Справа № 826/770/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 липня 2018 року № 826/770/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Дистриб’юшін» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Дистриб’юшін» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України про:

- визнання протиправними та скасування рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №478745/37985636 від 26.12.2017, № 486704/37085636 від 27.12.2017, №486795/37985636 від 27.12.2017;

- зобов’язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 49 від 30.11.2017 – датою фактичного надходження – 15.12.2017; № 58 від 30.11.2017 – датою фактичного надходження -15.12.2017; № 26 від 06.12.2017 – датою фактичного надходження – 19.12.2017.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про неправомірність та безпідставність рішень Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкових накладних (рішення № 478745/37985636 від 26.12.2017, № 486704/37085636 від 27.12.2017, №486795/37985636 від 27.12.2017), оскільки останні не конкретизовано щодо підстав відмови в реєстрації, а так само квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних не містять конкретизації щодо невідповідності критеріям оцінки ступеня ризиків.

Ухвалою суду від 17.01.2018 у справі № 826/770/18 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні на 01.03.2018.

Відповідачем позов не визнано та подано до суду письмовий відзив, де зазначено, що зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснено в автоматичному режимі за результатами їх розшифрування та перевірки, про що направлено платнику відповідну квитанцію. Надалі, у відповідності до приписів наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку роботи комісії Держаної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» № 566 від 13.06.2017, платник податку зобов’язаний подати письмові пояснення та копії документів. Проте, позивачем подано не весь пакет документів, а тому, рішення про відмову у реєстрації податкових накладних прийнято правомірно. Відповідач зазначає про необґрунтованість позовних вимог і просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 01.03.2018 судом ухвалено про залучення до участі у справі в якості третьої особи - ТОВ «АТ Укртойс», розгляд справи відкладено на 15.03.2018.

ТОВ «АТ Укртойс» направлено на адресу суду пояснення щодо позовної заяви у справі №826/770/18, де зазначено, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем та ТОВ «АТ Укртойс» вчинено усі дії на виконання договірних зобов’язань (договір поставки від 04.08.2014 № 11), реальність договірних зобов’язань підтверджується документами первинної фінансової звітності (копії, яких наявні у справі), проте відповідачем неправомірно відмовлено у реєстрації податкових накладних, внаслідок чого ТОВ «АТ Укртойс» втратило право на податковий кредит.

У судовому засіданні 15.03.2018, судом ухвалено про подальший розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Дистриб’юшін» () є суб’єктом підприємницької діяльності, яке було створено та зареєстроване у встановленому законом порядку у грудні 2011 р., що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

З 01.03.2012 ТОВ «АТ Дистриб’юшін» є платником податку на додану вартість, що підтверджується Свідоцтвом платника ПДВ №200024046 та перебуває на обліку в ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві. Основана діяльність згідно КВЕД 46.90 – неспеціалізована оптова торгівля (дитячі іграшки та товари для немовлят).

Позивач на постійній основі здійснює поставки товару ТОВ «АТ Укртойс» () на підставі Договору поставки №11 від 04.08.2014, яке в свою чергу продає товар по мережі супермаркетів та аптек України.

Відповідно до п. 1.1 Договору «Постачальник на умовах, визначених в Договорі, зобов’язаний поставляти та передавати у власність Покупцеві товари, а Покупець зобов’язується приймати та оплачувати товар, на умовах визначених цим Договором.»

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що Покупець сплачує поставлений товар за ціною, яка вказана у видатковій накладній на кожні партію товару протягом 90 (дев’яносто) календарних днів з моменту поставки.

По факту поставки товару ТОВ «АТ Дистриб’юшін» було складено та надано ТОВ «АТ Укртойс» видаткові накладні №159 від 30.11.2017, №199 від 30.11.2017, №189 від 06.12.2017.

На підставі першої події – поставки товару ТОВ «АТ Укртойс», ТОВ «АТ Дистриб’юшін» було складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №49 від 30.11.2017, №58 від 30.11.2017, №26 від 06.12.2017.

Поставлений ТОВ «АТ Укртойс» товар було імпортовано Позивачем на підставі зовнішньо економічних контрактів №2-ВТ від 01.12.2015, №1-НР від 07.05.2013, №5 від 21.02.2012.

