Справа № 812/1757/18
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2018 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1757/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» до Головного територіального управління юстиції у Луганській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2018 ВП № 54694771,

ВСТАНОВИВ:

21.06.2018 Приватне акціонерне товариство «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» (далі - позивач або ПрАТ «СО «Азот») звернулось до Луганського окружного адміністративного суду із позовом до Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - відповідач-1, ГТУЮ у Луганській області) про скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2018 ВП № 54694771.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.08.2017 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 812/930/17 щодо стягнення з ПрАТ «СО «Азот» на користь управління ПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 1 за період з 01.05.2017 по 30.06.2017 у розмірі 6 840 843, 34 грн. 31.05.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області Галушкою М.В. винесено постанову (ВП № 54694771) про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на вантажні вагони в кількості 156 одиниць, які належать ПрАТ «СО «Азот».

Позивач вважає зазначену постанову протиправною, оскільки частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена черговість реалізації майна боржника, а саме: в першу чергу - майно, що не використовується у виробництві. Враховуючи, що позивач на теперішній час проводить роботи щодо запуску виробництва мінеральних добрив, що надало б змогу в найкоротший час провести погашення заборгованості, наявність вантажних вагонів необхідна як для перевезення сировини на підприємство, так і для відвантаження готової продукції споживачам. У власності позивача є багато рухомого та нерухомого майна, яке не задіяне у виробничій діяльності та на яке могло б бути накладено арешт, що дозволило б виконати приписи Закону України «Про виконавче провадження» щодо забезпечення виконання рішення суду, і жодним чином не перешкоджало б виробничій діяльності боржника.

Заявником було направлено лист від 15.05.2018 № 01/ПП-105, яким пояснено необхідність наявного рухомого складу (вантажних вагонів) як для провадження виробничої діяльності, так і для забезпечення безпеки на вибухо- та пожежонебезпечному підприємстві, а також було запропоновано проведення виконавчих дій щодо іншого майна, що не залучено до виробничої діяльності. Жодної реакції з боку державного виконавця не було, і 31.05.2018 винесено оскаржувану постанову.

Також частиною шостою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У порушення вищезазначеної норми державний виконавець описав та наклав арешт на 156 одиниць вагонів, при цьому 29.05.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Луганській області Галушкою М.В. винесено постанову (ВП № 54694771) про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою було описано та накладено арешт на вантажні вагони в кількості 390 одиниць, які належать ПрАТ «СО «Азот», загальна вартість яких значно перевищує суму заборгованості.

Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні відомості, передбачені пунктом 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2018 № 512/5.

Також позивач послався на те, що відповідно до технічної документації на вагони, що були заарештовані, вони потребують ремонту, та відповідно до нормативної документації залізничного транспорту можуть бути транспортовані з місця їх знаходження, про що державному виконавцеві було повідомлено листом від 18.05.2018 № 05юд/416. Натомість жодної реакції на наведені факти з боку державного виконавця не було.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки Маргарити Володимирівни про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2018 у виконавчому провадженні № 54694771, якою було описано та накладено арешт на вантажні вагони в кількості 156 одиниць.

Ухвалою суду від 25.06.2018 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків (арк. спр. 17).

11.07.2018 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.07.2018 позовну заяву прийнято до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 КАС України; залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (арк. спр. 1-3).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву від 25.07.2018 за вх. № 17707/2018 про розгляд справи без його участі (арк. спр. 107).

Представник відповідача-1 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідача-2 у судове засідання не прибув, надав пояснення від 25.07.2018 за вх. № 17706/2018 (арк.спр. 94-95), в яких, зокрема, просив розглянути справу без його участі та зазначив, що 24.07.2018 на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області надійшла постанова про передачу матеріалів виконавчого провадження від 18.07.2018, відповідно до якої матеріали виконавчого провадження № 54694771 з примусового виконання виконавчого листа № 812/930/17 від 15.08.2017, виданого Луганським окружним адміністративним судом, виконавчого провадження № 54694317 з примусового виконання виконавчого листа № 812/623/17 від 15.08.2017, виданого Луганським окружним адміністративним судом, та матеріали зведеного виконавчого провадження № 54786377 передано до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Розглянувши справу в порядку письмового провадження на підставі частини дев'ятої статті 205 КАС України, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Судом встановлено, що ПрАТ «СО «Азот» (ідентифікаційний код юридичної особи 33270581) зареєстровано як юридична особа 24.12.2004 за № 0000337, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 24.07.2018 за № (арк.спр. 36-40).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.07.2018 у справі № 812/930/17 стягнуто з ПрАТ «СО «Азот» на користь УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 1 за період з 01.05.2017 по 30.06.2017 у розмірі 6840843,34 грн (арк.спр. 41-43).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 у справі № 812/930/17 відмовлено у задоволенні заяви ПрАТ «СО «Азот» про відстрочення виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 26.07.2017 у справі № 812/930/17 строком на три роки (арк.спр. 44-46).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 у справі № 812/930/17 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «СО «Азот» на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 16.11.2017 у справі № 812/930/17 (арк.спр. 47).

15.08.2017 стягувачем отримано виконавчий лист у справі (арк.спр.48).

13.09.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушкою М.В. відкрито виконавче провадження ВП № 54694771 з примусового виконання виконавчого листа № 812/930/17, виданого Луганським окружним адміністративним судом 15.08.2017, про стягнення з ПрАТ «СО «Азот» на користь УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області заборгованості в розмірі 6 840 843, 34 грн (арк.спр. 50).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки М.В. від 26.09.2017 ВП № 54694771 при примусовому виконанні виконавчого листа № 812/930/17, виданого 15.08.2017 Луганським окружним адміністративним судом, про стягнення з ПрАТ «СО «Азот» на користь УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області заборгованості в розмірі 6840843,34 грн, та виконавчого листа № 812/623/17, виданого 15.08.2017 Луганським окружним адміністративним судом, про стягнення з ПрАТ «СО «Азот» на користь УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області заборгованості в розмірі 13 758 441, 06 грн, накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 22 659 212,84 грн (арк.спр. 51).

Листом від 15.05.2018 № 01/ПП-105 ПрАТ «СО «Азот» повідомив ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області, що ПрАТ «СО «Азот» проводить всі необхідні дії щодо налагодження та початку технологічного процесу вироблення та реалізації товарної продукції, що у випадку своєчасного запуску виробництва надасть змогу щонайшвидше розрахуватись з заборгованістю перед ПФУ. Наявність вантажних вагонів обумовлена необхідністю перевезення сировини на підприємство. Відсутність вантажних вагонів, або неможливість користуватись ними, призведе до неможливості повноцінного впровадження технологічного процесу. Запропоновано провести виконавчі дії щодо іншого нерухомого майна, що належить боржнику та яке не задіяне в технологічному процесі (арк.спр. 122).

Також постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки М.В. від 29.05.2018 ВП № 54694771 описано та накладено арешт на майно боржника - вантажні вагони в кількості 390 одиниць (арк.спр. 108-118).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки М.В. від 31.05.2018 ВП № 54694771 описано та накладено арешт на майно боржника - вантажні вагони в кількості 156 одиниць (№№ 57195854, 57196537, 57195646, 57195877, 57196073, 52526639, 59352021, 59357681, 59352039, 59354399, 59352005, 59352047, 59352013, 59080358, 59080515, 59080382, 59080416, 57196016, 57196008, 57196496, 57195950, 57196503, 57196230, 50211054, 50211473, 59396184, 59068312, 57012684, 50212034, 59080473, 57719247, 57719338, 57719601, 57718710, 57718971, 57719304, 57718819, 59357707, 59080481, 59080705, 59080861, 59080523, 59080440, 59080713, 59080432, 59080655, 59080762, 50211374, 50212125, 5020919, 50210681, 50209527, 50210889, 50211713, 50212133, 50211119, 50210533, 50210848, 50212042, 50212174, 50209907, 50210954, 50211275, 50210079, 50211424, 57185647, 57719650, 51719411, 57719072, 59081000, 59080317, 59718868, 57710850, 57718280, 59080556, 59080465, 59080267, 59080424, 50210921, 50210442, 50210335, 50211440, 59080531, 59080374, 50211762, 50211978, 59080549, 59080457, 59080887, 57196081, 59080770, 59085928, 59080838, 59080846, 59080622, 59080669, 59080739, 50212208, 50211500, 50211289, 50210129, 50210764, 50211507, 50210723, 50211770, 50210152, 50212257, 50210509, 50210962, 50211465, 50210467, 50210665, 50209972, 50210475, 50550466, 51255016, 50210939, 50211002, 50211523, 57189920, 57196115, 57196123, 57001349, 57213613, 57214512, 546908, 17985, 94532, 57214181, 57195661, 57196040, 51915304, 57196057, 571951562, 51117109, 57195786, 50529866, 50529908, 50557628, 85720, 18017, 57248373, 57248965, 17928, 17787, 95000, 19700, 99920, 94714, 50209824, 50211556, 59080507, 59080366, 59080259, 59080820, 59080804), на описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування, знищення, пошкодження відчуження, призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_2, № серія паспорта НОМЕР_1, виданий 01.07.1998 Новокаховським МВ УМВС України Херсонської області, місце проживання: м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 11/1, (арк.спр. 63-65).

Постановою директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйова О.В. від 18.07.2018 № 50565089 про передачу виконавчого провадження постановлено передати матеріали виконавчих проваджень № 54694771 та № 54694317 про стягнення коштів з ПрАТ «СО «Азот» з відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Луганській області до ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (арк.спр. 104-105), на виконання якої заступником начальника ВПВР УДКС ГТУЮ у Луганській області Віхлініним Д.В. винесено постанови від 24.07.2018 ВП № 54694771 та від 24.07.2018 ВП № 54694317 про передачу виконавчих проваджень №№ 54694771 та 54694317 відповідно до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (арк.спр. 101, 103).

Матеріали виконавчих проваджень №№ 54694771 та 54694317 та зведеного виконавчого провадження № 54786377 станом на дату розгляду справи направлено до ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, що підтверджується копіями листів від 24.07.2018 № № 5294, 5292, 5293, 5295, 5291, 5287 (арк.спр. 96 -100, 102).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень га рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом першим частини першої статті 3 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Спірним питанням у даній справі є правомірність постанови від 31.05.2018 ВП № 54694771 про опис та арешт майна боржника - вантажних вагонів у кількості 156 одиниць, в світлі доводів боржника про порушення виконавцем вимог частини шостої статті 52 (порушення черговості реалізації майна боржника, оскільки вагони використовуються у виробничій діяльності), частини шостої статті 48 Закону № 1404-VІІІ (описано та накладено арешт на майно, загальна вартість якого значно перевищує суму заборгованості) та пункту 10 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (в оскаржуваній постанові відсутні передбачені цією нормою відомості).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частинами першою та другою статті 56 Закону № 1404-VІІІ визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Розділом VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 N512/5, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1302/ 29432, 29432 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція), визначено порядок звернення стягнення на майно боржника.

Пунктом 10 розділу VIII Інструкції визначено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

відмітка про роз'яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Оглядом оскаржуваної постанови встановлено, що вона містить назву кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки, а саме - назва предмета «вантажний вагон» та інвентарні номери кожного вагону, тобто дотримано вимоги щодо ідентифікації кожного описаного та арештованого предмету, що спростовує доводи представника позивача про порушення пункту 10 розділу VІІІ Інструкції. Суд зауважує, що окремі вимоги до опису конкретних ознак майна боржника встановлено частиною п'ятою статті 56 Закону № 1404-VІІІ, і вантажні вагони не входять до цього переліку.

Щодо доводів позивача про порушення виконавцем вимог частини шостої статті 52 Закону № 1404-VІІІ, суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Відповідно до частини шостої статті 52 Закону № 1404-VІІІ у разі якщо на зазначене у частині п'ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості:

1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер'єру офісів, готова продукція та товари тощо);

2) об'єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

На підтвердження використання у виробничій діяльності зазначених в оскаржуваній постанові вантажних вагонів позивачем надано договори від 05.04.2018 № 290Пр-1010/18-04, від 05.04.2018 № 290Пр-1010/18-04 поставки аміаку водного технічного (арк.спр. 84-87, 88-91), копії накладних (арк.спр. 119-121).

Разом з тим, суд зауважує, що нормами частини шостої статті 52 Закону № 1404-VІІІ встановлено черговість саме реалізації майна, на яке накладено арешт, проте оскаржуваною постановою описано та арештовано майно, а питання його реалізації не вирішуються.

Щодо доводів позивача про порушення частини шостої статті 48 Закону № 1404-VІІІ суд зазначає таке.

Частиною шостою статті 48 Закону № 1404-VІІІ визначено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно із частиною третьою статті 56 Закону № 1404-VІІІ арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Позивачем на виконання вимог ухвали суду від 16.07.2018 надано довідку від 25.07.2018 № 23ГлБ-363-1, згідно з якою загальна балансова вартість вантажних вагонів, щодо яких складено опис та арештовано оскаржуваною постановою, становить 11 918 753,82 грн (арк.спр. 78-83).

В постанові від 31.05.2018 ВП № 54694771 здійснено опис та арешт майна боржника при примусовому виконанні рішення суду у справі № 812/930/17, яким стягнуто заборгованість в розмірі 6 840 843,34 грн.

Постанова не містить зауважень про накладення арешту у розмірі суми стягнення 6 840 843, 434 грн з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, що є порушенням вимог частини третьої статті 56 Закону № 1404-VІІІ.

Також суд зауважує, що балансова вартість майна становить 11 918 753,82 грн, тобто оскаржуваною постановою фактично накладено арешт на майно вартістю 11 918 753,82 грн, що є не співмірним з сумою заборгованості за рішенням суду, при виконання якого здійснено виконавчі дії.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що станом на дату винесення оскаржуваної постанови - 31.05.2018, державним виконавцем 29.05.2018 здійснено опис та арешт майна боржника - вантажних вагонів в кількості 390 одиниць (арк.спр. 108-116), балансова вартість яких згідно з балансовою довідкою від 25.07.2018 № 23 ГлБ-363 становить 38 628 420,03 грн (арк.спр. 71-77), тобто значно перевищує суму заборгованості у виконавчому провадженні ВП № 54694771.

Вимога щодо обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень міститься в пункті 3 частини другої статті 2 КАС України, згідно з яким у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У пункті 58 рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) зокрема, зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Вимоги щодо пропорційності передбачає, зокрема, прийняття рішення суб'єктом владних повноважень з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), на обов'язку суворого дотримання вимоги щодо пропорційності неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїй практиці (рішення у справах «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 (заява № 4909/04), «Гримковська проти України» від 21.07.2011 (заява № 38182/03), «Савіни проти України» від 18.12.2008 (заява № 39948/06), та інші).

З огляду на наведене, суд доходить висновку про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам пунктів 3, 5, 8 частини другої статті 2 КАС України щодо обґрунтованості, добросовісності та пропорційності рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним не було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачі у даній справі відзив на позовну заяву та матеріали виконавчого провадження не надали, Управлінням ДВС ГТУЮ у Луганській області не надано доказів правомірності оскаржуваної постанови.

Таким чином, позовні вимоги до Управління ДВС ГТУЮ у Луганській області є обґрунтованими, постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки Маргарити Володимирівни про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2018 у виконавчому провадженні № 54694771, якою було описано та накладено арешт на вантажні вагони в кількості 156 одиниць, є протиправною та підлягає скасуванню.

Позовні вимоги до ГТУЮ у Луганській області є безпідставними, оскільки права позивача порушено Управлінням ДВС ГТУЮ у Луганській області.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір за дві пов'язані вимоги немайнового характеру у розмірі 1762,00 грн.

Зважаючи, що відповідач є структурним підрозділом ГТУЮ у Луганській області та не має ознак юридичної особи, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГТУЮ у Луганській області.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 22) про скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2018 ВП № 54694771 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки Маргарити Володимирівни про опис та арешт майна (коштів) боржника від 31.05.2018 у виконавчому провадженні № 54694771, якою було описано та накладено арешт на вантажні вагони в кількості 156 одиниць.

У задоволенні позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного територіального управління юстиції в Луганській області (ідентифікаційний код юридичної особи 34941884, 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 22) на користь Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» (ідентифікаційний код юридичної особи 33270581, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1762 грн (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.Г. Секірська