Справа № 489/3301/18
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/3301/18
Провадження №2-а/489/186/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді Румянцевої Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за позовом ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ВР №129846 від 16.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., оскільки відносно нього не складався протокол про адміністративне правопорушення, інспектором поліції при винесенні постанови не розяснено права та обовязки, що перешкодило належним чином організувати його захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не розглянуто його клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості звернутися за правовою допомогою.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2018 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 178 КАС України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву. Так, в письмовому відзиві на адміністративний позов представник відповідача зазначив, що під час патрулювання 16.05.2018 року інспектором роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3 встановлено водій транспортного засобу MAN TGA 26430, номерний знак BE 0350 ВС, з причепом, номерний знак BE 6064 ХО, на 87-му кілометрі автомобільної дороги М-22 «ІІолтава-Олександрія», порушив вимогу дорожнього знаку розділу 33 ПДР України 3.15 «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 30 т. заборонено», а також не пред'явив поліс обовязкового страхування, чим порушив п. 2.4 «а» 11ДР України. Інспектором поліції було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст.. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Інспектор підійшов до водія, ним виявився ОСОБА_2 належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» та п. 2.4 «а» ПДР України. Також водієві було запропоновано надати інспектору для перевірки поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а водій не предявив поліс обовязкового страхування.

Внаслідок цього, 16 травня 2018 року постановою інспектора патрульної поліції роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 425,00 грн.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови серії ВР №129846 від 16.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, 16 травня 2018 року о 10 год. 40 хв. на 87 кілометрі автодороги М-22 «Полтава Олександрія» водій керуючи транспортним засобом порушив вимоги дорожнього знаку 33.3.15 ПДР «Рух транспортних засобів, маса яких перевищує 30 т. заборонено», повна маса транспортного засобу склала 40 т., а також не предявив полісу обовязкового страхування, чим порушив п. 2.4 «а» ПДР., скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.2.1. ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Положеннями ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши всі надані докази в сукупності, суд вважає, що постанова про адміністративне правопорушення повністю не відображає опису обставин, встановлених при розгляді справи та сама по собі не підтверджує факту вчинення правопорушення, а лише вказує на нього.

Приймаючи до уваги те, що у відповідача відсутні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, останнім не доведено правомірності своїх дій, та враховуючи те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 5, 9, 242-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову винесену патрульним роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_3, серії ВР № 129846 від 16 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ЕО 081097, виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській обл.., від 18.01.1996 року.

Відповідач: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, юридична адреса: м. Київ, вул.. А. Богомольця, 10.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «26» липня 2018 року.