Справа № 826/5555/18
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 липня 2018 року № 826/5555/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Борсуковської А.О.,

за участю представників сторін:

представника позивача: Швеця І.В.,

представника відповідача: Верхотурова О.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом Головного управління ДФС у місті Києві

до приватного акціонерного товариства «Компанія «Росток»

про стягнення коштів,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління ДФС у місті Києві (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Компанія «Росток» (далі - відповідач), в якому просить стягнути за рахунок коштів на рахунках платника податків у банку, обслуговуючому такого платника податків, податкового боргу у розмірі 19 525 644,65 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідач має заборгованість перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 19 525 644,65 грн., яка складається із узгоджених сум податкових зобов'язань, визначених платником податків самостійно, та не сплачених у встановлений законодавством термін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.05.2018 відкрито спрощене провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Компанія «Росток» () перебуває на обліку в ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків, відповідачем до ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві подано податкову декларацію № від 17.11.2017, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 20 819 620,00 грн., № від 19.12.2017, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 834 516,00 грн. та № від 19.01.2018, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 868 856,00 грн.

За рахунок наявної переплати із зазначеного податку на момент проведення нарахування суми грошового зобов'язання по податковій декларації № від 17.11.2017, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 20 819 620,00 грн., статусу податкового боргу набула сума грошового зобов'язання відповідача у розмірі 19 745 644,65 грн.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкове зобов'язання визначене самостійно платником в податковій декларації в силу положень пункту 54.1 статті 54 ПК України не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку і вважається узгодженим.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже заборгованість, яка виникла у зв'язку з несплатою відповідачем задекларованих у вказаній вище податковій декларації є узгодженою.

У силу вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання є податковим боргом.

Статтею 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до наявної в матеріалах справи Інформації про податковий борг від 07.02.2018 №7667/9/26-15-17-02-38, станом на 01.02.2018 за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 19 065 988,65 грн.

Відповідачу контролюючим органом виставлена податкова вимога від 01.12.2017 №113376-17 на суму податкового боргу 19 745 644,65, яка отримана платником 07.12.2017, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представником позивача уточнено позовні вимог в судовому засіданні, та він просив стягнути з відповідача суму податкового боргу у розмірі 19 895 882,95 грн., з огляду на те, що за час розгляду справи, сума боргу платника податку збільшилась.

Так, з матеріалів справи вбачається, що станом на момент звернення із даною заявою та відповідно до інтегрованої картки платника податків, відповідачем до контролюючого органу подано:

податкову декларацію № від 17.11.2017 p., якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 20 819 620,00 грн. (залишок несплаченої суми, яка має статус податкового боргу - 14 531 121,65 грн.),

податкову декларацію № від 19.12.2017 року, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 834 516,00 грн.,

податкову декларацію № від 19.01.2018 року, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 868 856,00 грн.,

уточнюючу декларацію № від 16.02.2018 року, якою збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті на 28 511,00 грн.,

податкову декларацію № від 19.02.2018 року, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 788 899 грн.,

уточнюючу декларацію № від 02.03.2018, якою збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті на 664,00 грн.,

податкову декларацію № від 19.03.2018 року, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 797 092 грн.,

уточнюючу декларацію № від 18.04.2018 року, якою збільшено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті на 48,00 грн.,

податкову декларацію № від 19.04.2018 року, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 857 684,00 грн.,

податкову декларацію № від 18.05.2018 року, якою визначено до сплати суму грошового зобов'язання у розмірі 817 577,00 грн.

Крім того, у зв'язку із поданням уточнюючих декларацій, якими відповідач збільшував суми податку на додану вартість, що підлягала сплаті (уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок), останній самостійно нарахував штрафні санкції на підставі:

уточнюючої декларації № від 16.02.2018 у розмірі 855,00 грн.;

уточнюючої декларації № від 02.03.2018 у розмірі 20,00 грн.;

уточнюючої декларації № від 18.04.2018 у розмірі 1,00 грн.

При цьому, контролюючим органом складено акт № 2122/26-51-12-13-20 від 21.02.2018 року про результати камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету та винесено податкові повідомлення-рішення за порушення терміну сплати суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (затримку сплати) від 13.03.2018 року № на суму 85 451,60 грн. та від 13.03.2018 року № на суму 219 604,40 грн., які направлено на адресу ПрАТ «Компанія «РОСТОК» та вручено засобами поштового зв'язку із повідомленням про вручення, копії яких містяться в матеріалах справи.

У відповідності до вимог статті 129 ПК України відповідачу нарахована пеня, на загальну суму 65 182,30 грн.

При цьому, суд враховує визнання відповідачем позову на суму 19 895 882,95 грн.

Зважаючи на вказані обставини справи, враховуючи визнання позову відповідачем та відповідно до доказів наявних в матеріалах, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення узгодженої суми заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 19 895 882,95 грн.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пунктів 95.1 - 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Приписами пункту 95.3 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною четвертою статті 189 ПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб'єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб'єкта владних повноважень, пов'язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а відтак судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДФС у місті Києві задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Компанія «Росток» (, бульвар І.Лепсе, 4, Київ, 03076) кошти з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу у розмірі 19 895 882,95 гривень з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 26.07.2018.

Суддя Є.В. Аблов