Справа № 804/1426/13-а
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2016-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 р. Справа № 804/1426/13-а

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія Партнер» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія Партнер» звернулося до суду з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області з вимогами:
- визнати припис Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області № 1 від 10.12.2012 року (вих. № 16-21/1930) «щодо припинення порушень прав споживачів та заборону реалізації бензину А-92, який не відповідає вимогам нормативних документів» протиправним (недійсним) і скасувати його;
- визнати постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області № 825 від 03.01.2013 року про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів», у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. і скасувати її.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в ході проведення перевірки відповідачу було надано всі необхідні документи на продукцію, а згідно акту не було встановлено жодного порушення, передбаченого Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №310 від 07.03.2012 року. Таким чином, припис застосовано за неіснуюче порушення.
Позивач у судове засідання не прибув, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач позов не визнав, надав до суду письмові заперечення, зазначивши, що на момент перевірки перевіряючим були надані запитувані документи, а тому в акті зафіксовано, що порушень не виявлено. Однак при отриманні результатів лабораторних досліджень виявлено не відповідність нормативним документам бензину, у звязку з чим винесено спірні припис та постанову.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд ухвалив проводити розгляд справи без його участі.
Розглянувши наявні документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
15 листопада 2012 року уповноваженими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області на підставі повідомлення про проведення перевірки №1472/14 від 29.10.2012 року та направлення на проведення перевірки №1472/14/1290 від 15.11.2012 року проведено планову перевірку з питань здійснення моніторингу стану споживчого ринку продовольчих та непродовольчих товарів автозаправної станції товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія Партнер», що розташована за адресою: м.Дніпропетровськ, пр. Петровського, 1-д.
За результатами перевірки було складено акт від 15.11.2012 року за №001137, в якому порушення не встановлені.
15 листопада 2012 року відповідачем було прийнято рішення №108/14 про відбір зразків продукції, а саме бензину А-92 для визначення якісних показників.
Відповідно до акту №001137/108 від 15 .11.2012 року здійснено відбір зразків бензину А-92, виготовленого 20.10.2012 року, ДСТУ 4063-2001 у кількості 3 літрів.
Приписом №1 відповідач приписав заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія Партнер» реалізацію бензину автомобільного А-92 виробництва ПАТ «Укртатнафта» м. Кременчук, Полтавської області, дата виготовлення 20.10.2012 року, який не відповідає вимогам ДСТУ 4063-2001 за показником «концентрація фактичних смол».
03 січня 2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області прийнята постанова №25, якою за невиконання припису про припинення (заборону) реалізації бензину автомобільного А-92, що не відповідає вимогам нормативних документів, накладено штраф у розмірі 340,00 грн.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року за № 1023-XII спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів.
Повідомленням №1472/14 від 29.10.2012 року та направленням №1472/14/1290 від 15.11.2012 року підтверджується дотримання відповідачем порядку проведення перевірки.
У пункті 1 Порядку відбору у суб'єктів господарювання сфери торгівлі, ресторанного господарства і послуг зразків товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №215 від 02 квітня 1994 року (надалі Порядок №215 від 02.04.1994 року), передбачено, що цим порядком встановлено основні вимоги до відбору у суб'єктів господарювання - підприємств (їх об'єднань), установ, організацій незалежно від форм власності, громадян-підприємців та іноземних юридичних осіб, що здійснюють підприємницьку діяльність на території України у сфері торгівлі, ресторанного господарства і послуг, зразків або проб товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або проведення дослідження (експертизи) у відповідних лабораторіях та інших установах.
Згідно пункту 2 Порядку №215 від 02.04.1994 року відбір зразків товарів проводиться з метою визначення відповідності їх якісних показників вимогам державних і галузевих стандартів, технічних умов та інших нормативних документів, що діють на території України.
Пунктом 3 Порядку №215 від 02.04.1994 року передбачено, що відбір зразків (проб) товарів для перевірки їх якості проводиться службовою особою Держспоживінспекції та її територіальних органів, яка має відповідне посвідчення, у присутності особи, що здійснює продаж товарів (виконує роботу, надає послуги), та у разі можливості представника суб'єкта господарювання, що перевіряється, і оформлюється актом відбору зразків (проб) товарів.
За приписами частини 3 пункту 9 Порядку №215 від 02.04.1994 року у разі коли отримано негативний результат дослідження відібраних зразків товарів, службова особа, що їх відбирала, вживає заходів, передбачених законодавством про захист прав споживачів.
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року за № 1023-XII відповідачу надано право давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів.
У відповідності до пункту 4.1.3. Порядку №310 від 07.03.2012 року припинення суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, реалізації та виробництва продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів, додержання яких відповідно до законодавства є обов'язковим, до усунення виявлених недоліків.
При цьому статтею 6 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено обовязок продавця (виробника, виконавця) передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
В силу пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів»у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах повноважень та в порядку, передбаченому Законом України «Про захист прав споживачів». Перевищення меж повноважень позивачем під час проведення перевірки та винесення спірного припису та постанов судом не встановлено. Крім того, розмір стягнення відповідає статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів».
Зазначена постанова була винесена на підставі акту перевірки дотримання законодавства з питань захисту прав споживачів № 001137 від 15.11.2012 року, який був предметом дослідження у даній справі.
У відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Частиною 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.
Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
В силу частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, суд приходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія Партнер» до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про визнання протиправними, скасування припису та постанови відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1