Справа № 804/3441/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2018-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2018 року Справа № 804/3441/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С. розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ-СЕРВІС ЛТД» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Ухвалою суду від 16.05.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
В поданій відповіді на відзив позивач зазначив, що податкову накладну від 24.04.2017 року №63 не прийнято у зв'язку з виявленою помилкою: "Документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі (131 533,33) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (105 163,71) продавця. Таким чином, сума ліміту ПДВ була поповнена пізніше, ніж інформація про її поповнення надійшла до платника, що виключає його вину в тому, що податкова накладна не була зареєстрована вчасно, а тому позивач просив суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
Судом встановлено, що посадовою особою відділу адміністрування ПДВ території обслуговування Лівобережної ОДПІ м.Дніпра управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 19-1.1.1. пункту 19-1.1. статті 19-1, підпункту 20.1.4. пункту 20.1. статті 20 розділу І Податкового кодексу України, у порядку підпункту 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 та статті 76 глави 8 розділу II Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «СТІЛ-СЕРВІС ЛТД» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/рахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за квітень 2017 року зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних в травні 2017 року.
Перевіркою ТОВ «СТІЛ-СЕРВІС ЛТД» встановлено порушення пункту 201.10. статті 201 розділу V Податкового кодексу України суб'єктом господарювання порушено граничні строки реєстрації по податковій накладній №63 від 24.04.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних складеної за квітень 2017 року на загальну суму податку на додану вартість 131 533,33 грн., з порушенням строку реєстрації на 1 календарний день.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Згідно п.п.75.1.1. п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов'язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до п.86.2. ст.86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
При визначенні обсягу постачання товарів/послуг за звітний (податковий) період платник зобов'язаний враховувати значення терміна «постачання товарів» відповідно до вимог підпункту 14.1.191. пункту 14.1. статті 14 розділу І Кодексу та значення терміна «постачання послуг» відповідно до вимог підпункту 14.1.185. пункту 14.1. статті 14 розділу І Кодексу.
Приписами пп.14.1.185. п.14.1. ст.14 ПК України визначено, що постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об'єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об'єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
В свою чергу пп.14.1.191. п.14.1. ст.14 ПК України встановлено, що постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.
Окрім того, пунктом 6 розділу III Порядку №21 зазначено, що платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Так, правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України №996-ХІУ від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996).
За змістом частин 1 та 2 статті 9 наведеного Закону №996 - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факті здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання: назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Податкове законодавство також встановлює певні вимоги до платника податку, виконання яких є обов'язком такого платника, адже невиконання встановлених приписів призведе до застосування з боку контролюючого органу певних податкових наслідків.
Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абз.2 п.44.1. ст.44 ПК України).
Відповідно до п.185.1. ст.185 ПК України, об'єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Відповідно до ст.187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно з п.201.1. ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін.
Згідно з п.201.10. ст.201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1. цієї статті та/або пунктом 192.1. статті 192 ПК України, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16. цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Враховуючи вищенаведені норми права, можливо дійти до висновку, що у податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складених на підставі первинних документів податкових накладних. Тому обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказана в помилковій податковій накладній, не підлягає відображенню в декларації та не приймає участь при визначені об'єкту оподаткування.
Так, ТОВ «СТІЛ-СЕРВІС ЛТД» 24 квітня 2017 року виписано податкову накладну №63 для ТОВ «МОНТАЖНИК-К» згідно з договором від 27.01.2016 року №27.01-16 на суму 789 200 грн., ут.ч. ПДВ 131 533,33 грн.
Відповідно до вимог абзацу 10 пункту 201.10. статті 201 ПК України останнім днем реєстрації податкової накладної №63 від 24.04.2017 року є 15.05.2017 року.
У пункті 2001.4 статті 2001 ПК України передбачено, що на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти, зокрема, з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3. статті 200-1 Податкового кодексу України.
Згідно з абзацами 13, 14 пункту 201.10. статті 201 ПК України якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов'язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Так, відповідно до пункту 12 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. №569 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок №569), якщо сума, обчислена відповідно до пункту 9 цього Порядку, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній, яку платник податку повинен зареєструвати в Реєстрі, такий платник перераховує необхідну суму коштів з поточного рахунка на електронний рахунок (в тому числі на додаткові електронні рахунки) (пункт 12 Порядку). На електронні рахунки (в тому числі додаткові електронні рахунки) не можуть перераховуватися кошти із спеціальних рахунків.
Для того, щоб визначити достатню суму податкового ліміту на рахунку, податковий агент повинен здійснити запит та отримати витяг щодо суми податку на додану вартість з системи електронного адміністрування ПДВ.
ТОВ «СТІЛ-СЕРВІС ЛТД», розраховувало на наявність необхідної суми - 131 533,33 грн. на рахунку для реєстрації податкової накладної. За даними контрагентів, які зареєстрували податкові накладні на необхідну суму, згідно квитанцій №1 (продавець ТОВ «Кінг Фуд») та квитанції №1 (продавець ТОВ «Люкс Метал»), зареєстрували о 22:06 год. та 22:16 год. Натомість згідно витягів №155409, 155413, 155415, 155431, 155420 від 15.05.2017 року, протягом 22:16 год. по 23:57 год. Суми із зареєстрованих накладних на рахунок ТОВ «СТІЛ-СЕРВІС ЛТД» не були зараховані вчасно, саме через затримку у системі електронного адміністрування ПДВ.
ТОВ «Стіл-Сервіс ЛТД» з метою реєстрації податкової накладної від 24.04.2017 року №63 15.05.2017 року надіслано її до податкового органу засобами телекомунікаційного зв'язку. Зазначену накладну 15.05.2017 року о 16:54:20 год. доставлено до центрального рівня ДФС України. Цього ж дня було отримано від податкового органу квитанцію №1 в електронній формі, згідно з якою податкову накладну від 24.04.2017 року №63 не прийнято у зв'язку з виявленою помилкою: «Документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі - 131 533,33 грн. не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ - 93 163,71 грн. продавця».
Позивачем 15.05.2017 року повторно надіслано до податкового органу засобами телекомунікаційного зв'язку податкову накладну від 24.04.2017 року №63, яка 15.05.2017 р. о 22:13:39 год. доставлена до центрального рівня ДФС України. Квитанція №1 в електронній формі, згідно з якою податкову накладну від 24.04.2017 року №63 не прийнято у зв'язку з виявленою помилкою: «Документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі - 131533,33 грн. не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ - 105 163,71 грн. продавця».
Позивачем 15.05.2017 року в черговий раз надіслано до податкового органу засобами телекомунікаційного зв'язку податкову накладну від 24.04.2017 року №63, яка 16.05.2017 р. о 00:03:28 год. доставлена до центрального рівня ДФЄ. Квитанція №1 в електронній формі, згідно з якою податкову накладну від 24.04.2017 року №63 було прийнято 16.05.2017 року о 10:14 год.
Відповідно до підпункту 4 пункту 9 Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246, причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3. статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних - та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015 р.).
Так, позивачем 15.05.2017 року були перерахуванні кошти на електронний рахунок з поточного рахунку, на який кошти надходять від контрагентів за отриману продукцію. Податковий орган відмовляв у прийнятті податкової декларації при своєчасному поповненні позивачем електронного рахунку. Дані дії вказують на несвоєчасне збільшення реєстраційного ліміту позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника коштів з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства, отже реєстрація 16.05.2017 року у ДФС України податкової накладної від 24.04.2017 року №63 здійснена не з вини платника податків.
Таким чином, сума ліміту ПДВ була поповнена пізніше, ніж інформація про її поповнення надійшла до платника, що виключає його вину в тому, що податкова накладна не була зареєстрована вчасно.
Отже, посилання податкового органу на п.201.10. ст.201 ПК України щодо зобов'язання перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в даному випадку не можуть бути враховані під час винесення рішення, оскільки платник правомірно розраховував на надходження податкового ліміту на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість від постачальників.
Відповідно до п.109.1. статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 1 762 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 3898 від 10.05.2018 року.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 1 762 грн. підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя Кучма К.С.