Справа № 809/939/18
Суддя: Грицюк П.П.
Дата ухвалення: 2018-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2018 р. справа № 809/939/18
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грицюка П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 504-5502 від 26.12.2017 року та № 508-5502 від 08.02.2018 року, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 504-5502 від 26.12.2017 року та № 508-5502 від 08.02.2018 року.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.06.2018 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 1-2).
Позивач правом подання відповіді на відзив на позовну заяву, протягом строків встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження від 04.06.2018 року не скористався.
Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статей 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши подані докази і письмові пояснення, викладені у відзиві, встановив наступне.
Рішенням від 13.04.2018 року розглянуто скаргу ОСОБА_1 на податкові повідомлення - рішення за №504-5502 від 26.12.2017 року та № 508-5502 від 08.02.2018 року, яким оскаржені в адміністративному порядку, рішення залишено без змін, а скаргу залишено без задоволення. В рішенні ГУ ДФС в Івано-Франківській області зазначило, що податковим органом проведено нарахування суми земельного податку за 2016, 2017 роки та винесені ОСОБА_1 податкові повідомлення рішення № від 04.07.2016 року, за 2016 рік на суму 13881,95 грн, та № 2 від 02.08.2017 року, за 2017 рік на суму 29429,74 грн. Разом з тим, Хриплинською сільською радою листами від 11.12.2017 року № 536/02.2-27 та від 11.01.2018 року № 536/02.2-27/1 надано Витяги з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, видані відділом Держгеокадастру (листи від 23.05.2016 № 18-28-0.4-100/2-16 та від 11.04.2017 № 187/86-17). На підставі зазначеної інформації та керуючись нормами п. 286.5 с. 286 Податкового кодексу України здійснено перерахунок земельного податку за 2016-2017 року та винесено нові податкові повідомлення - рішення від 08.02.2018 № 508-5502 та від 26.12.2017 № 504-5502. При цьому, податкові повідомлення рішення № від 04.07.2016 року та № 2 від 02.08.2017 року вважаються відкликаними (скасовано) про, що було повідомлено ОСОБА_1 листами від 29.12.2017 № 8553/10/09-19-55-02-23 та від 12.02.2018 № 1355/10/09-19-55-02-23 (а.с. 10).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями за № 504-5502 від 26.12.2017 року та № 508-5502 від 08.02.2018 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно статті 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1). До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3).

Згідно підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4).

Стаття 265 Податкового кодексу України визначає склад податку на майно.

У відповідності до підпункту 265.1.3 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з плати за землю.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю обовязковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 даного Кодексу земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Визначення платників земельного податку, база оподаткування та порядок справляння земельного податку, встановлено статтями 269-283 ПК України.

Так, пунктом 269.1 статті 269 ПК України передбачено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Обєктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності (пунктом 270.1 статті 270 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 271.1 статті 271 ПК України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Відповідно до пункту 271.2 статті 271 ПК України, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно пункту 274.1. статті 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України передбачено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

У відповідності до підпункту 54.3.3. пункту 54.3. статті 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 58.1. статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобовязання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 2.8000 га, розташована за адресою: вул. Тисменицька, 9, с. Хриплин, Івано-Франківська міська рада, кадастровий номер земельної ділянки :18:003:0198, перебуває у власності позивача, що підтверджується актом про право власності на земельну ділянку № 289787. Таким чином, ОСОБА_1 у відповідності до пункту 269.1 статті 269 ПК України, є платником земельного податку.

Щодо податкового повідомлення рішення за № 508-5502 від 08.02.2018 року, суд зазначає наступне.

12.02.2018 року ГУ ДФС в Івано-Франківській області повідомило позивача про винесення нового податкового повідомлення - рішення за № 508-5502 від 08.02.2018 року, за платежем земельний податок на суму 33317,20 грн. У даному листі відповідач посилається на лист Хриплинської сільської ради від 11.01.2018 року № 536/02.2-27/1, Витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки на 2016 рік, яка перебуває у власності ОСОБА_1, виданого відділом Держгеокадастру від 23.05.2016 року № 18-28-0.4-1001/2-16.

Судом досліджено Витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки на 2016 рік, яка перебуває у власності ОСОБА_1, виданого відділом Держгеокадастру від 23.05.2016 року № 18-28-0.4-1001/2-16 та встановлено, що по суті відділом Держгеокадастру у м. Івано-Франківську 23.05.2016 року за № 18-28-0.4-1001/2-16 розглянуто лист за № 204/02.2-27 від 25.04.2016 року, на який надано інформацію, що нормативно грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки ФОП ОСОБА_1, розташованої по вул. Тисменицька, 9, (землі промисловості), на 2016 рік орієнтовно становить - 118,99 грн. (а.с. 44).

При цьому, слід зазначити, що відповідно до п.п 271.1.1. п. 271.1. ст. 271 ПК України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Таким чином, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області здійснено перерахунок земельного податку за 2016 на підставі листа відділу Держгеокадастру від 23.05.2016 року № 18-28-0.4-1001/2-16, який не може бути підставою, тобто базою для оподаткування, для нарахування земельного податку, оскільки, він не є нормативно грошовою оцінкою земельної ділянки, та відповідно дані відображені у такому листі не є даними державного земельного кадастру.

Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи наявний Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2016 рік від 02.07.2016 року № 0238/03-05, місцезнаходження земельної ділянки вул. Тисменицька, 9, с. Хриплин, власник ФОП ОСОБА_1, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1388196,33 грн (а.с. 16) та рішення Хриплинської сільської ради від 10.07.2015 року № 2-292 015, яким встановлено ставку земельного податку в розмірі 1 % від їх нормативно грошової оцінки (а.с. 41).

Враховуючи вищевикладене та положення ПК України, розмір земельного податку за 2016 рік ОСОБА_1 становить: 1388196,33 грн (нормативно грошова оцінка) * 1% (ставка податку, згідно рішення сільської ради № 2-29/2015 від 10.07.2015 року) = 13881,95 грн.

З огляду на наведене, суд вважає, що винесене ГУ ДФС в Івано-Франківській області податкове повідомлення-рішення № 508-5502 від 08.02.2018 року, яким нараховано позивачу 33317,20 грн земельного податку за 2016 рік на підставі листа від 23.05.2016 року № 18-280.4-1001/2-16, є протиправним.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 26 грудня 2017 року № 504-5502, суд встановив наступне.

В матеріалах справи міститься Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 2017 рік, згідно змісту якого земельна ділянка площею 28000 м.кв., яка знаходиться за адресою: вул. Тисменицька, 9, с. Хриплин, кадастровий номер :18:003:01998, середня вартість квадратного метра складає 126,10 грн, а нормативна грошова оцінка земельної ділянки 3530826,94 грн (а.с. 45).

Відповідно до ПК України, керуючись ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Хриплинська сільська рада винесла рішення № 4-7/2016 від 08.07.2016 року, яким визначено ставку земельного податку за земельні ділянки на 2017 рік, які перебувають у власності та користуванні юридичних та фізичних осіб, у розмірі 2 % від їх нормативно грошової оцінки. Рішення набирає чинності з 01.01.2017 року (а.с. 46).

Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області податковим повідомленням рішенням № 504-5502 від 26.12.2017 року, визначено ОСОБА_1 суму податкового зобовязання за платежем земельний податок, податковий період 2017 рік, на суму 70616,00 грн (а.с. 21).

Судом встановлено, що відповідач здійснив нарахування ОСОБА_1 податкового зобовязання із земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 70616,00 грн, а саме: 3530826,94 грн (нормативно грошова оцінка) * 2% (ставка податку, згідно рішення сільської ради № 4-7/2016 від 08.07.2016 року) = 70616,53 грн.

Таким чином, з врахуванням викладеного, а зокрема того, що позивач є землекористувачем земельної ділянки площею 2.8000 га (для обслуговування виробничої бази за адресою: вул. Тисменицька, 9, с. Хриплин), тобто ділянки нормативну грошову оцінку якої проведено у розмірі 3530826,94 грн, і рішення щодо такої оцінки у встановленому законом порядку не скасовано, на думку суду відповідач визначаючи позивачу податкове зобов'язання із земельного податку з фізичних осіб за 2017 рік в розмірі 70616,00 грн із застосуванням ставок, діяв відповідно до норм ПК України, а тому підстав для скасування податкового повідомлення - рішення від 26 грудня 2017 року № 504-5502 у суду немає.

При цьому, слід зазначити, що викладені в адміністративному позові посилання позивача про те, що податкове повідомлення рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання, у тому випадку коли прийнято контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення, а оскільки відповідачем рішення про скасування податкового повідомлення рішення не виносилось то податкові повідомлення - рішення не можуть вважатися відкликаними, суд не бере до уваги з наступних підстав.

Порядок відкликання податкового повідомлення-рішення регламентується Кодексом, а також Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204.

Податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо, зокрема, контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов'язання або податкову вимогу.

У цьому випадку податкове повідомлення-рішення вважається відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги (п. 60.3 ст. 60 Кодексу).

Суд констатує, що відповідач листами від 29.12.2017 року та 12.02.2018 року повідомив позивача про те, що попередні податкові повідомлення - рішення № від 04.07.2016 року та № 2 від 02.08.2017 року вважаються скасованими (відкликаними).

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов'язок платника податків сплатити суму грошового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання вказаного адміністративного позову майнового характеру у розмірі 1411,00 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 31.05.2018 року.

При цьому, судом з двох заявлених позовних вимог майнового характеру задоволено одну, а тому сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 705,50 грн підлягає стягненню на користь позивача з Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за № 508-5502 від 08.02.2018 року Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, яким визначено суму грошового зобовязання ОСОБА_1, за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 33317,20 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), сплачений судовий збір в розмірі 705 (сімсот пять) гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ОСОБА_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1;

Головне управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, (), місцезнаходження: вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018.

Суддя /підпис/ ОСОБА_2