Справа № 812/1660/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1660/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Ірметової О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Попової Н.І.

позивача не прибув

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком на загальних підставах. 01 лютого 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії державного службовця. Рішенням № 8/02-20 від 15.03.2018 позивачу було відмовлено в переведенні пенсії за віком згідно Закону України Про державну службу, посилаючись на те, що основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування того чи іншого періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу, час робота в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 до 04 липня 2001 року, на дату набрання чинності Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, тобто позивач не відпрацював на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним. Вважає, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення відповідача про відмову в переведенні пенсії за віком позивачу на пенсію відповідно до вимог Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VІІІ;

- зобовязати відповідача зарахувати позивачу до стажу державної служби 6 років 2 місяці 4 дні, тобто період роботи з 23.05.2005 по 11.11.2010 та 17.10.2011 по 23.07.2012 на посадах в органах місцевого самоврядування та призначити пенсію відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу.

Ухвалою суду від 18 червня 2018 року провадження за даним адміністративним позовом відкрито, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом осіб, судове засідання призначено на 09 липня 2018 року.

На виконання зазначеної ухвали відповідачем надіслано копію пенсійної справи ОСОБА_3 (том 1 а.с. 138-247).

06 липня 2018 року на адресу суду від УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області надійшов письмовий відзив на адміністративний позов (том 2 а.с. 1-3, 7-9). У відзиву відповідач зазначив, що з 01.05.2016 є чинним Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015, яким визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців проводиться із врахування положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Визначення права особи на призначення пенсії державному службовцю здійснюється за записами в трудовій книжці чи відносилась займана посада до посад, визначених ст.25 Закону України від 16.12.1993 та актами Кабінету Міністрів України, залучаються інші документи. Критеріями, за якими визначається можливість зарахування того чи іншого періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Позивачем не взято до уваги, що час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу роботи, який дає право на пенсійне забезпечення відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 до 04 липня 2001 року, тобто на дату набрання чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». В Станично-Луганській селищній раді, відповідно до записів у трудовій книжці, позивач працював у 2005 році. Відповідно до довідки, наданої позивачем до заяви про призначення/перерахунок пенсії, виданої Станично-Луганською селищною радою, посада фахівець 1 категорії з благоустрою відноситься до посадових осіб органу місцевого самоврядування. Таким чином, на думку відповідача, до 10 річного стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 зараховується стаж роботи з 24.07.2012 по 30.04.2016 на посадах начальника управління праці та соціального захисту населення Станично-Луганського районної державної адміністрації. Станом на 01.05.2016 позивач не відпрацював на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби 10 років., а тому відсутнє право переведення ОСОБА_3 на пенсію за вислугою років.

09 липня 2018 року судове засідання було відкладено на 23 липня 2018 року.

У судовому засіданні представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначив доводи, які відповідають доводам адміністративного позову.

У судовому засіданні представник відповідача в обґрунтування заперечень на позов зазначив доводи, які відповідають доводам відзиву на позов.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи на надані сторонами докази, надавши оцінку доказам відповідно до ст.ст. 72-90 КАС України, суд дійшов висновку необґрунтованості позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наступні обставини у справі, щодо яких у сторін не має заперечень.

Позивач ОСОБА_3 є пенсіонером, пенсія призначена за віком, термін дії довічно (том 1 а.с. 9).

01 лютого 2018 року позивач звернувся до відповідача УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області (том 1 а.с. 227).

Листом від 15.03.2018 УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області повідомило позивача про відсутність права на переведення на пенсію за віком згідно пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015 (том 1 а.с.248). В листі зазначено, що згідно наданих документів до 10-річного стажу державної служби, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України № 3723, можливо зарахувати періоди роботи з 24.07.2012 по 30.04.2016 на посадах начальника управління праці та соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації. Зважаючи на те, що станом на 01.05.2016 позивач не відпрацював на відповідних категоріях посад державної служби 10 років, право на переведення на пенсію за віком згідно пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015, відсутнє.

Спірне питання полягає у наявності підстав для переведення позивача на пенсію за віком згідно пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ від 10.12.2015, з урахуванням стажу роботи на посадах в органах місцевого самоврядування та на посадах державного службовця.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (далі Закон № 3723, який діяв до 30.04.2016) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз зазначеної норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тобто до 01.05.2016, дата набрання чинності Закону України «Про державну службу» (нова редакція) ( далі Закон № 889) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889, який є чинним на день звернення позивача ОСОБА_3 до УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області із заявою про перехід на інший вид пенсії, передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 889, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 889 передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов'язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Враховуючи вищезазначене та надані позивачем ОСОБА_3 документи: трудову книжку та довідку Станично-Луганської селищної ради (том 1 а.с. 10-15, 233), - до матеріалів справи та до пенсійного органу, до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, можна зарахувати роботу у періоди з 23.05.2005 по 11.11.2010, з 17.10.2011 по 23.07.2012, з 24.07.2012 по теперішній час.

Суд зазначає, що в сукупності такий стаж на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, менше ніж того вимагає норми п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідач УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області правомірно відмовив позивачу ОСОБА_3 у заяві про перехід на інший вид пенсії, а тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено та підписано 27 липня 2018 року.

Суддя ОСОБА_4