Справа № 825/2047/18
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 825/2047/18 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Літвіної Н.М.
суддів Федотова І.В.
Сорочка Є.О.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про: визнання протиправними дій стосовно повернення, без реалізації, документів ОСОБА_1 , з приводу виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС; зобов`язання Чернігівського обласного війькового комісаріату, у відповідності до пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийняти, зареєструвати та направити до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України висновок, з доданими до нього документами, про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду війни II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 , подано апеляційну скаргу, в якій, відповідач посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та здійснені порушення вимог процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається та не спростовується учасниками справи, що 27 березня 1991 року ОСОБА_1 , звільненого наказом заступника міністра оборони начальником тилу Збройних Сил СРСР від 05 лютого 1991 року № 068 у запас (у зв`язку із захворюванням), виключено зі списків особистого складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення і направлано на облік до Чернігівського міського військового комісаріату.
Відповідно до довідки від 26 січня 1993 року серії МСЕ № 062225 Чернігівською обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 первинно встановлено другу групу інвалідності, безстроково та зазначено про факт пов`язаності захворювання з виконанням робіт з ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
Згідно з довідкою від 10 липня 2008 року серії МСЕ-ЧНВ № 073176 Чернігівською обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 повторно встановлено другу групу інвалідності, безстроково та зазначено про факт пов`язаності захворювання з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.
12 квітня 2018 року позивачем на адресу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено заяву про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності, пов`язаної з виконанням позивачем обов`язків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС, з пакетом відповідних документів.
Листом від 19 квітня 2018 року № 5/1642c військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про той факт, що оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби до набуття чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» від 03 листопада 2006 року № 328-V, яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він не має права на одержання одноразової грошової допомоги, а тому заява про призначення та виплату одноразової грошової допомоги та додані до неї документи повертаються без реалізації.
Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повернення, без реалізації, документів ОСОБА_1 стосовно виплати йому одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи, інвалідність якого пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови у поданні розпоряднику бюджетних коштів висновку та документів до нього щодо призначення одноразової грошової допомоги та зобов`язав подати відповідний висновок і документи з огляду на обов`язок відповідача здійснювати зазначені дії.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011 визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 цього Закону останній поширюється, зокрема, на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011- XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011- XII).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
У свою чергу, розділом ІІ цього Закону, зокрема, встановлені права військовослужбовців щодо грошового забезпечення.
Так, п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (ч. 6 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ ).
У свою чергу, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).
Так, у відповідності до пункту 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
При цьому, згідно з пунктом 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції при звернені ОСОБА_1 до відповідача з заявою та відповідним пакетом документів, Чернігівським обласним військовим комісаріатом заяву позивача разом з доданими до неї документами було повернуто без реалізації.
Проте, згідно вимог Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, відповідач, в разі надходження до нього заяви про призначення відповідної одноразової допомоги, зобов`язаний скласти висновок та направити його, разом з заявою та доданими документами, розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України, для прийняття останнім відповідного рішення про призначення, або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.
При цьому відповідач не наділений повноваженнями вирішувати чи має особа право на отримання одноразової грошової допомоги чи визначати її розмір.
Тобто, повернувши заяву позивача без реалізації, а фактично відмовивши позивачу у складанні відповідного висновку та направленні його до Міністерства оборони України, відповідач діяв не правомірно.
У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що Чернігівським обласним військовим комісаріатом було порушено Порядок № 975 та безпідставно не направлено заяву позивача разом з документами розпорядникові бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення про призначення чи відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені ст. ст. 317 - 319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ч. 4 ст. 229, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді І.В. Федотов

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 24 липня 2018 року.