідомивши причину зупинки, розяснено йому права та обовязки. Лише переконавшись у виконанні вимог ст. 278 КУпАП, інспектором було складено у відношенні позивача постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Вважає, що при винесенні постанови інспектор керувався нормами КУпАП та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими правовими актами, тому просить в задоволенні позову відмовити.
Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та переглянувши відеозапис, суд дійшов до таких висновків.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Як встановлено судом, 12 жовтня 2017 року інспектором роти № 2 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 було винесено постанову серії БР № 699553 відносно ОСОБА_3, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_3 12 жовтня 2017 р. о 08-12 годині, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi ASX», реєстраційний номер НОМЕР_2, проїхав перехрестя вулиць ОСОБА_5 та Упіта на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п.п. 8.7.3 е ПДР України та за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213, ст. ст. 222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.
Положеннями ч. 2 ст. 276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.
Крім того, ч. 6 ст. 276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці.
Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв'язку з положеннями глави 17 КУпАП вказує на неможливість ототожнення понять «місце вчинення адміністративного правопорушення» з місцем розгляду справи «на місці вчинення адміністративного правопорушення», які мають різне цільове спрямування та правовий зміст. Так, в контексті ст.276 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачає її розгляд за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення в межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що також передбачено в п.2.4 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року.
Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена постанова, була розглянута інспектором Ормоцадзе Я.Н. як уповноваженою посадовою особою органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення.
Під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення.
За даних обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст. 222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376, а тому посилання позивача на її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.
Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за проїзд на заборонний сигнал світлофора.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі ПДР), учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.
Згідно з підпунктом д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
В абзаці 1 підпункту «е» пункту 8.7.3 пункту 8.7 ПДР, зазначено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Так, враховуючи положення ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.
З наведеного вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.
На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.
З відеозапису видно, як автомобіль під керуванням позивача о 08:12 проїжджає перехрестя вулиць на червоний сигнал світлофора, в той час як іншим учасникам дорожнього руху протилежного напрямку, в тому числі й для авто поліцейських, загорівся вже зелений сигнал світлофора, створивши своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху. О 08:14 автомобіль позивача, на вимогу поліцейських, зупинився, зі сторони водія вийшов ОСОБА_3, та о 08-15 пояснив: «Я прошу вибачення, пробач як ветерану, я ще не проснувся, думав, що проскочу». О 08-16 зафіксовано сумісний з позивачем перегляд відеозапису правопорушення, а о 08-18 відбулося розяснення позивачу прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.
Тому підстави, на які посилається позивач в своєму позові, суд розцінює як бажання ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення.
Щодо відсутності в п.7 постанови даних щодо особи, відносно якої застосовується адміністративне стягнення, суд не вважає це підставою для скасування даної постанови, більш того, позивач, сплативши штраф за оскаржуваною постановою, визнав факт притягнення саме його до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід'ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене суд доходить висновку, що складена постанова про адміністративне правопорушення серії БР № 699553 від 12 жовтня 2017 року є законною, відповідає вимогам ст.ст.251, 283 КУпАП та винесена по факту встановленого правопорушення з дотриманням законодавчо визначеної процедури розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246, 286 КАС України ,суд,-
в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.
Суддя Д.М.Ніколенко