Справа № 819/899/18
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2018-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/899/18

20 липня 2018 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю: секретаря судового засідання Риндюк В.Т.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Манчука С.Г.

представника відповідача Олексійчука І.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії комісії по розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням пенсій Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та скасувати рішення комісії від 29.12.2017 згідно протоколу №38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії;

- зобов`язати Кременецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити, здійснити нарахування та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 28.11.2017.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.11.2017 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та надав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, довідку архівну з Міністерства оборони про виїзд в зону відчуження та інші документи, які підтверджують перебування у зоні відчуження з 12.09.1986 по 01.11.1986. Зазначає, що відповідач відмовив у задоволенні заяви з тих підстав, що відсутні документи з інформацією про календарні дні роботи у зоні відчуження та населені пункти або об`єкти, де виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Вважаючи відмову відповідача в призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №819/899/18 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 20.06.2018.

Від Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов через канцелярію суду 11.06.2018 відзив на адміністративний позов (аркуш справи 58).

Позивач 14.06.2018 подав відповідь на відзив (аркуш справи 61-63).

У судовому засіданні 20.06.2018 оголошено перерву до 20.07.2018 для витребування доказів.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 має право на зниження пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зазначив, що оскільки подані документи не містять інформацію про календарні дні роботи в зоні відчуження та населені пункти або об`єкти, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому вони не можуть слугувати підставою для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 1962 р. н., згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З огляду на викладене, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 02.02.1993 виданого Тернопільською обласною державною адміністрацією, зі штампом про перереєстрацію від 22.07.1997 (аркуш справи 33).

Відповідно до довідки Шумського районного військового комісаріату від 21.01.1991 року № 21 ОСОБА_1 в період з 12 вересня 1986 року по 01 листопада 1986 року приймав участь в роботах по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і має право на пільги відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС №325 від 31 березня 1990 року (аркуш справи 27).

Згідно з довідкою Шумської фабрики "Вілія" №186/12 від 21.12.1992 позивач був відряджений у 30-кілометрову зону аварії на Чорнобильській АЕС з 12 вересня по 01 листопада 1986 року і отримував заробітну плату у 3,5 кратному розмірі, що відповідає вимогам Постанови Ради Міністрів УРСР №207/7 від 10.06.1986 (аркуш справи 31).

Галузевим державним архівом Міністерства оборони України 03.06.2016 видано архівну довідку №179/1/5202 про те, що в наказі командира військової частини НОМЕР_3 від 12.09.1986 №99 значиться ОСОБА_1 . У переліку військових частин, установ, підприємств і організацій, особовий склад яких приймав участь в роботах по ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС в зоні відчуження, затвердженим Директивою начальника ГШ ЗС України № ДГШ-63 від 14.04.1993, зазначено, що особовий склад в/ч 31434 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків катастрофи на ЧАЕС в зоні відчуження в період з 09 червня 1986 року по 10 листопада 1986 року (аркуш справи 29).

Цим же галузевим архівом Міністерства оборони України 12.04.2017 видано архівну довідку №179/1/3895 про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 призваний Шумським РВК військовий квиток НОМЕР_4 і в складі військової частини 31434 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 12.09.1986 (наказ № 99) по 01.11.1986 (наказ № 151) (аркуш справи 30).

Позивач 28.11.2017 звернувся до Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області з письмовою заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте відповідачем відмовлено позивачу у призначенні такої пенсії у зв`язку з тим, що подані документи не містять інформацію про календарні дні роботи в зоні відчуження та населені пункти або об`єкти, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому вони не можуть слугувати підставою для призначення пенсії за віком ОСОБА_1 1962 р. н., згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яку оформлено протоколом №38 від 29.12.2017 (аркуш справи 16-18).

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, згідно пункту 1 вказаної норми учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів пенсійний вік зменшується на 10 років, а від 1 до 5 календарних днів - на 5 років та за умови стажу роботи не менше 20 років для чоловіків та 15 років для жінок.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи, та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, форма якої затверджена постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року №122.

Відповідно до пункту 2.1 вказаного Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Згідно із частиною третьою статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи регулює Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

З аналізу наведених норм права слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21 листопада 2006 року № 21-1048во06 та від 4 вересня 2015 року № 690/23/15-а.

Верховний Суд підтримав таку позицію у своїй постанові від 27 лютого 2018 року у справі №344/9789/17.

Суд встановив та не заперечується сторонами, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується належним посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках, категорії 2, серії НОМЕР_2 виданого 02.02.1993 Тернопільською облдержадміністрацією та перереєстрованим у відповідності до вимог законодавства України.

Архівна довідка №179/1/5202 Галузевого державного архіву Міністерства оборони України підтверджує те, що позивач приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 09.06.1986 по 10.11.1986 у складі військової частини 31434 (аркуш справи 29).

У військовому квитку НОМЕР_4 міститься запис: що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 12.09.1986 (наказ №99) по 01.11.1986 (наказ №151) (аркуш справи 20-26).

Відповідач вказує на те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", так як документи не містять інформацію про календарні дні роботи у зоні відчуження та населені пункти або об`єкти, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Судом дослідженні всі надані відповідачу документи та встановлено, що позивач був ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках.

Згідно статті 14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою визначені критерії віднесення осіб до певних категорій, для встановлення пільг і компенсацій визначені такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в т.ч.:

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Крім того суд зазначає, що як вбачається із постанови Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, що довідка за формою, затвердженою цією постановою, видається тільки тими установами (організаціями), в складі яких працівник був зайнятий на роботах, що дають право на пільги.

Позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини №31434 і, на момент звернення за призначенням пенсії, зазначену довідку отримати уже було неможливо.

У такому випадку, у разі неможливості подання довідки за формою №122, для підтвердження періоду роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до вищезгаданого Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заяви про призначення пенсії додаються довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи законодавче регулювання спірних правовідносин та перебування позивача у 1986-1987 роках в зоні відчуження, ОСОБА_1 набув права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 5 років. Посвідчення позивача недійсним не визнавалось, його статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

Позивач станом на 28.11.2017 досягнув віку повних 55 років, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта громадянина України (аркуш справи 9-10).

Відтак, на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач мав право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", внаслідок чого порушив гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: вул. В.Чорновола, 2, м. Кременець, Тернопільська область, 47003, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії комісії по розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням пенсій Кременецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та скасувати рішення комісії від 29.12.2017 згідно протоколу №38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Кременецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.11.2017.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 липня 2018 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.