Справа № 808/2902/17
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2018 рокусправа № 808/2902/17
головуючий суддя І інстанції - Бойченко Ю.П.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя (доповідач): Іванов С.М.

судді: Панченко О.М., Чередниченко В.Є.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року у справі № 808/2902/17 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП" до Запорізької митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просило, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.07.2017 року № UA112080/2017/00262;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.07.2017 року № UA112080/2017/00283;

- визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 17.07.2017 року № UA112080/2017/000056/2. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП» задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 17.07.2017 №UA112080/2017/000056/2/

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.07.2017 № UA112080/2017/00283 Запорізької митниці ДФС.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Запорізька митниця ДФС звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на час митного оформлення документи, що подавались для перевірки заявленої митної вартості містили розбіжності в числових показниках, а саме в частині виявлених невідповідностей у сумі проплати за товар, щодо неподання рахунку від 26.05.2017 року, розбіжності в транспортних документах, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для витребування додаткових документів. Зауважено, що розбіжність щодо неподаного рахунку-фактури не в повній мірі була обґрунтована позивачем, оскільки першочергово до митної декларації позивачем було подано рахунок № 221 від 22.05.2017 року, а потім в процесі подання додаткових документів було подано інший рахунок № 221 від 26.05.2017 року, при цьому ТОВ «Синтез Мінерал Груп» жодним чином не було пояснено, який з наданих рахунків є достовірним та підтверджує митну вартість. Також зауважено, що під час розгляду додатково поданих документів митницею було встановлено, що позивачем під видом бухгалтерського документу надано лист, який не містить ніяких реквізитів такого документу; в комерційній пропозиції від 28.02.2017 року умови оплати визначені як 100 % передплата за товар та транспортні витрати, але фактично оплата здійснена тільки за товар; у висновку ЗТПП від 14.07.2017 року № ОИ-590 під час аналізу не враховано дані компанії виробника заявленої партії товару (ЗАТ «Пікальовська сода»). Крім того, у висновку міститься цінова інформація (діапазони цін), що свідчать про те, що ціна на товар може бути вищою, ніж заявлена.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просять залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, як законне та обґрунтоване. Зауважено, що в оскаржуваній картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи попуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2017/00262 міститься хибне твердження відповідача щодо невірного зазначення позивачем відомостей відносно вмісту вологи, адже в митній декларації було вказано максимально можливий вміст вологи, при якому товар є якісним. З приводу відмінності фактичної оплати товару від інвойсу зазначено, що придбаний у ЗАТ «Пікальовська сода» товар є не штучним, а ваговим, а тому було допущено до експорту масу, яка є більшою, ніж заявлено в рахунку. При цьому на момент оплати товару на суму, яку вказав постачальник - 430 500 руб., позивач не знав і не міг знати, що сплачені кошти не покриють вартість продукції, що поставлятиметься. Наголошено на тому, що пакування товару відповідало вимогам, зазначеним у контракті та технічним умовам. З приводу посилань митного органу на те, що під виглядом бухгалтерського документу надано лист, який не містить ніяких реквізитів бухгалтерського документу, зазначено, що надана позивачем довідка мала суто довідково-інформативний характер, та містила відомості, що мали довести до відома відповідача те, що розрахунки здійснювалися за передплатою відповідно до платіжного доручення, наданого ЗАТ «Пікальовська сода». Зауважено, що поставка здійснювалась позивачем самостійно, а тому ТОВ «Синтез Мінерал Груп» не здійснювало розрахунків із ЗАТ «Пікальовська сода» за перевезення. Щодо висновків митного органу, відносно можливої вищої вартості товару, ніж заявлено, зазначено, що відповідачем було застосовано до товару країни походження - Росія, ціни країни Європи, а саме Литви, що протирічить приписам Митного кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП» зареєстровано як юридична особа із присвоєнням ідентифікаційного коду 40717761, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис від 04.08.2016 року № 1 040934.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП» (покупець) та Закритим акціонерним товариством «Пікальовська сода» (м. Пікалєво, Ленінградська область, Росія) (постачальник) було укладено контракт № PS-19/05/17- UK_СУЛ від 19.05.2017, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець прийняти і оплатити товар: калій сірчанокислий (сульфат калія), в період з 19.05.2017 по 31.12.2017 в кількості 500 тон +/- 10%.

