Справа № 806/3184/18
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м.Житомир справа № 806/3184/18

категорія 5.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

секретар судового засідання Степанчук С.В.,

за участю: прокурора Вихристюк О.Л. ,

представників відповідача Грішаєва В.Ю.,

третьої особи: Камінського О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Керівника Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави до Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області, Державного агентства рибного господарства України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування погоджень,

встановив:

Керівник Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати погодження Державного агентства рибного господарства України від 02.10.2017 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 "Режиму рибогосподарської експлуатації ставу площею 17,8 га, розташованого за межах с. Великі Коровинці на території Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області";

- визнати протиправним та скасувати погодження Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області від 28.08.2017 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 "Режиму рибогосподарської експлуатації ставу площею 17,8 га, розташованого за межах с. Великі Коровинці на території Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області ставу площею 16,6 га, розташованого за межах с. Краснопіль на території Краснопільської сільської ради Чуднівського району Житомирської області".

В обґрунтування позову зазначає, що погодження Режиму на місцевому та загальнодержавному рівні відбулись з порушенням вимог природоохоронного і земельного законодавства. Вказує, що встановлювати Режим можливо виключно за умови наявності у цього ставка статусу рибогосподарського водного об`єкта або його ділянки. Зазначає, що використання ставу для промислового вилову та вирощування риби повинно здійснюватись тільки за наявності права на земельну ділянку водного фонду, або ж у разі надання відповідного погодження її власником чи постійним користувачем.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено відкрите судове засідання з викликом сторін на 12.07.2018.

Копію ухвали відповідачі отримали 02.07.2018 та 03.07.2018, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

12 липня 2018 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області. Наступне судове засідання призначене на 19.07.2018.

17 липня 2018 року до суду надійшов відзив Управління Державного агентства рибного господарства у Житомирській області в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що погодження Режиму користувачу погоджується порядок використання та відтворення водних біоресурсів, а не використання водного об`єкту чи землі водного фонду. Вказує, що ОСОБА_1 було подано всі необхідні та належним чином завірені документи, які передбачені Інструкцією, яка затверджена наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 №4.

В судовому засіданні 19.07.2018 представник відповідача просив залишити позовну заяву без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Протокольною ухвалою суд визнав поважним пропуск строку звернення до суду та поновив його.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення прокурора, заперечення представника відповідачів та пояснення третьої особи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Встановлено, що на замовлення ФОП ОСОБА_1 . Науково-дослідним інститутом Держводоекологія розроблено Режим рибогосподарської експлуатації ставу площею 17,8 га, розташованого за межах розташованого за межах с. Великі Коровинці на території Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області ( далі - Режим, а.с.17-22).

28.08.2017 Режим погоджено Управлінням Державного агентства рибного господарства у Житомирській області, а 02.10.2017 Державним агентством рибного господарства України, що підтверджується відповідними відмітками на ньому (а.с. 17).

11.05.2018 Чуднівською районною державою адміністрацією Житомирської області надано відповідь на запит Бердичівської місцевої прокуратури №06-34-3359 (вих. 18 від 08.05.2018 ) та повідомлено, жодних розпоряджень про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду на території району в період 2016-2018 роки не приймалось, як і не укладались договори оренди земельних ділянок (а.с. 24)

Листом від 22.05.2018 №2959/33/2-18 Житомирська обласна державна адміністрація повідомила Бердичівську місцеву прокуратуру, що договори оренди земель водного фонду, дозволи на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду на території Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 обласною державною адміністрацією не укладались та не надавались (а.с. 26).

Вважаючи погодження Режиму рибогосподарської експлуатації ставу площею 17,8га, розташованого за межах с. Великі Коровинці на території Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області порушенням інтересів держави, прокурор звернувся до суду за їх захистом.

Статтею 4 Водного кодексу України визначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Особливості спеціального водокористування та користування водними об`єктами для потреб рибного і мисливського господарства регулюються статті 68 Водного кодексу України якою визначено, що водокористувачі, яким надано в користування рибогосподарські водні об`єкти (їх частини), зобов`язані здійснювати заходи, що забезпечують поліпшення екологічного стану водних об`єктів і умов відтворення рибних запасів, а також утримувати в належному санітарному стані прибережні захисні смуги в місцях вилову риби. Інші питання користування водами для потреб рибного і мисливського господарства регулюються Законом України "Про тваринний світ", іншими актами законодавства.

Частиною 2 ст. 17 Закону України "Про тваринний світ" визначено, що спеціальне використання об`єктів тваринного світу в порядку ведення мисливського і рибного господарства здійснюється з наданням відповідно до закону підприємствам, установам, організаціям і громадянам права користування мисливськими угіддями та рибогосподарськими водними об`єктами.

Приписами статті 85 Водного кодексу України передбачено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Земельним кодексом України, зокрема ч. 2 ст. 79 визначено, що право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб

Згідно вимог ч.4 ст.59 Земельного кодексу України, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Із системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що використання водосховища з метою промислового рибальства можливе лише за наявності права на земельну ділянку водного фонду, або ж у разі надання відповідного погодження її власником чи постійним користувачем.

Пунктом 1.3 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 №4 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 за №64/14755 (далі - Інструкція №4) визначено, що Режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта - установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення ВЖР за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних видів, виконання якого забезпечує раціональне використання ВЖР рибогосподарського водного об`єкта або його ділянки.

