Справа № 826/1304/18
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1304/18 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2018 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Національної академії державного управління при Президентові України в особі президента Куйбіди В.С. про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної академії державного управління при Президентові України в особі президента Куйбіди В.С., в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії відповідача з невиконання зобов'язань за договором-направленням на підготовку в докторантурі Національної академії державного управління при Президентові України від 03.09.2013 №6;

- зобов'язати відповідача виконати свої зобов'язання за вказаним договором-направленням щодо поновлення позивача з 01.12.2017 на посаді державного службовця не нижче тієї, яку він займав до вступу до докторантури;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.12.2017 до дати фактичного допуску до робочого місця, виходячи з заробітної плати головного спеціаліста - державного службовця 6 рангу державної служби з надбавкою розміром 39% від посадового окладу за вислугу років державної служби.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2018 року провадження у справі було закрито.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, наполягаючи на тому, що даний спір підсудний Окружному адміністративному суду м. Києва.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно з п. п. 1, 2, 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи. Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов'язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Національна академія утворена Указом Президента України від 30.05.1995 №398. Указом Президента України від 21.08.2003 №869 Українській Академії державного управління при Президентові України було надано статус національної та перейменовано у Національну академію державного управління при Президентові України.

Відповідно до п. 1 Положення про Національну академію державного управління при Президентові України, затвердженого Указом Президента України від 21.09.2001 №850/2001 (далі - Положення №850) Національна академія державного управління при Президентові України є головним державним вищим навчальним закладом у загальнонаціональній системі підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування, підзвітним Президентові України.

Пункт 3 вказаного Положення передбачає, що керівні працівники і спеціалісти Академії, які виконують організаційно-розпорядчі та консультативно-дорадчі функції, є державними службовцями, їх посади в установленому порядку відносяться до відповідних категорій посад державних службовців.

Однак, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон України №889-VIII).

Пунктом 6 Прикінцевих положень вищевказаного Закону України визначено, що на працівників Національної академії державного управління при Президентові України, Національного інституту стратегічних досліджень, Інституту законодавства Верховної Ради України, які на день набрання чинності цим Законом є державними службовцями, поширюється дія цього Закону протягом двох років з дня набрання ним чинності.

В той же час, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на день набрання чинності Законом України «Про державну службу» не працював в Національній академії державного управління при Президентові України та не був державним службовцем, трудові відносини позивача були припинені після звільнення останнього з посади головного спеціаліста відділу дисертаційних та експертно-консультаційних досліджень управління організації фундаментальних та прикладних досліджень відповідно до наказу від 14.11.2013 №708-к.

Крім того, статтею 21 Закону України №889-VIII вступ на державну службу здійснюється шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу.

При цьому, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції про те, що Договір-направлення на підготовку в докторантурі Національної академії державного управління при Президентові України не відноситься до адміністративних договорів, оскільки відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративний договір - спільний правовий акт суб'єктів владних повноважень або правовий акт за участю суб'єкта владних повноважень та іншої особи, що ґрунтується на їх волеузгодженні, має форму договору, угоди, протоколу, меморандуму тощо, визначає взаємні права та обов'язки його учасників у публічно-правовій сфері і укладається на підставі закону: а) для розмежування компетенції чи визначення порядку взаємодії між суб'єктами владних повноважень; б) для делегування публічно-владних управлінських функцій; в) для перерозподілу або об'єднання бюджетних коштів у випадках, визначених законом; г) замість видання індивідуального акта; ґ) для врегулювання питань надання адміністративних послуг. Тобто жодна з визначених підстав не може бути застосована до укладеного Договору-направлення.

Постановою від 01.03.1999 №309 «Про затвердження Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів» передбачено, що взаємозобов'язання аспіранта або докторанта, підготовка яких здійснюється за державним замовленням, та вищого навчального закладу, наукової установи визначаються в типовій угоді.

На підставі викладеного, суд першої інстанції вірно зазначив, типова угода укладається з навчальним закладом щодо підготовки наукових кадрів, а не суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спір між сторонами виник із трудових відносин, за своєю правовою природою не пов'язаний із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій, тобто не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства відповідно до вимог ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції були правильно застосовані норми процесуального права та ухвалено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись .ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 23.07.2018 року.