Згідно з додатковою угодою № 1 від 22.05.2017 до контракту № PS-19/05/17- UK_СУЛ від 19.05.2017, постачальником постачався товар: калій сірчанокислий (сульфат калія) в МКР (биг-бег 1000 кг) на умовах FCA м. Пікалєво, об'ємом 21,00 тон +/- 10%, за ціною за одну тону - 20 500 російських рублів.

Для здійснення митного оформлення товару 02.06.2017 позивачем було подано митну декларацію № UA112080/2017/011492 на товар: калій сірчанокислий (сульфат калія) ТУ 2184-005-15, 21,098 т, склад: К2О-50%, СІ'-0,2%, SО4"-52%, масова частка вологи - 1,0, партія № 1318, виробник ЗАТ «Пікальовська сода», країна виробництва: Росія; відповідно до якої була заявлена митна вартість товарів. Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Разом з тим, 06.06.2017 посадовими особами Запорізької митниці ДФС було складено акт № 102 про взяття проб і зразків товарів, яким з метою визначення характеристик для однозначної класифікації товару відібрано зразки і проби товару: калій сірчанокислий (сульфат калія) ТУ 2184-005-15, виробник ЗАТ «Пікальовська сода», країна виробництва: Росія.

Управлінням експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Департаменту податкових та митних експертиз ДФС на замовлення Запорізької митниці ДФС було проведено дослідження (аналіз, експертизу) проби товару: калій сірчанокислий (сульфат калія) ТУ 2184-005-15, 21,098 т, склад: К2О-50%, СІ'-0,2%, SО4"-52%, масова частка вологи - 1,0, партія № 1318, виробник ЗАТ «Пікальовська сода», країна виробництва: Росія, за результатами якого складено висновок № 194 від 06.07.2017, яким встановлено, що вміст вологи товару складає 0,72 +/- 0,03% мас.

У зв'язку із цим відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2017/00262 від 11.07.2017, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № UA112080/2017/011492 від 02.06.2017.

Для здійснення митного оформлення вищевказаного товару 11.07.2017 позивачем знову було подано митну декларацію № UA112080/2017/014459, відповідно до якої була заявлена митна вартість товарів.

Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізька митниця дійшла висновку, що документи, які надані для оформлення товару, містять розбіжності, а саме:

1) згідно доповнення № 1 до контракту № PS-19/05/17- UK_СУЛ від 19.05.2017 та рахунку № PS-19/05/17- UK_СУЛ-001 від 30.05.2017, оплата за товар здійснюється шляхом 100% передплати, сума по інвойсу складає 432 509 RUR, проте передплата згідно рахунку на оплату 221 від 22.05.2017 та платіжного доручення № 1 від 29.05.2017 складає 430 500 RUR;

2) в платіжному дорученні № 1 від 29.05.2017 в графі призначення платежу вказано рахунок на передплату № 221 від 26.05.2017, який до митного оформлення не подано;

3) рахунок на оплату транспортних витрат № 371 від 06.06.2017 виставлено ФОП ОСОБА_2, але відповідно до накладної CMR № 161719 від 06.07.2017, перевізником товару є ОСОБА_3, договір між ТОВ «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП» та ФОП ОСОБА_2 до митного оформлення не надано.

У відповідності до ст. 53 МК України, декларанту було надано письмове повідомлення щодо необхідності подання (за наявності) додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларантом на вимогу митниці надано додаткові документи, а саме:

1. договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 2017/102 від 25.05.2017;

2. договір № 2016/001 на транспортно-експедиторське обслуговування по перевезенню вантажа автомобільним транспортом від 02.01.2016;

3. заявку № 1 до договору № 2017/102 від 25.05.2017;

4. рахунок на передплату № 221 від 26.05.2017;

5. бухгалтерську довідку № 6 від 14.07.2017;

6. комерційну пропозицію № 05/098 від 28.02.2017;

7. висновок про вартісні характеристики товару Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-590 від 14.07.2017;

8. лист № 7 від 14.07.2017.

