Справа № 576/1497/17
Суддя: Колодяжний А. О.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 576/1497/17
Провадження № 2-а/576/1/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

15.08.2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов мотивує тим, що з 01.03.1998 року вона здобула право на отримання пенсії за віком та до 01.02.2015 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Камянобродського району м. Луганська. З 01.02.2015 року вона була поставлена на облік до Управління Пенсійного фонду України Київського району міста Харкова. Саме з цього часу та до червня 2016 року їй Пенсійний фонд України нараховував пенсійне забезпечення та перераховував належні до виплати суми на картковий рахунок, що був відкритий на її імя в ПАТ КБ «ПриватБанк». Розмір її щомісячної пенсії складає 1360 грн. і, відповідно, зазначена сума 10 числа кожного місяця перераховувалась на зазначений рахунок. Однак, у липні 2016 року на її картковий рахунок не була зарахована щомісячна пенсія. А 30.05.2017 року позивач переїхала на постійне місце проживання з м. Харкова до м. Глухова Сумської області, де цього ж дня отримала Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відкрила рахунок у публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», стала на облік у Пенсійному фонді м. Глухова та надала реквізити вказаного карткового рахунку. Крім того, позивач написала заяву до Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про виплату їй пенсії та заборгованості по виплаті пенсії, оскільки на даний час виплата пенсії їй здійснюється тільки з 30.05.2017 року. Заборгованість по виплаті пенсії з липня 2016 року по травень 2017 року їй не виплачується. 18.07.2018 року позивачем була подана заява до Глухівського об'єднаного управління ПФУ Сумської області із проханням погасити заборгованість по виплаті пенсії. Однак, листом від 01.08.2018 року відповідач відмовив їй у виплаті заборгованості, мотивуючи відмову відсутністю для цього законодавчих підстав.

За вказаних обставин позивач просить зобовязати відповідача виплатити їй заборгованість з виплати пенсії за період з липня 2016 року по травень 2017 року негайно після проголошення судового рішення, а також утриматися від подальшого призупинення виплати пенсії.

Представник відповідача подала до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову у звязку з його необґрунтованістю, а справу розглянути за її участі.

15 грудня 2017 року набули чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) згідно ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-19, відповідно до яких КАС України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 10 ст. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тому, відповідно до положень ст. 263 КАС України суд вважає необхідним розглянути дану справу за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

13.06.2018 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому вона просить суд відмовити у задоволенні позову у звязку з його необґрунтованістю, а справу розглянути за її участі.

26.06.2018 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній вважає доводи, викладені представником позивача у відзиві безпідставними, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, а справу просить розглядати за його присутності. Крім того, просить суд при розгляді справи врахувати рішення Верховного Суду від 03 травня 2018 року «У зразковій справі про припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеній особі».

02.07.2018 року від представника відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вона вважає, що застосування у даній справі вказаного рішення Верховного Суду України є необґрунтованими, так як наявні спірні правовідносини не містять ознак типової справи.

Незважаючи на подання сторонами заяв, про розгляд справи за їх участю, суд ухвалив розглянути дану справу без повідомлення сторін, керуючись положеннями п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що з 01.03.1998 року позивач здобула право на отримання пенсії за віком та до 01.02.2015 року перебувала на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Камянобродського району м. Луганська. Також встановлено, що з 01.02.2015 року вона була поставлена на облік до Управління Пенсійного фонду України Київського району міста Харкова. Саме з цього часу та до червня 2016 року їй Пенсійний Фонд України нараховував пенсійне забезпечення та перераховував належні до виплати суми на картковий рахунок, що був відкритий на її імя в ПАТ КБ «ПриватБанк». Розмір її щомісячної пенсії складає 1360 грн. і, відповідно, зазначена сума 10 числа кожного місяця перераховувалась на зазначений рахунок. У липні 2016 року на картковий рахунок позивача не була зарахована щомісячна пенсія. Крім того, встановлено, що 30.05.2017 року позивач переїхала на постійне місце проживання з м. Харкова до м. Глухова Сумської області, де цього ж дня отримала Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, відкрила рахунок у публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», стала на облік у Пенсійному фонді м. Глухова та надала реквізити вказаного карткового рахунку. Також позивач написала заяву до Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про виплату їй пенсії та заборгованості по виплаті пенсії, оскільки на даний час виплата пенсії їй здійснюється тільки з 30.05.2017 року. Вважаючи, що відповідач грубо порушив її права, 18.07.2018 року позивачем була подана заява до Глухівського об'єднаного управління ПФУ Сумської області із проханням погасити заборгованість по виплаті пенсії. Однак, листом від 01.08.2018 року відповідач відмовив їй у виплаті заборгованості, мотивуючи відмову відсутністю для цього законодавчих підстав.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Конституції України, Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) та Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII).

Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи міститься у ст. 1 Закону № 1706-VII, який набрав чинності 22 листопада 2014 року.

Це визначення має описовий характер та охоплює три види конституційно-правового статусу людини (громадянин України, іноземець та особа без громадянства). З огляду на визначення, внутрішньо переміщена особа це особа, яка:

- перебуває на території України на законних підставах;

- має право на постійне проживання в Україні;

- була змушена залишити або покинути своє місце проживання в результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Отже, спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи не збігається та не може підміняти собою жоден із закріплених у Конституції України конституційно-правових статусів особи, та не є окремим конституційно-правовим статусом особи.

Проте реєстрація особи як внутрішньо переміщеної надає можливість державним органам врахувати її особливі потреби. Серед таких особливих потреб доступ до належного житла та правової допомоги, доступ до спеціальних державних програм, зокрема адресних програм для внутрішньо переміщених осіб, тощо.

Таким чином, статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або «інші права», як це зазначено у ст. 9 Закону № 1706-VII), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 Закону № 1058-IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення, питання щодо припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення) не можуть регулюватися підзаконними актами.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обовязку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеними у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що за період з липня 2016 року по травень 2017 року пенсія позивачу органами Пенсійного фонду України не виплачувалася, хоча рішення про припинення її виплати вказаними органами не приймалося.

Натомість, з листа Київського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова вбачається, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 року, виплата пенсій за рахунок Пенсійного фонду України, починаючи з 01.07.2016 року, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Також зазначено, що спеціалістом управління в телефонному режимі було поінформовано пенсіонерів з числа внутрішньо переміщених осіб про необхідність відкриття поточних рахунків в установах вказаного банку та надання до управління відповідних заяв. Оскільки позивач ОСОБА_1 таку заяву до управління не надала, то їй з 01.07.2018 року виплату пенсії було призупинено.

Відповідно до протоколу засідання Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління соціального захисту населення Глухівської міської ради (далі Комісія Глухівської міської ради) від 31.05.2017 № 27 було прийнято рішення відновити позивачу виплату пенсій внутрішньо переміщеній особі з моменту її припинення. Однак, засіданням Комісії Глухівської міської ради від 12.07.2017 № 30 було прийнято рішення про скасування рішення Комісії Глухівської міської ради від 31.05.2017 № 27 в частині відновлення пенсії ОСОБА_1 з моменту припинення і поновити з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи в управлінні соціального захисту населення Глухівської міської ради, а саме з 30.05.2017, у звязку з порушенням останньою п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону №1706.

Частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду.

Так виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 року встановлено, що призначення та продовження виплати пенсі (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Такі виплати можуть здійснюватися за бажанням особи з доставкою додому, з компенсацією витрат за надання таких послуг, передбачених укладеним відповідно до пункту 3 цієї постанови тристороннім договором;

починаючи з 01 липня 2016 року виплата соціальних виплат за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, що призначені внутрішньо переміщеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Таким чином, на час звернення позивача із даним позовом вищенаведеною постановою Кабінету Міністрів України був чітко визначений порядок виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам такі виплати здійснюються через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

При цьому, можливість одержання пенсії на особові рахунки, відкриті в інших банківських установах, не передбачена.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що позивач, зважаючи на свій похилий вік, була в індивідуальному порядку своєчасно поінформована органами Пенсійного фонду України про необхідність відкриття рахунку в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Водночас суд зазначає, що повернення до покинутого місяця постійного проживання на непідконтрольній Україні території та відсутність пенсіонера за місцем проживання не є передбаченою Законом підставою для припинення виплати пенсії. У цьому випадку наявність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи потребує від пенсіонера на відміну від інших громадян України здійснення додаткових дій, не передбачених законами щодо пенсійного забезпечення, зокрема ідентифікація особи, надання заяви про поновлення виплати пенсії, яка була припинена органом Пенсійного фонду без законних на те підстав.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача про пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд вважає таку позицію необґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до норм частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 01.08.2017 року відмовив відповідачу у виплаті заборгованості по пенсії, а адміністративний позов представник позивача надав до суду 15 серпня 2018 року, тобто позов поданий в межах шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст.122 КАС України.

Також з матеріалів справи вбачається, що з 30.05.2017 року відповідач знаходиться на обліку Глухівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області і саме з цього часу їй відновлено виплату пенсії. А отже, вимоги позивача щодо зобовязання відповідача в подальшому утримуватися від призупинення виплати пенсії є необґрунтованими, оскільки у відповідності до положень ч. 2 ст. 5 КАС України суд здійснює захист вже порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка до нього звернулася, а не прав, свобод чи інтересів, що будуть порушені у майбутньому.

За таких обставин суд вважає необхідним позов задовольнити частково та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію за період з 01 липня 2016 року по 30 травня 2017 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 242, 243, 245, 246 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Глухівське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01 липня 2016 року по 30 травня 2017 року.

У задоволенні решти позовних відмовити за їх необґрунтованістю.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 640 грн. сплаченого по справі судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду через Глухівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя: