Справа № 820/4745/18
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2018-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 липня 2018 р. № 820/4745/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Мурадли А.І.,

за участю:

представника позивача - Тараніної О.В.

представника відповідача - Квартенка О.Р.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скала" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Скала", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області № 1 від 24.04.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки, викладені в Акті перевірки № 1153/20-40-14-11-11/21265317 від 30.03.2018 року є помилковими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, а тому винесене відповідачем на підставі зазначеного Акту перевірки податкові повідомлення - рішення 1 від 24.04.2018 року є таким, що підлягає скасуванню, як протиправне, оскільки ТОВ фірма "Скала" жодним чином не порушувало положень податкового законодавства та законно і обґрунтовано розрахувало свій податковий кредит.

Представник відповідача в письмовому відзиві зазначив, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте на законних підставах та відповідає чинному законодавству.

У судовому засіданні представник позивача підтримав обставини, викладені в позовній заяві та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що фахівцями ГУ ДФС у Харківській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ фірма "Скала" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України по господарським взаємовідносинам з ТОВ "НВФ "ЕКОСТАР МК ЛТД" за жовтень 2015 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), отриманих від вищевказаних контрагентів постачальників, відображення здійснених фінансово-господарських операцій у податковій звітності.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Харківській області складено Акт №1153/20-40-14-11-11/21265317 від 30.03.2018 року.

Згідно висновків вказаного акту перевірки, перевіряючими встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства: п. 198.1, п. 198.3, ст. 198 п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України в результаті чого підприємством завищено податковий кредит за жовтень 2015 року на загальну суму 123 823 грн, що призвело до заниження суми податку на додану вартість за жовтень 2015 року на 123 823 грн.

На підставі висновків вказаного Акту перевірки ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення-рішення № 1 від 24.04.2018 року, яким ТОВ фірма "Скала" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 154 778,75 грн. (у тому числі за податковими зобов'язаннями - 123 823,00 грн, штрафні санкції - 30 955,75 грн.).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно даних Акту перевірки фактичною підставою для відображення в акті порушення підприємством позивача слугував викладений в акті висновок фахівців контролюючого органу про відсутність реальності здійснення господарських операцій між контрагентами.

Так, судом встановлено, що у жовтні 2015 року між ТОВ фірма "СКАЛА" та ТОВ "НВФ "ЕКОСТАР МК ЛТД" було укладено два договори купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до договору №1/02/10 від 02.10.2015 продавець - ТОВ "НВФ "ЕКОСТАР МК ЛТД" зобов'язується передати у власність покупця товарно-матеріальні цінності, зазначені в специфікації до договору, а покупець - ТОВ фірма "СКАЛА" зобов'язується прийняти та оплатити ці ТМЦ. Найменування, кількість та ціна товару були погоджені сторонами у специфікації (додаток № 1 до договору № 1/02/10 від 02.10.2015 року (а.с. 23-25, 26).

На підставі зазначеного договору 07 жовтня 2015 року ТОВ фірма "СКАЛА" придбало у ТОВ "НВФ "ЕКОСТАР МК ЛТД" товарно-матеріальні цінності (витратні матеріали для технічного та сервісного обслуговування обладнання) на загальну суму 736 039,68 грн. (в тому числі ПДВ - 122 673,28 грн.).

На підтвердження господарської операції товариством була складена видаткова накладна №0710-5 від 07.10.2015 року (а.с. 27)

Придбаний товар було доставлено на склад ТОВ фірма "СКАЛА" (адреса: Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Мала Данилівка, вул. Кільцевий шлях, 3) із залученням перевізника - ФОП ОСОБА_3, що підтверджується договором-заявкою на надання транспортних послуг №1/07/10 від 07.10.2015 року (а.с. 29).

Також під час перевірки були досліджені товарно-транспортні накладні №10710 від 07.10.2015року та №10810 від 08.10.2015 року та акт виконаних робіт від 08.10.2015 року, що також містяться в матеріалах справи (а.с. 30, 47, 31)

За результатом здійснення господарської операції ТОВ "НВФ "ЕКОСТАР МК ЛТД" склало та зареєструвало у ЄРПН податкову накладну оформлену відповідно до вимог чинного законодавства №19 від 07.10.2015 на загальну суму 736 039,68 грн. (в тому числі ПДВ - 122 673,28 грн.), на підставі якої відповідно до норм чинного законодавства ТОВ фірма "СКАЛА" включило зазначену суму до власного податкового кредиту (а.с. 28, зворотній бік).

На підтвердження подальшого використання ТМЦ у власній господарській діяльності, позивачем до суду надано акт приймання-передачі виконаних робіт № 3 від 30.10.2015 року, відповідно до якого судом встановлено використання придбаних у ТОВ "НВФ "ЕКОСТАР МК ЛТД" ТМЦ та калькуляції до акту приймання-передачі виконаних робіт № 3 від 30.10.2015 року (а.с. 41-44, 45,46).

Доставка матеріалів зі складу Товариства на об'єкт контрагента здійснювалася згідно накладної на внутрішнє переміщення №1/08/10 від 08.10.2015 року, що міститься в матеріалах справи (а.с. 49-50).

Також, відповідно до договору №1/05/10 від 05.10.2015, наданого до суду,продавець ТОВ "НВФ "ЕКОСТАР МК ЛТД" зобов'язується передати у власність покупця товарно-матеріальні цінності, зазначені в специфікації до договору, а покупець - ТОВ фірма "СКАЛА" зобов'язується прийняти та оплатити ці ТМЦ. Найменування, кількість та ціна товару були погоджені сторонами у специфікації (а.с. 32-34, 35).

На підставі зазначеного договору 12 жовтня 2015 року ТОВ фірма "СКАЛА" придбало у ТОВ "НВФ "ЕКОСТАР МК ЛТД" товарно-матеріальні цінності (витратні матеріали для технічного та сервісного обслуговування обладнання) на суму 6 897,05 грн. (в тому числі ПДВ - 1 149,51 грн.).

На підтвердження господарської операції була складена видаткова накладна №121024 від 12.10.15 року (а.с. 36).

Придбаний товар було доставлено на склад ТОВ фірма "СКАЛА" (адреса: Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Мала Данилівка, вул. Кільцевий шлях, 3) із залученням перевізника - ФОП ОСОБА_3, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором-заявкою на надання транспортних послуг №1/09/10 від 09.10.2015 року (а.с. 38).

На підтвердження перевезення ТМЦ, було складено товарно-транспортні накладні №11210 від 12.10.2015 року та №21210 від 12.10.2015 року та акт виконаних робіт від 12.10.2015 року (а.с. 40,55,39).

За результатом здійснення господарської операції ТОВ "ЕКОСТАР МК ЛТД" склало та зареєструвало у ЄРПН податкову накладну, оформлена відповідно до вимог чинного законодавства, № 69 від 12.10.2015 на суму 6 897,05 грн. (в тому числі ПДВ - 1 149,51 грн.), на підставі якої товариство включило зазначену суму до власного податкового кредиту (а.с. 37).

На підтвердження подальшого використання ТМЦ, отриманих за договором № 1/05/10 від 05.10.2015 року, позивачем до суду надано акт приймання-передачі виконаних робіт № б/н від 31.10.2015 року та акт проведення робіт з сервісного обслуговування б/н від 31.10.2015 року (а.с. 51-52, 53-54).

Доставка матеріалів зі складу Товариства на об'єкт контрагента здійснювалася згідно накладної на внутрішнє переміщення № 1/12/10 від 12.10.2015 року (а.с. 57).

ТОВ ФІРМА «СКАЛА» придбало у ТОВ «НВФ «ЕКОСТАР МК ЛТД» товарно- матеріальні цінності, що були необхідні йому для здійснення власної господарської діяльності. Правовідносини між товариствами були законними, реальними та належно оформлені. А отже у ТОВ ФІРМА «СКАЛА» виникло право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Отримані ТМЦ були внесені до даних бухгалтерського обліку товариства. Розрахунки між сторонами здійснювались у безготівковій формі. Заборгованість відсутня, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з банку (а.с. 59-64).

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог абз. "а" п.198.1. ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналіз чинного податкового законодавства вказує на те, що законодавець не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків (позивача) і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складається документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо посилання контролюючого органу про ненадання товариством сертифікатів придбаних товарів, то суд звертає увагу, що сертифікат якості товару не є первинним документом в розумінні положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому відсутність вказаного документа не може бути підставою для визнання нереальності господарських операцій.

Щодо посилання контролюючого органу про відсутність у ТОВ фірма "Скала" складських приміщень за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н, смт. Мала Данилівка, вул. Кільцевий шлях, 3, то суд звертає увагу на те, позивачем надано договір аренди № 1/16/11 від 16.11.2012 року та додаткову угоду від 31.12.2014 року на підтвердження того, що товариство орендувало складське приміщення, на якому зберігались придбані товарно-матеріальні цінності, що підтверджується наданим до суду доказами (а.с. 93-94,95).

Суд зазначає, що угоди, укладені між позивачем та його контрагентами є чинними та не визнані в установленому порядку недійсними.

Позивачем надані належні первинні документи, що підтверджують факт придбання ТМЦ, які призначені для використання у господарській діяльності.

Таким чином, позивачем було повністю дотримано вимоги Податкового кодексу України з реалізації права на податковий кредит по операціях з контрагентами.

Під час розгляду даної справи відповідачем не надано до суду будь - яких доказів на підтвердження встановлених порушень позивачем вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 Податкового кодексу України, тоді як позивачем надано до суду належні та допустимі докази, які свідчать про реальність господарських операцій з контрагентами, що відображені позивачем в податковому обліку.

Відносно викладених в акті перевірки обставин стосовно отримання податкової інформації від іншого контролюючого органу відносно контрагентів позивача, суд зазначає наступне, що належними та допустимими в розумінні ст. 124 Конституції України, ст. 73, 74 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Між тим, у ході розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів порушення кримінального провадження відносно посадових (службових) осіб підприємства позивача або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, доказів наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином чи рішення суду про визнання правочину недійсним суб'єктом владних повноважень до суду також не подано.

Також, суд зазначає, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Саме така правова позиція викладена Європейським Судом з прав людини (рішення від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03), а також Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма "ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень).

Виходячи з наведеного, фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій позивача з контрагентами та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість суми витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та податкових накладних, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення. За таких умов, оскаржуване позивачем податкове повідомлення - рішення № 1 від 24.04.2018 року не відповідає вимогам закону, що є підставою для його скасування.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скала" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 1 від 24.04.2018 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Скала" (, адреса: 61052, м. Харків, Ленінський район, мікрорайон Привокзальний, Станція Харків-Пасажирський) сплачену суму судового збору в розмірі 2321,68 грн. (дві тисячі триста двадцять одна гривня 68 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 30 липня 2018 року.

Суддя Бідонько А.В.