Справа № 826/4848/18
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2018-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4848/18 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Земляної Г.В., Мельничука В.П., при секретарі - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання бездіяльності Кабінету Міністрів України протиправною та зобов'язання відповідача нарахувати йому відповідні кошти та виплатити компенсаційні кошти на поховання ОСОБА_3 у розмірі 447,00 грн. Також позивач просив стягнути з Кабінету Міністрів України на його користь грошові кошти для відшкодування шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю відповідача у розмірі 3% річних - 59,40 грн., інфляційних втрат - 610,87 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі облікової ставки НБУ - 317,99 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є спадкоємцем вкладу у розмірі 3 210 грн. 25 коп., що знаходиться на рахунку відкритому у ПАТ «Державний ощадний Банк України» на ім'я ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» має право на отримання частини проіндексованого вкладу для організації похорону, однак відповідач не виконує вимог указаного Закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2018 року позовну заяву повернено позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник посилається на те, що Кабінет Міністрів України не виконує Закони України, а очікування з 2014 р. прийняття Законів України про Державний бюджет призвело до пропуску строку звернення до суду.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів поважності пропуску строку для звернення до суду із цим позовом, вказавши інші, аніж наведені у доданій до позову заяві, обставини поважності пропуску такого строку.

На виконання вказаної ухвали ОСОБА_2 04.05.2018 р. подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У заяві позивач вказував на такі підстави поважності пропуску строку:

- хвороба та інвалідність, починаючи з 2005 року, проходження підтримуючого лікування у 2010, 2012, 2013, 2016 роках;

- листування з Кабінетом Міністрів України і Ощадбанком щодо невиплати компенсації, зокрема, відповідь на лист від 26.06.2017 року було отримано 01.09.2017 року від Ощадбанку;

- сподівання позивача на те, що з прийняттям Закону України «Про Державний бюджет на 2013 рік», внесенням до нього змін будуть передбачені в бюджеті кошти на виплату йому компенсації;

- не отримання відповіді на звернення до Прем'єр-міністра України Яценюка А.П.;

- необхідністю звернення до Центру надання безоплатної правової допомоги; отриманням 29.01.2018 правового висновку і необхідністю внесення позивачем власних правок до отриманих ним письмових варіантів позовів.

Вважаючи зазначені причини поважними, позивач просив поновити строк звернення до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2018 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Постановляючи названу ухвалу, суд прийшов до висновку про неповажність наведених заявником причин і недоведеністю ним об'єктивної неможливості своєчасного звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов'язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106,161 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно із п. 1 частини четвертої ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» від 21 листопада 1996 р. № 537/96-ВР у разі смерті вкладника спадкоємні або інші особи, представники місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або громадських організацій, які взяли на себе організацію похорону, можуть за умови пред'явлення ощадної книжки або страхового свідоцтва вкладника та свідоцтва про його смерть одержати в установах Ощадного банку України та колишнього Укрдержстраху за місцезнаходженням вкладу або страхового внеску частину проіндексованого вкладу чи страхового внеску для організації похорону та проведення необхідних відповідно до національних традицій поминально-ритуальних заходів, розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України, але не менше розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом.

Із матеріалів справи вбачається, що спір стосується нарахування і виплати позивачу компенсаційних коштів на поховання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте позивач звернувся до суду лише 04 травня 2018 р., тобто з пропущенням встановленого частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку для звернення до адміністративного суду.

Та обставина, що позивач протягом 2014, 2015 та 2017 років звертався до Кабінету Міністрів України і Ощадбанку з питання отримання компенсаційних коштів на поховання не перериває та не зупиняє строків звернення до суду, який повинен обчислюватись з часу фактичного порушення прав та інтересів позивача.

Крім того, як позивач сам зазначає, про вчинення протиправних, на його думку, дій Кабінету Міністрів України йому вперше стало відомо з листа Міністерства фінансів України від 22.09.2015 року №31-14040-12/23-2531/2232. Надалі про спірні обставини позивачу також повідомлено листом цього ж Міністерства від 16.06.2017 №14040-12/23-2533/1934.

Суд обґрунтовано відхилив посилання позивача на те, що останній перебував на лікуванні, оскільки подані довідки не підтверджуються поважності причини такого тривалого пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Не можна визнати в якості поважної підстави і очікування позивачем змін у законодавстві України.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 24 липня 2018 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя Г.В.Земляна

суддя В.П.Мельничук