Справа № 489/4544/17
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/4544/17
Провадження №2-а/489/54/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії АР №634253 від 24.08.2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., вважає, що постанова є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню, оскільки він рухався 24 серпня 2017 року приблизно зі швидкістю 40 км/год. По вул.. ОСОБА_3 ?, при приближенні до світлофорного обєкту, він проїхав його згідно п. 8.11 ПДР України, водіям, які у разі ввімкнення жовтого сигналу світлофора або підняття регулювальником руки вгору, не можуть зупинити транспортний засіб на місці, передбаченому п. 8.10 цих правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Вважає, що правил дорожнього руху не порушував.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.04.2018 року прийнято справу до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. 178 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву та диск з відео файлом. В своєму відзиві на позов представник відповідача зазначив, що 24.08.2017 року під час патрулювання Заводського району міста Миколаєва інспектором роти № 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_4, було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій керуючи легковим автомобілем «MERCEDES-BENZ CLS 500» з номерним знаком ВЕ2022ВТ по вул. Генерала Карпенка на ділянці дороги, що регулюється за допомогою світлофорного об'єкта здійснив проїзд світлофорного об'єкта на заборонний сигнал світлофору, а саме, жовтий, чим порушив вимоги п. 8.7.3. «г» ПДР України. Після чого Інспектором було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшовши до водія, яким виявився ОСОБА_2 (далі - Позивач), належним чином представився, розяснив суть скоєного адміністративного правопорушення та попросив предявити документи, зазначені в п.п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п.п. 8.7.3 «г» ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивач 24 серпня 2017 року близько 20 год. 20 хв. в м. Миколаєві по вул.. Ген. Карпенка, ? водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом здійснив проїзд світлофорного обєкту на заборонений сигнал світлофору (жовтий) чим порушив п. 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Будь-який учасник дорожнього руху повинен знати і виконувати Правила дорожнього руху. Незнання Правил дорожнього руху не звільняє від відповідальності за їх порушення.

Відповідно до п.п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п.п. 2.3.6) ПДР України, Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Зазначене правило спрямоване на те, щоб водії розраховували процес гальмування перед перехрестям при ввімкненні заборонних сигналів або в місцях, де вони повинні дати дорогу.

Відповідно до п.п. 8.7.3.в) ПДР України, зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. Миготливий зелений сигнал дозволяє рух, проте інформує учасників дорожнього руху про наступне увімкнення заборонного сигналу. Тривалість миготіння зеленого сигналу становить близько 3- 4 секунди, цього має бути достатньо для завершення маневру, пересування через перехрестя і зупинки транспортного засобу без застосування екстреного гальмування перед перехрестям або світлофорним обєктом.

Відповідно до п.п. 16.3 ПДР України, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п.п. 8.7.3.Г) ПДР України, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Жовтий сигнал світлофору так само як і червоний забороняє рух.

Відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофору передбачена санкцією ч. 2 ст. 122 на тягне за собою накладання штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На відеозаписі під назвою «23430009» на 00 хв. 11 с. зафіксовано, як Позивач керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ CLS 500» по вул. Крилова на перехресті з вул. Генерала Карпенка порушує вимоги п.п. 8.10, 16.3 ПДР України, а саме не здійснив зупинку перед дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки» при вмиканні забороняючого рух сигналу світлофору, та здійснив виїзд безпосередньо на перехрестя.

На 01 хв. 38 с. того ж відеозапису зафіксовано, як біля спорткомплексу «Надія» по вул. Генерала Карпенка Позивач керуючи зазначеним транспортним засобом знаходячись на значній відстані від світлофора при ввімкненні зеленого миготливого сигналу світлофора, який протягом 3-4 секунд попереджає про наступну зміну сигналу на забороняючий, не вживає заходів для зниження швидкості, що підтверджується не загоранням задніх стоп- сигналів, які вмикаються під час гальмування, та здійснює проїзд ділянки дороги, що регулюється світлофорним обєктом, на жовтий сигнал світлофору, що забороняє рух. При цьому, позивач повинен був при загоранні зеленого миготливого сигналу світлофору почати зменшувати швидкість, оскільки транспортний засіб під його керування знаходився на значній відстані від світлофору, та здійснити зупинку перед дорожнім знаком 5.62 «місце зупинки» на забороняючий рух жовтий сигнал світлофору, що він не зробив.

На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи, а інспектор поліції при складанні постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв'язку з чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позову про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: м. Миколаїв, вул.. Новозаводська, 1-б.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «26» липня 2018 року.