Приписами п. 1.3 Інструкції №4 визначено, що рибогосподарські водні об`єкти - озера, річки, моря з лиманами та естуаріями, водосховища, ставки, а також окремі технологічні водойми, які використовуються або можуть використовуватися для розведення, вирощування, відтворення та (або) вилову риби та інших водних живих ресурсів, де господарська діяльність усіх учасників водогосподарського комплексу обмежується в інтересах рибного господарства.

Суд зазначає, що Інструкція № 4 не може суперечити Закону України "Про тваринний світ" і регламентує не тільки відтворення водних живих ресурсів, а їх вилов, що підпадає під поняття "рибальство", яке не може здійснюватись без погодження із постійним користувачем земельної ділянки водного фонду, на якій розташований водний об`єкт, згідно частини п`ятої статті 59 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладене суд вважає, що використання водного об`єкту за відсутності права користування ним, згідно зі ч. 2 ст. 17 Закону України "Про тваринний світ", є незаконним, а тому затвердження режиму експлуатації вищевказаного водного об`єкта Державним агентством рибного господарства України та Управлінням Державного агентства рибного господарства у Житомирській області було передчасним.

Пунктом 2.3 Інструкції №4 визначено, що Режим погоджується територіальним органом рибоохорони, у зоні якого здійснюватимуть діяльність, та територіальним органом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України протягом місяця з дня його отримання. Якщо Режим не погоджується, то в місячний термін він надсилається користувачу з мотивованим повідомленням та відправляється на доопрацювання.

Необхідність погодження режиму начальником територіального органу Міністерства охорони навколишнього природного середовища відображена і у Додатку №2 до даної Інструкції.

Суд відмічає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №159 ліквідовано держуправління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, однак відповідні зміни до Інструкції не внесено.

Питання забезпечення здійснення повноважень з охорони навколишнього природного середовища на місцевому рівні та передачі функцій від територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища України урегульовано Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації повноважень органів виконавчої влади у сфері екології та природних ресурсів, у тому числі на місцевому рівні", відповідно до якого повноваження територіальних органів центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища передано обласним, Київській і Севастопольській міським державним адміністраціям.

З матеріалів справи вбачається, що Житомирській обласній державній адміністрації не надавався на погодження спірний Режим, інше учасниками справи не доведено.

Суд не приймає до уваги лист за підписом заступника голови Житомирської обласної державної адміністрації від 22.05.2018 №2959/33/2-18, яким повідомлено Бердичівську місцеву прокуратуру, що погодження режимів рибогосподарської діяльності до повноважень обласної державної адміністрації не належить, так як зміст листа не відповідає чинним нормам законодавства.

Суд відмічає, що повноваження територіальних органів центрального органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища передано саме обласним державним адміністраціям, а додаткове погодження від районних державних адміністрацій не передбачено чинним законодавством.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Суд відмічає, що відповідно до статті 51 Водного кодексу України, водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою. Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при отриманні погодження Режиму, користувачам надаються у користування лише водні біоресурси, а не водний об`єкт чи земля під водою. Діюче законодавство у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів не містить норми, які б зобов`язували користувача водних біоресурсів, який здійснює рибальство мати правовстановлюючі документи на рибогосподарський водний об`єкт для здійснення спеціального використання водних біоресурсів.

Статтею 68 Водного Кодексу України визначено, що на водних об`єктах (їх частинах), які використовуються для промислового добування риби та іншого водного промислу або мають значення для відтворення їх запасів, права водокористувачів можуть бути обмежені в інтересах рибного господарства та водного промислу.

Приписами ст. 51 Водного Кодексу України визначено, що у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Отже, став, який знаходиться за межами с. Великі Коровинці, підлягає передачі на умовах оренди для рибогосподарських потреб.

Представник відповідачів в судовому засіданні стверджував, що ФОП ОСОБА_1 до спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України подано всі документи, що визначені п.2 Інструкції. Таким чином ФОП ОСОБА_1 на законних підставах надано погодження для використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах.

Суд критично ставиться до тверджень представника відповідачів про відсутність підстав для скасування погодження Режиму з огляду на наступне.

Встановлено, що Чуднівською РДА, Великокоровинецькою селищною радою не приймались інші рішення про надання в оренду вищевказаного водного об`єкту в комплексі із земельною ділянкою водного фонду, доказів на підтвердження існування договору оренди, реєстрації права користування за ФОП ОСОБА_1 водним об`єктом в комплексі з земельною ділянкою водного фонду суду не надано.

Суд, враховуючи викладене, та той факт, що Режим рибогосподарської експлуатації ставу площею 17.8га, розташованого за межах с. Великі Коровинці на території Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області погоджений відповідачами з порушенням норм чинного законодавства, а саме за відсутності погодження з Житомирською ОДА та постійним користувачем водосховища, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати погодження Державного агенства рибного господарства України (04053, місто Київ, вулиця Артема, 45-а, код юридичної особи в ЄДРПОУ - 37472282) від 02.10.2017 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (13200, місто Чуднів, В/Ч А 1979) Режиму рибогосподарської експлуатації ставу площею 17,8 га, розташованого за межами села Великі Коровинці на тереторії Виликокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Лавренчук

Повне судове рішення складене 24 липня 2018 року