Факт ввезення імпортованого товару на митну територію України підтверджується митними деклараціями:

- №179468 від 12.06.2017. та інвойсом до неї від 12.05.2017,

- № 185974 від 19.09.2017 та інвойсом до неї від 14.09.2017,

- №18644 від 25.09.2017 та інвойсом до неї від 22.09.2017,

- №132065 від 20.03.2017 та інвойсом до неї від 18.01.2017,

- №176475 від 24.04.2017. та інвойсом до неї від 16.03.2017,

- №178242 від 24.05.2017 та інвойсом до неї від 10.04.2017,

- №169284 від 06.11.2017. та інвойсом до неї від 08.09.2017,

- №180792 від 03.07.2017 та інвойсом до неї 29.06.2017,

- №167803 від 17.10.2017 та інвойсом до неї 12.10.2017,

- №169733 від 13.11.2017 та інвойсом до неї 08.11.2017,

- №170661 від 27.11.2017 та інвойсом до неї від 23.11.2017.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «АТ Укртойс» та ТОВ «АТ Дистриб’юшін» орендовано складські приміщення, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул Магнітогорська, буд. 1, літ Е , що підтверджується Договором оренди №4 від 01.08.2014 та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань. З огляду на це, необхідності транспортування товару між двома контрагентами та оформлення ТНН чи інших транспортних документів нема.

Податкова накладна №49 від 30.11.2017 була направлена через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зазначений в податковій накладній товар було імпортовано ТОВ «АТ Дистриб’юшін» на підставі контракту №1-НР від 07.05.2013, що підтверджується митною декларацією №179468 від 12.06.2017.

15.12.2017 ТОВ «АТ Дистриб’юшін» було отримано квитанцію №1, якою Позивачу було відмовлено про зупинення реєстрації поданої податкової декларації.

Зокрема, у квитанції зазначено, що відповідно до п. 201.16 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена. ПН/РК не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 9609 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017. №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4. Цього Наказу.

19.12.2017 «АТ Дистриб’юшін» подано повідомлення №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК реєстрація якої/го зупинено та долучено копії документів, а саме лист пояснення вих. №24-1 від 24.11.2017, копії вищезгаданого контракту та митної декларації, копію Договору поставки, укладеного з ТОВ «АТ Укртойс» та копію видаткової накладної №159 від 30.11.2017 (копії зазначених документів наявні у справі).

Але подані Позивачем до фіскального органу документи залишились останнім проігнорованими, внаслідок чого прийнято рішення Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН про відмову в такій реєстрації №478745/37985636 від 26.12.2017 з підстави надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення Комісією ДФС України про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування, без конкретизації відмови.

Податкова накладна №58 від 30.11.2017 була направлена «АТ Дистриб’юшін» через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зазначений в податковій накладній товар було імпортовано «АТ Дистриб’юшін» на підставі Контракту №5 від 21.02.2012, що підтверджується митними деклараціями №185974 від 19.09.2017, №186444 від 25.09.2017.

15.12.2017 ТОВ «АТ Дистриб’юшін» отримано квитанцію №1, якою повідомлено позивачу про зупинення реєстрації поданої податкової накладної та зазначено, що відповідно до п. 201.16 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена. ПН/РК не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД: 3407 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, вичерпний перелік яких встановлено Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017. №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена п. 4. Цього Наказу.

20.12.2017 «АТ Дистриб’юшін» подано повідомлення №1 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК реєстрація якої/го зупинено та долучено копії документів, а саме лист пояснення вих. №24-1 від 24.11.2017, копії видаткової накладної № 199 від 30.11.2017, копії договору поставки № 11 від 04.08.2014, контракту № 5 від 21.02.2012, митних декларацій №185974 від 19.09.2017, № 186444 від 25.09.2017 (копії зазначених документів наявні у справі).

Проте, податковим органом відмовлено у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (рішення № 486794/37985636 від 27.12.2017).

19.12.2017 позивачем отримано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної № 26 від 06.12.2017 та зазначено, що відповідно до п. 201.16 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної зупинена. ПН/РК не відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМОКР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТЗЕД:3407, 3924, 9025 та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до п. «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України.

20.12.2017 позивачем подано повідомлення № 2 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК реєстрація якої/го зупинено та долучено копії документів, а саме лист пояснення вих. №24-1 від 24.11.2017, копії видаткової накладної № 189 від 30.11.2017, копії договору поставки № 11 від 04.08.2014, контракту № 5 від 21.02.2012, митних декларацій №180791 від 03.07.2017, №186444 від 25.09.2017, № 167803 від 17.10.2017, №169733 від 13.11.2017, № 170661 від 27.11.2017, контракт 2-ВТ від 01.12.2015, митних декларацій № 132065 від 20.03.2017, № 76475 від 24.04.2017, №178242 від 24.05.2017, № 169284 від 06.11.2017 (копії зазначених документів наявні у справі).

Проте, податковим органом відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (рішення № 486795/37985636 від 27.12.2017).

За результатами адміністративного оскарження рішень податкового органу про відмову у реєстрації податкових накладних, оскаржувані рішення залишено без змін (рішення Комісії з розгляду скарг № 1255/37985636, № 1256/37985636, № 1257/37985636 від 04.01.2018).

Відтак, для захисту своїх прав, ТОВ ««АТ Дистриб’юшін» звернулось до суду з позовом.

Відповідно до статті 19 частини другої Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктами 16.1.2., 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов’язаний вести в встановленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові та службові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов’язань платник податку зобов’язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов’язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі, якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в п. 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 підпункту цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. за №1246.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

З наведеного суд вбачає, що обов’язком продавця є складання та надіслання податкової накладної для реєстрації в ЄРПН за правилом «першої події».

Відповідно до пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ст. 201 п. 201.16 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію (їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Тобто, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту “в” підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (Постанова Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 р. №190).

Натомість, як вбачається з квитанцій від 15.12.2017 та від 19.12.2017, реєстрація податкових накладних була зупинена у зв’язку з їх відповідністю, як зазначено ДФС України, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків – за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД: 9606, 3407, 3924, 9025, хоча товари за цими кодами були ввезені позивачем на митну територію України у значній кількості, що підтверджується згаданими вище документами, копії яких наявні в матеріалах справи.

Тобто, фіскальним органом у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 №567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для реєстрації податкової накладної».

Натомість підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Так, пункт 6 Критеріїв містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС України за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб’єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

Таким чином, на відповідача діючим законодавством покладено обов’язок у квитанціях про зупинення реєстрації чітко вказувати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (п. 20 Порядку ведення ЄРПН).

Таким чином, за умови скасування рішення Комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації податкові накладні, з урахуванням положень діючого законодавства підлягають реєстрації датою їх фактичного надходження до фіскального органу.

Суд, наголошує на тому, що оскаржувані рішення Комісії ДФС України про відмову в реєстрації податкових накладних є актами індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії виданий суб’єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов’язкових правил поведінки та стосується прав і обов’язків чітко визначеного суб’єкта (суб’єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб’єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв’язання їх за допомогою конкретних, а саме індивідуальних справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата; конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані Рішення не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права на виконання обов’язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб’єкта владних повноважень.

Відповідачем не доведено правомірності та обгрунтованості оскаржуваних рішень.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок ведення ЄРПН), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 вказаної Постанови після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов’язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України “Про електронний цифровий підпис”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

У відповідності до п. 74.2. ст. 74 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій питань. а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Згідно матеріалів справи, податкові накладні № 49 від 30.11.2017 на суму 290 143,80 грн., у тому числі ПДВ на суму 48 357,30 грн.; №58 від 30.11.2017 на суму 293 096,26 грн., у тому числі ПДВ на суму 48 849,38 грн.; №26 від 06.12.2017 на суму 202 368,48 грн., у тому числі ПДВ 33 773,08 грн., складено позивачем належним чином.

Квитанції від 15.12.2017 та 19.12.2017 про зупинення реєстрації вищезгаданих податкових накладних не містять чіткого критерію, як це передбачено підпунктом «б» підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та пункту 6 «Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затверджених Наказом Міністерства фінансів України №567 від 13.06.2017, тому не конкретизують, які саме документи були б достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та які, відповідно, необхідно додати.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обставин реальності господарських операцій, податковому органові надано документи первинної фінансової звітності разом з письмовими поясненнями.

Згідно положень Податкового кодексу України, підставами для прийняття Комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з ст. 201 п.201.16 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту “в” підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (Постанова Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190).

За змістом оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних вбачається, що такі рішення прийнято на підставі надання платником податку копій документів, які складено з порушенням законодавства, проте, будь-яка конкретизації складених з порушенням чинного законодавства документів відсутня.

Як досліджено судом, документи в рамках господарських відносин із ТОВ «АТ Укртойс», копії яких надавались податковому органу для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкових накладних складені у відповідності до вимог чинного законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов’язань.

У свою чергу відповідач, як суб’єкт владних повноважень не довів підстав для відмови у реєстрації податкових накладних, що стали предметом прийняття Комісією ДФС України оскаржуваних рішень.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає задоволенню, судові витрати позивачу підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 73, 77, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Дистриб’юшін» () задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 478745/37985636 від 2.12.2017, № 486794/37985636 від 27.12.2017, № 486795/37985636 від 27.12.2017.

Зобов’язати Державну фіскальну службу України () зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 49 від 30.11.2017 – датою фактичного надходження – 15.12.2017; № 58 від 30.11.2017 – датою фактичного надходження – 15.12.2017; № 26 від 06.12.2017 – датою фактичного надходження – 19.12.2017.

Відшкодувати на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Дистрюб’шін» () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 524,00 (три тисячі п’ятсот двадцять чотири) гривні за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Дистрюб’шін» (, вул.Магнітогорська, 1, літ. Е, оф.30, Київ, 02094),

Відповідач: Державна фіскальна служба України (, Львівська Площа, 8, Київ, 04053).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Є.В. Аблов