За результатами аналізу додатково поданих документів відповідач дійшов наступних висновків:

1. під видом бухгалтерського документу надано лист, який не містить ніяких реквізитів бухгалтерського документу;

2. в комерційній пропозиції від 28.02.2017 року умови оплати визначені як 100% передплата за товар та транспортні витрати, проте фактично оплата здійснена тільки за товар;

3. у висновку ЗТПП від 14.07.2017 № ОИ-590 під час аналізу не враховано дані компанії виробника заявленої партії товару (ЗАТ «Пікальовська сода»). Крім цього, у висновку міститься цінова інформація (діапазони цін), що свідчать про те, що ціна на товар може бути вищою ніж заявлена.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України, Запорізькою митницею ДФС була використана наявна у органу доходів і зборів інформація щодо митної вартості на рівні 0,98 S/кг додаткової одиниці виміру (К2О) (МД № UA100110000/2017/138424 від 19.06.2017 року) у зв'язку із чим прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2017/000056/2 від 17.07.2017 року.

У зв'язку з вказаним, відповідач оформив картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2017/00283 від 17.07.2017 року.

Визнання протиправними та скасування вказаних рішень та карток відмови і було предметом судового розгляду.

Задовольняючи частково вимоги адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи не містили розбіжностей, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, при цьому наданими позивачем в подальшому документами також було спростовано усі зауваження митного органу. Разом з тим, позовні вимоги щодо скасування картки відмови від 11.07.2017 року № UA112080/2017/00262 не підлягають задоволенню, адже фактично позивач, отримавши оскаржувану картку відмови, погодився з її вимогами та для здійснення митного оформлення товару подав нову митну декларацію.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому колегією суддів апеляційного суду у відповідності до приписів ст. 308 КАС України не переглядається.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Так, обґрунтовуючи розбіжності у наданих позивачем документах, митний орган посилається на те, що згідно доповнення № 1 до контракту №PS-19/05/17- UK_СУЛ від 19.05.2017 та рахунку №PS-19/05/17- UK_СУЛ-001 від 30.05.2017, оплата за товар здійснюється шляхом 100% передплати, сума по інвойсу складає 432 509 RUR, проте передплата згідно рахунку на оплату 221 від 22.05.2017 та платіжного доручення № 1 від 29.05.2017 складає 430 500 RUR.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що листом вих. № 7 від 14.07.2017 позивачем було повідомлено Запорізьку митницю, що згідно з п. 5.3 контракту № PS-19/05/17- UK_СУЛ від 19.05.2017, укладеного між ЗАТ «Пікальовська сода» та ТОВ «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП», допускається відвантаження товару на суму, що перевищує суму отриманих коштів. Відвантажений товар не є поштучним, а є ваговим, що передбачає толеранс при відвантаженні товар, що вказано в додатковій угоді № 1 від 22.05.2017 до даного договору.

Окрім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що як контрактом № PS-19/05/17- UK_СУЛ від 19.05.2017 року, так і додатковою угодою № 1 від 22.05.2017 року до нього передбачається постачання товару з допустимими відхиленнями у вазі, адже даний товар відповідно до Технічних умов заводу виробника ЗАТ «Пікальовська сода», є розсипчастим порошком, який пакується в мішки. При цьому, завод виробник визначає допустиме відхилення при пакуванні на рівні +/- 5%.

Тобто, зазначені розбіжності були усунені позивачем.

З приводу посилань митного органу в рішенні про коригування митної вартості на те, що в платіжному дорученні № 1 від 29.05.2017 року в графі призначення платежу вказано рахунок на передплату № 221 від 26.05.2017 року, який до митного оформлення не подано, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що позивачем надано відповідачу рахунок на передплату № 221 від 26.05.2017 року, чим фактично усунуто виявлену розбіжність.

Окрім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що за змістом даної розбіжності митним органом не зроблено жодного зауваження щодо сум оплати, а отже дана розбіжність не стосувалася митної вартості товару чи обраного методу її визначення.

Також, відповідачем вказано, що рахунок на оплату транспортних витрат № 371 від 06.06.2017 виставлено ФОП ОСОБА_2, але відповідно до накладної CMR № 161719 від 06.07.2017, перевізником товару є ОСОБА_3, договір між ТОВ «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП» та ФОП ОСОБА_2 до митного оформлення не надано.

На спростування вказаного позивачем до митного органу надано наступні додаткові документи: договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 2017/102 від 25.05.2017; договір № 2016/001 на транспортно-експедиторське обслуговування по перевезенню вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2016; заявку № 1 до договору № 2017/102 від 25.05.2017.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що дослідженням контракту № PS-19/05/17- UK_СУЛ від 19.05.2017 встановлено, що його умови, зокрема п. 2.6., передбачають, що при поставці товару автотранспортом на умовах FCA, обов'язок із організації перевезення товару зі складу постачальника, розташованого за адресою: Російська Федерація, Ленінградська область, м. Пікалєво, Спрямлене шосе, буд. 1, покладається на покупця.

З матеріалів справи також вбачається, що 25.05.2017 між ТОВ «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП» та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 2017/102, за умовами якого експедитор (ФОП ОСОБА_2.) зобов'язується на замовлення, за винагороду та за рахунок замовника (ТОВ «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП»), виконати та/або організувати виконання транспортно-експедиторських послуг у відповідності до прав, обов'язків та відповідальності, передбачених даним договором та законодавством України.

ТОВ «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП» та ФОП ОСОБА_2 також було оформлено заявку № від 25.05.2017 до договору про надання транспортно-експедиторських послуг №2017/102 від 25.05.2017, за якою ТОВ «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП» доручило ФОП ОСОБА_2 виконати або організувати перевезення товару - сульфату калію у кількості 21 000 кг за маршрутом Російська Федерація, Ленінградська область, м. Пікалєво - м. Запоріжжя, Україна. Також в заявці вказано автомобіль НОМЕР_1/ НОМЕР_2 та водія - ОСОБА_3.

До матеріалів справи також додано договір № 2016/001 на транспортно-експедиторське обслуговування по перевезенню вантажу автомобільним транспортом від 02.01.2016, за умовами якого ФОП ОСОБА_3 (виконавець) зобов'язується за винагороду та за рахунок замовника (ФОП ОСОБА_2.) виконати та/або організувати виконання транспортно-експедиторських послуг у відповідності до прав, обов'язків та відповідальності, передбачених даним договором та законодавством України.

Тобто, враховуючи, що за умовами укладеного між ТОВ «СИНТЕЗ МІНЕРАЛ ГРУП» та ФОП ОСОБА_2 договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 2017/102 від 25.05.2017, передбачено можливість як надання транспортно-експедиторських послуг безпосередньо ФОП ОСОБА_2, так і організації нею виконання таких послуг, цілком обґрунтованими та підтвердженими доказами є обставини перевезення товару.

Таким чином, посилання митного органу на вказані розбіжності є безпідставними та необґрунтованими.

Зауваження відповідача до бухгалтерської довідки позивача, вірно не були визнані судом першої інстанції належною підставою для коригування митної вартості товару за умови наявності первинних документів про сплату за отриманий товар, адже за своєю суттю бухгалтерська довідка лише засвідчує фактичні обставини, що відображені в первинних документах та ґрунтується виключно на їх даних.

Також безпідставними є зауваження відповідача до комерційної пропозиції, адже Митним кодексом України передбачено визначення митної вартості товару за ціною контракту, а не пропозиції, а тому за умови наявності контракту та документів первинного бухгалтерського обліку, складених на його виконання, що підтверджують митну вартість товару, безпідставними є посилання відповідача на комерційну пропозицію та умови оплати за нею.

Щодо зауважень, висловлених митницею до експертного висновку ЗТПП № ОИ-590 від 14.07.2017, колегія суддів апеляційного суду наголошує, що серед переліку документів, що підтверджують митну вартість, визначеному в ч. 2 ст. 53 МК України, відсутній такий документ, як висновок ТПП, а отже наявність в ньому інформації, що не підтверджує складові митної вартості товару (наприклад ціновий діапазон від - до) не надає митниці безумовного права коригувати заявлену декларантом митну вартість товару, визначену згідно з ціною договору за основним методом, за наявною у митного органу інформацією.

Водночас, згідно з цим висновком, ціна на товар може бути й меншою від задекларованої. Можливість, яку митниця вбачає в висновку ЗТПП, ціни товару бути більшою від задекларованої не свідчить про намагання декларанта мінімізувати сплату митних платежів, а свідчить про укладання декларантом найбільш вигідних, в економічному сенсі, контрактів.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що у наданих позивачем документах фактично були відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 березня 2018 року у справі № 808/2902/17 - залишити без змін.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у випадках, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повний текст постанови складено 26 липня 2018 року.

Головуючий суддя: С.М. Іванов

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко