Справа № 754/5194/18
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/5194/18 Суддя (судді) першої інстанції:
Саламон Ольга Броніславівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.

суддів: Губської О. А., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення не зазначений, дата складання повного тексту: 06 червня 2018 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління патрульної поліції в місті Києві, інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції в місті Києві Марченка Євгена Павловича про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до управління патрульної поліції в місті Києві, інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції в місті Києві Марченка Євгена Павловича про визнання протиправними дії 15 квітня 2018 року інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції в місті Києві Марченка Є. П. щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; скасування постанови серії ВР № 054475 від 15.04.2018 р., якою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255, 00 грн. За ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позиція апелянта обґрунтована тим, що судом під час розгляду справи не взято до уваги, що будь-якого доказу зупинки понад 5 хвилин відповідачами надано не було. Інспектор повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення, позивача не було ознайомлено з його правами та не надано можливість надати пояснення чи викласти заперечення. Апелянт вказує, що оскаржувана постанова не містить будь-якого доказу порушень, а інспектором порушено приписи ст. 276 КУпАП щодо складення постанови не за місцем вчинення правопорушення, а на місці його вчинення.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов'язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 15.04.2018 р. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності № ВР № 054475 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення в розмірі 255, 00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач 15.04.2018 р. о 00-43 год. по вул. Хрещатик, 30/1 в м. Києві, керуючи автомобілем «Шкода Октавія» д/н НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку «Зупинка заборонена» та здійснив зупинку, чим порушив вимоги дорожнього знаку та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі ( ч. 2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ).

Отже, доводи позивача щодо обов'язку інспектора скласти протокол про адмінправопорушення та розглянути справи за місцем вчинення правопорушення є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як вбачається з доводів позивача, факт зупинки ним визнається у повному обсязі. Між тим, позивач вважає таку зупинку санкціонованою положеннями п. 1.10 ПДР.

У відповідності до п. 3.34 Р. 3 «Дорожні знаки» ПДР «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно п. 1.10 Р. 1 ПДР зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

В розумінні вказаних норм, припинення руху понад 5 хвилин можна вважати зупинкою, а не стоянкою, за умови посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу.

В той же час, позивач хибно вважає, що у випадку зупинки до 5 хвилин така зупинка є дозволеною в межах дії знаку 3.34.

Виключення становлять таксі. В той же час, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджується, що в момент зупинки позивач здійснював діяльність, передбачену Порядком надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженим постановою КМ України від 18 лютого 1997 р. № 176.

За таких обставин, доводи апелянта про відсутність в його діях ознак адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Крім того, з технічного відеозапису вбачається, що позивачу було роз'яснено його права, в тому числі надавати пояснення та заявляти клопотання та право скористатися допомогою адвоката.

Вказаними правами позивач скористатися бажання не виявив, що спростовує доводи апелянта про порушення його прав.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують позицію суду першої інстанції та відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Керуючись ст.ст. 271, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління патрульної поліції в місті Києві, інспектора роти № 6 батальйону № 2 полку № 1 управління патрульної поліції в місті Києві Марченка Євгена Павловича про визнання дій протиправними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 06 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя О. А. Губська
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 26.07.2018 р.)