Справа № 826/10636/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 липня 2018 року № 826/10636/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Національної поліції України

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України,

Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень

Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л.

про визнання протиправним та скасування постанови від 07.08.2017

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач, в особі Національної поліції України (надалі - Позивач), звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - Відповідач-1), Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. (надалі - Відповідач-2), в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 07.08.2017 року про стягнення з Національної поліції України штрафу у розмірі 5100 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва 03.11.2017 р., відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 06.03.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження було направлено з порушенням строків, а тому спірна постанова про накладення штрафу була прийнята необґрунтовано та безпідставно. Крім цього зазначено, що рішення суду було виконано добровільно до відкриття виконавчого провадження, повідомлено про виконання у визначені законом строки.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представники Відповідачів в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву подані представником Відповідача-1, в яких останній зазначає, що рішення суду у встановлений строк виконано не було, а тому постанова про накладення штрафу прийнята на підставі, в межах та у спосіб, передбачені законодавством України.

В судовому засіданні 06.03.2018 року Судом прийнято рішення про розгляд справи в спрощеному провадженні у відповідності до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України ( в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. ).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.11.2016 року у справі №826/26466/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2017 року, вирішено визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року 2338 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_2 з займаної посади, заступника начальника 1-го відділу управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління, згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів); поновити ОСОБА_2 на посаді заступника начальника 1-го відділу управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України; стягнути з Міністерства внутрішніх справ України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09 листопада 2015 року по 23 листопада 2016 року у розмірі 392 982,49 грн.; визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не вирішення питання про прийняття ОСОБА_2 в органи поліції; зобов'язати Національну поліцію України розглянути питання щодо прийняття ОСОБА_2 на службу до поліції у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію"; допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника начальника 1-го відділу управління розслідування особливо важливих кримінальних проваджень Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі - 32 873,08 грн.

Постановою від 20.07.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанською Аліною Леонідівною відкрито виконавче провадження №54340386 за виконавчим листом №826/26466/15 від 24.03.2017 року.

За вказаною постановою боржнику надавалось 10 робочих днів для виконання рішення суду.

Постановою від 07.08.2017 року Відповідачем-2 накладено штраф на Національну поліцію України в розмірі 5100 грн. у зв'язку з невиконанням рішення суду.

Позивач вважає, що спірну постанова прийнято з порушенням вимог законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також, норми чинного законодавства, Суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню .

Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п.16 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження").

За рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч.1 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження").

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження").

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначає що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З огляду на викладене, державний виконавець може розпочати дії з примусового виконання рішення лише пересвідчившись про факт отримання боржником постанови про відкриття провадження у справі та спливу строку, встановленого частиною шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з копії листа про направлення Позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження та інформації з офіційного сайту Укрпошти, Відповідачем-2 направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2017 року лише 26.07.2017 року, вручено Позивачу 27.07.2017 року.

Враховуючи вказані обставини Суд звертає увагу, що Відповідачем-2 порушено вимоги ст. 28 Закону України щодо порядку та строків надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Отже, враховуючи факт отримання Позивачем, як боржником у виконавчому провадженні, постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2017 року лише 27.07.2017 року, винесення постанови про накладення штрафу 07.08.2017 є передчасним, без дотримання строку для самостійного виконання боржником рішення, а тому є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім цього, слід зауважити, що листом від 07.08.2017 року Позивач повідомив державного виконавця про добровільне виконання рішення суду ще до відкриття виконавчого провадження, додано листи на підтвердження вказаних обставин від 15.02.2017 року, від 21.04.2017 року, від 06.06.2017 року та від 04.07.2017 року, що було взято до уваги Відповідачем-2 та на підставі чого винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.08.2017 року.

Таким чином, оскаржувана постанова державним виконавцем прийнята передчасно, без належної перевірки виконання судового рішення боржником та без з'ясування причин відсутності інформації про виконання такого рішення на момент постановлення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 07.08.2017 року.

З аналізу матеріалів справи та норм права, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, Суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 139, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Національної поліції України (адреса6 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської А.Л. від 07.08.2017 року про стягнення з Національної поліції України штрафу у розмірі 5100 грн.

3. Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за рахунок державних асигнувань на користь Національної поліції України (адреса6 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10) судові витрати в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук