Справа № 819/1160/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1160/18

25 липня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Тернопільській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Астекс" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2018 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Тернопільській області (надалі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Астекс" (надалі - відповідач, ТОВ "Торговий дім Астекс") про надання дозволу на погашення податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 30972,83 грн. за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем рахується податковий борг, який підлягає стягненню на підставі постанови Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/1558/17. Контролюючим органом на виконання вказаного судового рішення пред'являлись до установ банків, де обслуговувався відповідач інкасові доручення для примусового стягнення коштів. Однак, останні були повернуті податковому органу без виконання у зв'язку із відсутністю коштів на рахунках платника.

Оскільки вжиті заходи щодо стягнення заборгованості не призвели до погашення боргу, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про надання дозволу на його погашення за рахунок майна ТОВ "Торговий дім Астекс", що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 25.07.2018 о 09:30 год.

Представник позивача в судове засідання 25.07.2018 не прибула, через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Головного управління ДФС у Тернопільській області. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 25.07.2018 не з'явився, хоча ТОВ "Торговий дім Астекс" належним чином повідомлялося про дату, час та місце судового засідання відповідно до статей 124, 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, копія ухвали про відкриття провадження направлялася ТОВ "Торговий дім Астекс" за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (арк.спр.9-10): вул. Дорошенка, будинок 4, місто Тернопіль, 46011, однак повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням встановленого строку зберігання".

За положеннями статті 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам - за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Згідно з частиною одинадцятою статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Дані правові норми стосуються і вручення ухвали про відкриття провадження, оскільки частиною десятою статті 171 КАС України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами частини третьої статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд зазначає, що відповідачем не було надано у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи положення частини третьої статті 194, частини дев'ятої статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ТОВ "Торговий дім "Астекс" () зареєстроване 24.09.2012 органами державної реєстрації як юридична особа та перебуває на обліку в Тернопільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.03.2018 (арк.спр.9-10).

Згідно довідки, виданої Головним управлінням ДФС у Тернопільській області від 05.03.2018 (а.с.11), за відповідачем станом на 03.03.2018 рахується податковий борг в сумі 30972,83 грн. (основний платіж) по податку на прибуток приватних підприємств.

Так, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2017 року у справі № 819/1558/17 адміністративний позов задоволено, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Астекс" (вул. Дорошенка, 4, м. Тернопіль, 46011, ) податковий борг по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 30972,83 грн.

Головним управлінням ДФС у Тернопільській області на виконання вказаного судового рішення пред'являлись до установи банку, де обслуговувався відповідач інкасові доручення для примусового стягнення коштів. Однак, останні були повернуті податковому органу без виконання у зв'язку із відсутністю коштів на рахунках (арк.спр.18-19).

Як вбачається з матеріалів справи, податковим керуючим Придомірською М.С. на підставі рішення начальника Головного управління ДФС у Тернопільській області Комендата І.Ю. від 12.07.2017 про опис майна у податкову заставу (арк.спр.16) складено акт опису майна від 20.11.2017 платника податків ТОВ "Торговий дім "Астекс" на загальну суму 93118,00 грн. (арк.спр.15). Податкова застава 22.11.2017 зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, про свідчить Витяг з вказаного реєстру (арк.спр.14).

Оскільки вжиті заходи щодо стягнення заборгованості не призвели до погашення боргу, контролюючий орган звернувся до суду з позовними вимогами про надання дозволу на його погашення за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі ТОВ "Торговий дім "Астекс".

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Положенням пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.175 статті 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов'язання, але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом утворює податковий борг.

Пунктом 95.4 статті 95 ПК України зазначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідачем не сплачено у встановлені строки податковий борг, а судове рішення про стягнення суми вказаного податкового боргу з рахунків у банках, що обслуговують відповідач та за рахунок готівки, що йому належить не виконані.

У відповідності до пункту 87.1 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно пункту 87.2 статті 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 88.1 статті 88 ПК України, передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Положенням пункту 89.1 статті 89 ПК України визначено право податкової застави, яке виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункт 89.1.1, 89.1.2 вказаної статті Кодексу).

Відповідно пункту 89.2 зазначеної статті ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Пунктом 89.3 статті 89 зазначеного Кодексу встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно абзацу 2 пункту 95.3 статті 95 ПК України, контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

З метою реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі, проводиться експертна оцінка вартості такого майна для визначення початкової ціни його продажу. Така оцінка проводиться у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 № 2658-III.

Відповідно до пункту 93.4 статті 93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Таким чином, основними умовами для звернення до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків є наявність податкового боргу, відсутність коштів у платника податків для його погашення та перебування майна платника податків у податковій заставі.

Враховуючи, що податковий борг у сумі 30972,83 грн. відповідачем не погашено, його стягнення з рахунків відповідача та за рахунок його готівки не відбулося, суд дійшов до висновку про наявність підстав для надання дозволу на погашення вказаної суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що знаходиться в податковій заставі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-246,250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, будинок 1, м. Тернопіль, 46003, ) до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Астекс" (місцезнаходження: вул. Дорошенка, будинок 4, місто Тернопіль, 46011, ) надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі задовольнити.

Надати Головному управлінню ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, будинок 1, м. Тернопіль, 46003, ) дозвіл на погашення суми податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Астекс" (місцезнаходження: вул. Дорошенка, будинок 4, місто Тернопіль, 46011, ) у розмірі 30972 (тридцять тисяч дев'ятсот сімдесят дві) гривні 83 (вісімдесят три) копійки за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 липня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.