Справа № 803/947/18
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року ЛуцькСправа № 803/947/18

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шаблій Л.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пятидні» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування розрахунку, припису,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пятидні» (далі ТзОВ «Пятидні») звернулося з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 21 лютого 2018 року №1; визнання протиправним та скасування припису від 02 квітня 2018 року №004870 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.26-31).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21 лютого 2018 року працівниками Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено габаритно-ваговий контроль належного позивачу транспортного засобу Scania R500, номерний знак НОМЕР_1, з причепом NORA 240, номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого перебував водій ОСОБА_3 З результатами зважування автомобіля водія не ознайомлено. Довідку від 21 лютого 2018 року №0003679 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт від 21 лютого 2018 року №0010650 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, розрахунок плати за проїзд великовагового транспортного засобу від 21 лютого 2018 року №1 позивачу надіслано поштою разом із листом-запрошенням на розгляд справи та повідомленням про заборгованість № 420/20-18 від 06 березня 2018 року. Також поштовим звязком позивач отримав від відповідача припис від 02 квітня 2018 року №004870 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, яким зобовязано сплатити або повідомити про сплату нарахованої плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 2238,60 євро згідно з актом №0010650 від 21 лютого 2018 року. Підставою для винесення припису стала відсутність дозволу на рух автомобільними дорогами України транспортними засобами з перевищенням вагових/габаритних обмежень.

Позивач вважає протиправними розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 21 лютого 2018 року №1 та припис від 02 квітня 2018 року №004870 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт з огляду на таке.

На думку позивача, діючим законодавством взагалі забороняється надання дозволу на рух великовагових транспортних засобів із подільним вантажем. А тому позивач, здійснюючи перевезення подільного вантажу (насіння гороху), не мав можливості отримати дозвіл на рух, участь в дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. За таких обставин позивач вважає, що вимога відповідача про надання такого дозволу є протиправною.

Крім того, позивач зазначив, що у довідці від 21 лютого 2018 року №0003679 про результати здійснення габаритно-вагового контролю не зазначено час проведення перевірки; в акті №0010650 від 21 лютого 2018 року не вказано суми плати за проїзд дорогами загального користування, при цьому такий акт є основним документом для винесення припису. В отриманих за результатами габаритно-вагового контролю документах не зазначено виду вимірювального та зважувального обладнання, а тому позивач позбавлений можливості отримати підтвердження своєчасного проведення повірки (метрологічної атестації) обладнання. Відповідач протиправно нарахував плату за проїзд з врахуванням відстані 246 км, хоча контроль було здійснено на 82 км пройденої частини маршруту.

Також позивач вважає, що відповідачем порушено порядок габаритно-вагового контролю, оскільки виявивши за результатами проведеного контролю перевищення нормативно-вагових параметрів, працівники Управління Укртрансбезпеки у Волинській області зобовязані були заборонити подальший рух транспортного засобу до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування та тимчасово затримати транспортний засіб згідно зі статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). В свою чергу, позивач був готовий усунути порушення на відповідній ділянці дороги, у разі їх наявності, після чого продовжити рух. Але така можливість відповідачем йому надана не була.

Позивач вважає, що працівниками Укртрансбезпеки у Волинській області порушено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 (зокрема, його пункти 18, 21, 22, 31-1, далі Порядок №879), а також пункт 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі Порядок №1567).

З наведених підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги.

У відзив на позов від 04 липня 2018 року (а.с.41-50) відповідач його вимог не визнав. Так відповідач пояснив, що 21 лютого 2018 року працівниками Управління Укртрансбезпеки у Волинській області на підставі наказу Укртрансбезпеки від 15 лютого 2018 року №153 та відповідно до графіка рейдових перевірок, направлення на перевірку від 16 лютого 2018 року №027216 на 82 км автодороги Н-22 «Устилуг Луцьк Рівне» проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки Scania R 500, номерний знак НОМЕР_1 з причепом NORA 240, номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого перебував водій ОСОБА_3 Відповідно до товаросупровідних документів перевізником вантажу - ТзОВ «Пятидні» - здійснювалось перевезення насіння гороху масою 37 т за маршрутом смт Байківці Тернопільської області село Пятидні Волинської області.

За результатами габаритно-вагового контролю було встановлено перевищення показників загальної маси транспортного засобу; навантаження на здвоєну вісь тягача; навантаження на передню одиночну вісь причепа; навантаження на здвоєну вісь причепа. Результати зважування зафіксовано в талоні від 21 лютого 2018 року № 143. Зважування проводилось приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA №417, який зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за №UA.TR.002.CB.0306-17 та відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Таким чином, засіб вимірювальної техніки є справним та придатним до застосування.

Згідно із статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обовязковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків. Відсутність у позивача дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, зафіксовано в акті перевірки №036043 від 21 лютого 2018 року.

Відповідно до пункту 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України, а з врахуванням пункту 31-1 Порядку №879 така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати. Вказане підтверджує правильність здійснення відповідачем розрахунку плати за проїзд із врахуванням всього маршруту 246 км.

Крім того, відповідач звертає увагу, що згідно зі статтями 222, 265-2 КУпАП повноваження із складання протоколів та розгляду справ про адміністративні правопорушення належать до компетенції органів Національної поліції України, а тому забороняти рух транспортного засобу або тимчасово його затримувати відповідач не вправі.

Повторне зважування транспортного засобу не здійснювалось, оскільки таке зважування відповідно до пункту 24 Порядку №879 проводиться після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд, а позивач відповідних дій не вчиняв.

Порядок №1567 вказує на те, що про здійснення рейдової перевірки перевізник не попереджається, а у випадку виявлення порушення транспортного законодавства акт перевірки складається в одному екземплярі, а тому вручення примірника такого акту водію не передбачено.

Керуючись наведеним, відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою від 14 червня 2018 року (а.с.1) відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви заступника прокурора Волинської області про вступ прокурора у дану справу (а.с.94-95). Разом з тим, 11 липня 2018 року розгляд справи відкладено у звязку із неприбуттям у судове засідання представника позивача.

В судовому засіданні 26 липня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Також, надаючи пояснення у судовому засіданні, посилався на доводи, наведені у відповіді на відзив від 26 липня 2018 року, яка подана поза межами строку, встановленого судом в ухвалі від 14 червня 2018 року. При цьому також стверджував, що водій ОСОБА_3, вказаний в документах рейдової перевірки, 21 лютого 2018 року не перебував у трудових відносинах із позивачем. Представник позивача позов просив задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на мотиви, зазначені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши усні пояснення представників сторін (вступне слово), перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозвязку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

21 лютого 2018 року на підставі наказу Укртрансбезпеки від 15 лютого 2018 року №153, направлення від 16 лютого 2018 року № 027216 та відповідно до графіка проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Укртрансбезпеки у період з 19 лютого по 25 лютого 2018 року, старшими державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проводилась рейдова перевірка дотримання законодавства під час надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом на 82 км автодороги Н-22 «Устилуг Луцьк Рівне» (а.с.51-53).

Під час проведення такої рейдової перевірки 21 лютого 2018 року посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Волинській області зупинили транспортний засіб марки Scania R 500, номерний знак НОМЕР_1 з причепом NORA 240, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який належить на праві власності ТзОВ «Пятидні», та провели габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля. Приналежність йому вказаного транспортного засобу та причепа, як і факт здійснення перевезення ним 21 лютого 2018 року вантажу за маршрутом Байківці Тернопільської області Пятидні Волинської області, позивач не заперечує. Водій ОСОБА_3 надав для перевірки такі документи: посвідчення водія відповідної категорії серії ВНА №144207, видане Нововолинським МРЕВ 23 грудня 2003 року; свідоцтво про реєстрацію тягача серії СХХ №166831; свідоцтво про реєстрацію причепа СХХ №383307; товарно-транспортну накладну від 20 лютого 2018 року №9; видаткову накладну від 20 лютого 2018 року №9. Згідно з товарно-транспортною накладною від 20 лютого 2018 року №9, оформленою вантажовідправником ТзОВ «Осева Україна», перевізником ТзОВ «Пятидні» здійснювалося перевезення вантажу насіння гороху масою 37 т (а.с.62-63).

У судовому засіданні під час дослідження письмових доказів представник позивача відмовився від своїх попередніх доводів щодо внесення відповідачем до документів за результатами рейдової перевірки та габаритно-вагового контролю недостовірних відомостей про керування транспортним засобом водієм ОСОБА_3 (у товарно-транспортній накладній значиться водій ОСОБА_4А.), оскільки для розгляду справи 02 квітня 2018 року Управлінню Укртрансбезпеки у Волинській області надано подорожній лист саме на ОСОБА_3 (а.с. 113). Крім того, факт не перебування водія ОСОБА_3 у трудових відносинах із ТзОВ «Пятидні» ніяким чином не спростовує тієї обставини, що транспортний засіб із вантажем був у безпосередньому володінні останнього, як і документи, що були ним надані для перевірки.

За результатами габаритно-вагового контролю складено довідку від 21 лютого 2018 року №0003679 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт від 21 лютого 2018 року №0010650 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, на підставі якого проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, (а.с.55, 59-61). Крім того, складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень та пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21 лютого 2018 року №036043 (а.с.54), яким встановлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»: відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

На підставі документів габаритно-вагового контролю 21 лютого 2018 року проведено розрахунок №1 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яким ТзОВ «Пятидні» нараховано плату за проїзд в сумі 2238,60 євро, що в гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку, становить 74787,18 грн. (а.с.61, 68).

Примірник довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0003679 від 21 лютого 2018 року, примірник акта про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів №0010650 від 21 лютого 2018 року, примірник розрахунку плати за проїзд великовагового транспортного засобу №1 від 21 лютого 2018 року Управління Укртрансбезпеки у Волинській області направило поштовим звязком листом №420/20-18 від 06 березня 2018 року (а.с.68-69), факт їх отримання позивач не заперечує.

Листами № 420/20-18 від 06 березня 2018 року, № 491/20-18 від 20 березня 2018 року Управління Укртрансбезпеки у Волинській області запрошувало представника ТзОВ «Пятидні» на розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт на 19 березня 2018 року, на 02 квітня 2018 року відповідно. Однак представник ТзОВ «Пятидні» на розгляд справи двічі не прибув (а.с. 68-69, 71-73).

02 квітня 2018 року Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області стосовно перевізника ТзОВ «Пятидні» винесено припис №004870 у звязку із виявленим перевіркою порушенням, а також у звязку із порушенням пункту 31-1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 (не повідомлено про сплату нарахування плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно з актом від 21 лютого 2018 року №0010650 в розмірі 2 238,60 євро (при здійсненні внутрішніх перевезень вантажів)). Приписом запропоновано вжити заходів для усунення виявлених порушень негайно з моменту отримання припису, але не пізніше 23 квітня 2018 року (а.с.74). Даний припис Управління Укртрансбезпеки у Волинській області направило поштовим звязком (лист № 594/20-18 від 05 квітня 2018 року), про отримання якого позивач також не заперечує (а.с.75).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, Законом України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 року №2862-IV, Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року №2344-III, Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільні дороги» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Підпунктами 2, 15 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення), визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному &?с;…&gн; транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення).

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що Управлінню Укртрансбезпеки у Волинській області надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08 листопада 2006 року (далі Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Згідно з пунктом 16 Порядку №1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Перевіряючи доводи учасників справи щодо процедури здійснення габаритно-вагового контролю, суд враховує, що механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2, пунктом 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Так відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За результатами точного габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Scania R 500, номерний знак НОМЕР_1 з причепом NORA 240, номерний знак НОМЕР_2 (а.с.60-61) встановлено, що загальна маса транспортного засобу становила 56,8 т при нормативно допустимій 40 т; навантаження на здвоєну вісь тягача становило 18,4 т при нормативно допустимому 16 т; навантаження на передню одиничну вісь причепа становило 11,9 т при нормативно допустимому 11 т; навантаження на здвоєну вісь причепа становило 18,1 т при нормативно допустимому 16 т. Таким чином, перевищення загальної маси транспортного засобу становить 42% (56,8 т при нормативно допустимій - 40 т), перевищення навантаження на здвоєну вісь тягача становить 15% (18,4 т при нормативно допустимому 16 т), перевищення навантаження на передню одиночну вісь причепа становить 8,2% (11,9 т при нормативно допустимому 11 т), перевищення навантаження на здвоєну вісь причепа становить 13,125% (18,1 т при нормативно допустимому 16 т). Про вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю свідчить талон про зважування від 21 лютого 2018 року №143 (а.с.55).

Відтак, під час здійснення органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю транспортного засобу було встановлено перевищення габаритно-вагових стандартів транспортного засобу, яким позивач здійснював перевезення вантажу.

Згідно з пунктами 18, 20 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю визначена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10 жовтня 2013 року № 1007/1207, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 215/24992.

Посадовими особами відповідача складено довідку від 21 лютого 2018 року №0003679 про результати здійснення габаритно-вагового контролю за встановленою формою. Позивач зауважує, що в довідці в порушення пункту 18 Порядку №879 відсутні відомості про час проведення перевірки. Однак суд зазначає, що у довідці вказано місце габаритно-вагового контролю та дата його здійснення. У бланку довідки відсутня графа про час здійснення габаритно-вагового контролю, проте час визначений у талоні зважування, на підставі якого така довідка складена. Відтак, сама по собі відсутність відомостей про час не робить таку довідку недійсною.

Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 21 лютого 2018 року №0010650 складено за формою, визначеною пунктом 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422, у звязку з виявленням під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам. Зазначеною формою не передбачено вказувати розмір плати за проїзд дорогами загального користування, як помилково вважає позивач у позовній заяві. Цей розмір визначається у розрахунку плати за проїзд, що був надісланий позивачу.

У судовому засіданні з пояснень представника позивача встановлено, що водій ОСОБА_3, який був присутній під час здійснення габаритно-вагового контролю та надавав документи для перевірки, від підписання та отримання матеріалів перевірки відмовився, про що в акті від 21 лютого 2018 року №036043 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом вчинено відповідний запис. Складення такого акта обумовлено пунктом 21 Порядку №1567.

Суд також погоджується із доводами представника відповідача, що ні Порядком №879, ні Порядком №1567 не передбачено складати інші документи у разі відмови водія від підпису та ознайомлення з матеріалами габаритно-вагового контролю та перевірки дотримання перевізником законодавства про автомобільний транспорт; разом з тим, право на ознайомлення позивача як перевізника з такими документами відповідач забезпечив шляхом їх надіслання поштовим звязком. Водночас, заперечуючи проти доводів відповідача, позивач не надав належних доказів про те, що під час рейдової перевірки та габаритно-вагового контролю працівники Укртрансбезпеки порушили права водія при вчиненні відповідних процедур. Належними і допустимими доказами при цьому мали б бути письмові пояснення (зауваження) водія в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, скарга позивача щодо дій посадових осіб під час здійснення рейдової перевірки.

Варто зазначити, що Порядок №1567 вказує на те, що про здійснення рейдової перевірки перевізник не попереджається, а у випадку виявлення порушення транспортного законодавства складається акт перевірки, про вручення примірника такого акта водію тут не йдеться. Разом з тим, Порядок №1567 передбачає процес розгляду справи, в тому числі акта проведення перевірки.

Відповідно до пунктів 25, 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням субєкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи субєкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання

Позивач, будучи двічі запрошеним відповідно до пункту 26 Порядку №1567 на розгляд матеріалів за результатами акта про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, не прибув на розгляд справи (а.с.68-69; 71).

За таких обставин відсутні підстави вважати, що відповідачем порушені права позивача на ознайомлення з матеріалами рейдової перевірки та габаритно-вагового контролю, його участь у прийнятті рішення та можливість надавати пояснення та докази.

Перевіряючи доводи позивача про здійснення габаритно-вагового контролю невідомим зважувальним обладнанням, судом встановлено, що такий контроль 21 лютого 2018 року здійснювався відповідачем у пересувному пункті - спеціальному транспортному засобі, обладнаному вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю, місце та режим роботи якого встановлений Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції, як того вимагає пункт 11 Порядку№879. Дана обставина підтверджується переліком діючих та перспективних площадок для пересувних пунктів габаритно-вагового контролю на автодорогах загального користування у Волинській області, планом заходів на перший квартал 2018 року (а.с.65, 66 зворот).

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року № 255, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 серпня 2016 року за № 1171/29301. Так відповідно до пунктів 8, 9 розділу ІІ Вимог вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології. Вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

За приписами пунктів 12, 13 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Зважування проводилось приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA №417, який зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за №UA.TR.002.CB.0306-17 та відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. На підтвердження наведеного суду надано Сертифікат перевірки типу №UA.TR.002.CT.0115-17 Rev.0. від 27 листопада 2017 року, сертифікат відповідності №№UA.TR.002.CB.0306-17, декларацію про відповідність №5 (а.с.56-58).

Також матеріали справи містять акт комісійного обстеження від 30 березня 2018 року відповідності наявних майданчиків, які використовуються для здійснення габаритно-вагового контролю на відповідність вимогам наказу Міністерства інфраструктури України від 28 липня 2016 року № 255.

Зазначені документи, на переконання суду, підтверджують той факт, що зважування транспорту проводилось Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області належною вимірювальною технікою, яка перебувала в робочому стані і підстави для сумніву у достовірності результатів зважування відсутні.

Формами документів, які складаються під час габаритно-вагового контролю, не передбачено вносити відомості про реквізити зважувального обладнання.

Водночас, позивач не довів належними і допустимими доказами, що його водію під час здійснення габаритно-вагового контролю відмовлено в ознайомленні на його вимогу із документами, що посвідчують періодичну повірку (метрологічну атестацію) зважувального обладнання.

Як уже зазначалося, під час здійснення органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю транспортного засобу, належного позивачу, було встановлено перевищення нормативно допустимого навантаження транспортного засобу, рух якого не дозволяється без отримання спеціального дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх обєктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Також відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами частини третьої статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з вимогами пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Таким чином, наведеними нормами встановлено обовязок перевізника отримати дозвіл при перевезенні вантажу з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху визначено, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

З наведеного випливає, що пунктом 22.5 Правил дорожнього руху заборонено порушувати встановлені ним габаритно-вагові параметри у разі перевезення подільних вантажів.

Позивач не надав доказів звернення до уповноважених органів з метою отримання дозволу на здійснення перевезення вантажів, а навпаки свідомо здійснював перевезення вантажу з суттєвим перевищенням вагових параметрів транспортного засобу.

Як визначено пунктами 21, 22 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 КУпАП.

Відповідно до пункту 16-1 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).

Правових підстав затримувати транспортний засіб довше встановлених часових меж безпосередньо у працівників органу Укртрансбезпеки не було.

Згідно з пунктами 23, 24 вказаного Порядку №879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб. Після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Стосовно доводів позивача про те, що посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Волинській області не затримали транспортний засіб, що мав перевищені нормативні вагові показники, то варто зазначити, що пунктом 21 Порядку №21 імперативно визначено, що рух такого транспортного засобу забороняється. Тобто, обовязок припинити такий рух до приведення показників до норми покладається на субєктів господарської діяльності, водія.

В свою чергу, посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженнями тимчасово затримувати транспортний засіб. Такі повноваження згідно зі статтею 265-2 КУпАП мають працівники уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Також варто зауважити, що відповідно до статті 265-2 КУпАП затримання транспортного засобу дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Водночас, приведення габаритно-вагових параметрів до норми залежить виключно від волі власника транспортного засобу (уповноваженої ним особи). Суд погоджується із доводами відповідача, що приведення вагових параметрів у відповідність до нормативних є правом та прерогативою перевізника, а не обовязком контролюючого органу.

Таким чином, спрямування транспортного засобу на повторний габаритно-ваговий контроль передбачене у випадку, якщо його власник або уповноважена ним особа приведе габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесе плату за проїзд до місця проведення перевірки. Відповідних дій власник або уповноважена ним особа, водій не вчиняли, а тому в інспекторів не було підстав для спрямування транспортного засобу на повторний габаритно-ваговий контроль.

Також за змістом товаросупровідних документів від 20 лютого 2018 року (товарно-транспортної накладної, видаткової накладної) вбачається, що позивач як власник і перевізник при перевезенні вантажу масою 37 т усвідомлював, що загальна маса транспортного засобу із вантажем буде значно перевищувати встановлені законодавством вагові нормативи і незважаючи на це він здійснив перевезення такого вантажу за визначеним у документах маршрутом.

За приписами пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Відповідно до пункту 21 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Судом береться до уваги, що постанова Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» прийнята з метою збереження дорожнього покриття доріг.

Отже, плата за проїзд великогабаритного транспортного засобу в разі перевищення нормативу повинна стягуватися за пройдену по дорожньому покриттю відстань саме з метою збереження покриття, яке експлуатувалося таким транспортним засобом. Можливість оплати за лише пройдену частину маршруту по території України законодавцем визначена на випадок виконання приписів пункту 23 Порядку №879 якщо власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа провів габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами. Плата за проїзд є формою відповідальності особи, що застосовується як засіб державного примусу та контролю, передбачений зокрема, Законом України «Про автомобільний транспорт», постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» та постановою Кабінету Міністрів України 27 червня 2007 року №879 «Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування», покладаючи на правопорушників додаткові обтяження у вигляді впливу на їх фінансовий стан.

Відповідно до вимог пункту 30 Порядку №879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Пунктом 2 Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року№879, встановлено наступні ставки плати за проїзд для великовагових транспортних засобів з перевищенням допустимих осьових навантажень: до 5 відсотків включно - 0,05 євро, від 5 до 10 відсотків включно - 0,1 євро, від 10 до 20 відсотків включно 0,27 євро, понад 20 відсотків за кожні наступні 5 відсотків - 0,15 євро.

При цьому згідно з пунктом 31-1 Порядку №879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі довідки від 21 лютого 2018 року №0003679 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акту від 21 лютого 2018 року №0010650 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів проведено розрахунок від 21 лютого 2018 року №1 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 2238,6 євро.

Розрахунок плати за проїзд від 21 лютого 2018 року №1 виконаний відповідно до формули, визначеної пунктом 30 Порядку №879, та з урахуванням вимог пункту 31-1 цього Порядку за такими показниками: П= (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де Рзм 0,27 Євро/км (перевищення загальної маси від 52 до 60 тонн включно); Рнв 0,1 Євро/км (за ставкою плати за проїзд з перевищенням осьових навантажень на одиночну вісь причепа на 8,2% - від 5 до 10 відсотків включно 0,1 Євро/км); Рнв 0,27 Євро/км (за ставкою плати за проїзд перевищення осьових навантажень на здвоєну вісь тягача на 15% - від 10 до 20 відсотків включно 0,27 Євро/км); Рнв 0,27 Євро/км (за ставкою плати за проїзд перевищення осьових навантажень на здвоєну вісь причепа на 13,125% - від 10 до 20 відсотків включно 0,27 Євро/км); Рг 0 (перевищення габаритних параметрів); В пройдена відстань 246 км; К більше як на 40 відсотків у пятикратному розмірі (коефіцієнт 5); П = (0,27 + 0,1 + 0,27 + 0,27 + 0) х 246 (відстань) х 5 (коефіцієнт) х 2 (відповідно до пункту 21 Порядку №879) = 2238,6 Євро.

Згідно з розрахунком плати за проїзд великовагового транспортного засобу від 21 лютого 2018 року №1 такі перевищення становлять: загальної маси транспортного засобу на 42% (56,8 т при нормативно допустимій 40 т), навантаження на здвоєну вісь тягача на 15% (18,4 т при нормативно допустимому 16 т), навантаження на передню одиночну вісь причепа на 8,2% (11,9 т при нормативно допустимому 11 т), навантаження на здвоєну вісь причепа на 13,125% (18,1 т при нормативно допустимому 16т), тобто, фактичне навантаження 8400т/18400т/11900т/18100т при допустимому 11000т/16000т/11000т/16000т. Як уже зазначалося, відповідно до товарно-транспортної накладної місцем навантаження є селище міського типу Байківці Тернопільської області, пункт розвантаження вулиця Незалежності, 56, село Пятидні, Волинська область, Володимир-Волинський район, загальна маса вантажу 37 т (а.с.62).

Представник відповідача зазначив, що при розрахунку відстані взято до уваги вказану товарно-транспортну накладну та враховано відстань, яку перевізник мав намір проїхати. Доказів того, що позивач не здійснював подальший рух, перевантажував транспортний засіб тощо суду не надано.

Оскільки транспортний засіб на повторний габаритний-ваговий контроль не спрямовувався та суду не надано докази приведення у відповідність вагові параметри, то суд дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно було визначено відстань маршруту руху транспортного засобу з пункту завантаження до пункту розвантаження.

Отже, враховуючи положення вищенаведених норм, суд погоджується з позицією відповідача щодо суми плати за проїзд, яка зазначена у оскаржуваному розрахунку та становить 2238,60 євро (а.с.61).

Аналіз положень чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, а також досліджені матеріали справи дають суду підстави зробити висновок, що оскаржуваний розрахунок плати за проїзд є правильним та таким, що відповідає вимогам Порядку №879, а тому не підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним і скасування припису від 02 квітня 2018 року №004870, то суд вважає, що також відсутні підстави для її задоволення.

Згідно із пунктом 31 Порядку №1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт. Припис підлягає обовязковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа субєкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю. Припис складається за формою згідно з додатком 6 у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі субєкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Оскаржуваний припис винесено за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (акт від 21 лютого 2018 року №036043).

Як визначено пунктом 31-1 Порядку №879, перевізник зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

На час розгляду справи 02 квітня 2018 року зазначений обовязок ТзОВ «Пятидні» не виконав, в порушення пункту 31-1 Порядку №879 плату за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування не здійснив (про сплату не повідомив).

Відтак, в органу Укртрансбезпеки були наявні підстави для винесення вказаного припису з пропозицією вжити заходів до усунення виявлених порушень.

Проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Порядок і правила розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України.

За правилами частини першої статті 139 КАС України позивачу відшкодовуються судові витрати у разі задоволення позовних вимог. Оскільки у даному разі суд в задоволенні позову відмовляє, то судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Пятидні» (Волинська область, Володимир-Волинський район, село Пятидні, вулиця Незалежності, 56, ідентифікаційний код юридичної особи 03735104) до Державної служби України з безпеки на транспорті (місто Київ, проспект Перемоги, 14, ідентифікаційний код юридичної особи 39816845) про визнання протиправними та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 21 лютого 2018 року №1 та припису від 02 квітня 2018 року №004870 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк

Повне судове рішення складено судом 27 липня 2018 року