Справа № 804/3628/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2018 року Справа № 804/3628/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтрансінвест» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою суду від 23.05.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
В період травня 2017 року, перебуваючи при цьому на обліку в ДПІ у Деснянському районі м. Києва, позивачем складено та відправлено на реєстрацію 8 податкових накладних, а саме:
- № 2842 від 23.05.2017 р. граничний строк реєстрації якої 15.06.2017 р., натомість зареєстровано 18.01.2018 р. із затримкою у 217 днів;
- № 2843 від 23.05.2017 р. граничний строк реєстрації якої 15.06.2017 р., натомість зареєстровано 18.01.2018 р. із затримкою у 217 днів;
- № 2487 від 31.05.2017 р. граничний строк реєстрації якої 31.05.2018 р., натомість зареєстровано 18.01.2018 р. із затримкою у 232 днів;
- № 2867 від 24.05.2017 р. граничний строк реєстрації якої 15.06.2017 р., натомість зареєстровано 18.01.2018 р. із затримкою у 217 днів;
- № 2711 від 16.05.2017 р. граничний строк реєстрації якої 15.06.2017 р., натомість зареєстровано 18.01.2018 р. із затримкою у 217 днів;
- № 2822 від 22.05.2017 р. граничний строк реєстрації якої 15.06.2016 р., натомість зареєстровано 18.01.2018 р. із затримкою у 217 днів;
- № 2902 від 26.05.2017 р. граничний строк реєстрації якої 15.06.2017 р., натомість зареєстровано 18.01.2018 р. із затримкою у 217 днів.
Реєстрація вищезазначених податкових накладних відбулася вже після зміни місцезнаходження платника податків та надання платником податків заяви про приєднання від 12.01.2018 р. №1 до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 р. №463001. Позивачем не спростовано та не надано жодних обґрунтувань та доказів, що саме слугувало причиною у несвоєчасній реєстрації податкових накладних терміном майже 7 місяців. На підставі викладеного, висновки, викладені у акті перевірки є правомірними та відповідають нормам чинного законодавства, а отже податкове повідомлення-рішення ДФС у Дніпропетровській області №075371204 від 06.04.2018 р. прийнято за наявності законодавчо визначених підстав та у встановленому порядку. Таким чином, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Після зміни місця реєстрації, в листопаді 2016 року позивача було взято на податковий облік до ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві та 25.11.2016 року укладено договір про визнання електронних документів за № 211120161. В січні 2017 року між позивачем та вказаною ДФС було укладено новий договір № 050120171 від 05.01.2017 року.
На момент перевірки та на сьогоднішній день, згідно заяви про приєднання від 12.01.2018 року № 1 до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 463001 та квитанції № 2 про прийняття документу, позивач перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Соборному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
12 лютого 2018 року посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області було проведено камеральну перевірку щодо термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за червень, липень серпень 2016 року та травень 2017 року ТОВ «ТОВ «Промтрансінвест».
За висновками даної перевірки було складено акт про результати камеральної перевірки щодо термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за червень, липень, серпень 2016 року та травень 2017 року ТОВ «ТОВ «Промтрансінвест» від 12.02.2018 року за № 7098/04-36-12-04/38936705.
У висновках акту зазначено, що ТОВ «ТОВ «Промтрансінвест» порушено строки податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:
- п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України, визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватись з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
- п.120-1.1 ст. 120-1 ПКУ, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів па суму ПДВ, застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 6 229, 09 грн.;
- за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ, застосовано штраф в розмірі 20% у сумі 802,64 грн.;
- за затримку реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму ПДВ, застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 14 855, 28 грн. Загальна сума штрафу становить 21 897,01 грн.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Згідно п.п.75.1.1. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до п.86.2. ст.86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
При визначенні обсягу постачання товарів/послуг за звітний (податковий) період платник зобов'язаний враховувати значення терміна «постачання товарів» відповідно до вимог підпункту 14.1.191. пункту 14.1. статті 14 розділу І Кодексу та значення терміна «постачання послуг» відповідно до вимог підпункту 14.1.185. пункту 14.1. статті 14 розділу І Кодексу.
Приписами пп.14.1.185. п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
В свою чергу пп.14.1.191. п.14.1. ст.14 ПК України встановлено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Окрім того, пунктом 6 розділу III Порядку №21 зазначено, що платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України №996-ХІУ від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996).
За змістом частин 1 та 2 статті 9 наведеного Закону №996 - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факті здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання: назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Податкове законодавство також встановлює певні вимоги до платника податку, виконання яких є обов'язком такого платника, адже невиконання встановлених приписів призведе до застосування з боку контролюючого органу певних податкових наслідків.
Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз.2 п.44.1. ст.44 ПК України).
Відповідно до п.185.1. ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Відповідно до ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з п.201.1. ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін.
Згідно з п.201.10. ст.201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1. цієї статті та/або пунктом 192.1. статті 192 ПК України, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16. цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Враховуючи вищенаведені норми права, можливо дійти до висновку, що у податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складених на підставі первинних документів податкових накладних. Тому обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказана в помилковій податковій накладній, не підлягає відображенню в декларації та не приймає участь при визначені об'єкту оподаткування.
Так, 05.01.2017 року між ТОВ «ТОВ «Промтрансінвест» та ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м.Києві було укладено договір про визнання електронних документів №050120171 (надалі - Договір), предметом якого, згідно п.1 розділу 1 Договору, є визнання податкових документів, поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.
Відповідно до п.п.3.1, 3.2. розділу 3 Договору, орган ДФС зобов'язаний забезпечити приймання податкових документів в електронному вигляді платника податків у термін, визначений законодавством для податкових документів в паперовому вигляді, та їх комп'ютерну обробку; забезпечити відправлення квитанцій на електронну адресу платника податків.
Згідно із п.1 розділу 4 Договору, за невиконання або неналежне виконання обов'язків за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Вищезазначений договір, було прийнято ДПІ у Деснянському районі, що підтверджується квитанцією № 2.
Відповідно до п.201. ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Так, позивачем були складені податкові накладні за травень 2017 року та направлені на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.
У період з листопада 2016 р. по січень 2018 р. чинним були договори про визнання електронних документів № 211120161 від 25.11.2016 року, а потім договір № 050120171 від 05.01.2017 року, укладені з ДПІ у Деснянському районі Головного управління ДФС у м.Києві. Тобто, направлені податкові накладні за травень 2017 року підлягали реєстрації саме цією ДФС.
Натомість, вищезазначені накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних про що свідчать квитанції № 1 які частково повернулись на електронну адресу позивача:
-квитанція № 1 від 28 травня 2017 року (податкова накладна від 23.05.2017 року №2842);
-квитанція № 1 від 16 червня 2017 року (податкова накладна від 23.05.2017 року №2843);
-квитанція № 1 від 28травня 2017 року (податкова накладна від 05.05.2017 року №2487);
-квитанція № 1 від 12 червня 2017 року (податкова накладна від 24.05.2017 року №2867);
-квитанція № 1 від 14 червня 2017 року (податкова накладна від 16.05.2017 року №2711);
-квитанція № 1 від 28травня 2017 року (податкова накладна від 22.05.2017 року №2822);
-квитанція № 1 від 14 червня 2017 року (податкова накладна від 26.05.2017 року №2902).
З огляду на те, що позивач належним чином проводив реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням встановлених п.201.10. ст.201 граничних строків, відмова ДПІ у Деснянському районі м.Києва у прийнятті направлених до нього позивачем податкових накладних в період за травень 2017 року, є безпідставними, а даний період, на який вказує відповідач як на підставу нарахування штрафних санкцій, позивачем не порушений, оскільки податкові накладні реєструвались у встановлений законом строк.
У вищевказаних квитанціях причина не прийняття накладних була вказана: можливо, припинено дію Договору про визнання електронної звітності.
Що стосується інших накладних на які відповідачем були нараховані суми штрафних санкцій, то відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З огляду на те, що квитанції про прийняття або неприйняття реєстрації податкової накладної не направлялись позивачу, останній вважав, що такі податкові накладні прийняті ДПІ у Деснянському районі м.Києва.
З квитанцій, які частково повернулись позивачу, останній дізнався про те, що ДПІ у Деснянському районі м.Києва розірвало договір в односторонньому порядку.
Відповідно до п.4 розділу 7 Договору, орган ДФС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.
Так, позивач виконував усі зазначені у Договорі обов'язки та не змінював місце реєстрації на дату реєстрації податкових накладних.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 1 762 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1769 від 03 травня 2018 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1 762 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.