Справа № 812/1615/18
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року справа №812/1615/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Басова Н.М.) від 02 липня 2018 року у справі №812/1615/18, повний текст виготовлено 02 липня 2018 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Лисичанськвугілля» до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправним та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання незаконними (протиправними) та скасування постанови від 01.06.2018 року ВП№54028214, від 01.06.2018 року ВП№50204953, від 04.06.2018 року ВП№50206265, від 04.06.2018 року ВП№42055526 про арешт коштів боржника.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року позовну заяву задоволено, визнано протиправними та скасовані постанови від 01.06.2018 року ВП№54028214, від 01.06.2018 року ВП№50204953, від 04.06.2018 року ВП№50206265, від 04.06.2018 року ВП№42055526 про арешт коштів боржника.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що постановою КМУ від 12.05.2015 року №271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2017 роках» 100% акцій ПАТ «Лисичанськвугілля» включено в «Перелік об'єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2017 роках». Постанови про арешт коштів боржника накладено на кошти на рахунках відокремлених підрозділів ПАТ «Лисичанськвугілля», які відповідно не входять до об'єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2017 роках.

Позивач на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що публічне акціонерне товариство «Лисичанськвугілля» , яке належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, є юридичною особою, зареєстроване Лисичанською міською радою 21.04.2004, 16.09.2004 №0000049 має відокремлені підрозділи, видами діяльності є, зокрема, добування кам'яного вугілля.

Позивачем 06.06.2018р. отримано постанови відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ВП№54028214 про арешт коштів боржника від 01.06.2018р., ВП №50206265 про арешт коштів боржника від 04.06.2018 р. та 07.06.2018р. ВП№50204953 про арешт коштів боржника від 01.06.2018р., ВП№42055526 про арешт коштів боржника від 04.06.2018 р.

Відповідно до оскаржуваних постанов виконавчого провадження від 01.06.2018 року ВП№54028214, від 01.06.2018 року ВП№50204953, від 04.06.2018 року ВП№50206265, від 04.06.2018 року ВП№42055526 вбачається, що при примусовому виконанні до складу входять:

- наказ 7/157 від 25.04.2003 року виданий Господарським судом Луганської області про стягнення держмита у сумі 1700,00 грн та судових витрат у сумі 118,00 грн;

- наказ 7/382 від 08.11.2002 року виданий Господарським судом Луганської області про стягнення держмита у сумі 72,78 грн та судових витрат у сумі 118,00 грн;

- наказ 7/156 від 25.04.2003 року виданий Господарським судом Луганської області про стягнення держмита у сумі 1700,00 грн та судових витрат у сумі 118,00 грн;

- наказ 7/73 від 04.04.2003 року виданий Господарським судом Луганської області про стягнення держмита у сумі 131,91 грн та судових витрат у сумі 118,00 грн;

- виконавчий лист № 820/1268/15 виданий 30.03.2015 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 5018763,61 грн;

- виконавчий лист № 812/8815/13-а виданий 30.12.2013 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 4030588,62 грн;

- виконавчий лист № 812/2132/14 виданий 12.05.2014 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 4295660,32 грн;

- наказ 21/53 виданий 30.09.2003 року Господарським судом Луганської області про стягнення боргу у сумі 374159,72 грн;

- наказ 21/54 виданий 30.09.2003 року Господарським судом Луганської області про стягнення боргу у сумі 47849,64 грн;

- судовий наказ 8/267 виданий 20.08.2002 року Господарським судом Луганської області про стягнення боргу в розмірі 1632,42 грн;

- виконавчий лист № 812/75/15 виданий 10.07.2015 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 6045672,42 грн;

- виконавчий лист № 820/20866/14 виданий 03.03.2015 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 5538278,00 грн;

- виконавчий лист № 812/678/15 виданий 16.10.2015 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 3527897,79 грн;

- виконавчий лист № 2а/1270/7470/2012 виданий 28.11.2012 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 3971799,52 грн;

- виконавчий лист № 2а-11726/11/1270 виданий 01.03.2012 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 5440434,35 грн;

- виконавчий лист № 2а/1270/5170/2012 виданий 21.08.2012 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 4830872,01 грн;

- виконавчий лист № 812/7650/13-а виданий 18.10.2013 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 5643307,07 грн;

- виконавчий лист № 820/596/15 виданий 23.03.2015 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 5479777,87 грн;

- виконавчий лист № 2а/1270/1609/2012 виданий 31.07.2012 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 3642116,38 грн;

- виконавчий лист № 2а/1270/5390/2012 виданий 15.08.2012 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 3062883,67 грн;

- виконавчий лист № 2а/1270/443/2012 виданий 27.03.2012 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 5475437,03 грн;

- наказ № 21/87 виданий 17.10.2003 року Господарським судом Луганської області про стягнення боргу у сумі 145515,20 грн;

- наказ № 21/88 виданий 17.10.2003 року Господарським судом Луганської області про стягнення боргу у сумі 48531,62 грн;

- виконавчий лист № 812/9875/13-а виданий 30.01.2014 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 4288651,86 грн;

- виконавчий лист № 2а/1270/440/2012 виданий 01.03.2012 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 5256345,70 грн;

- виконавчий лист № 2а-2504/11/1270 виданий 27.05.2011 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 5330149,65 грн;

- виконавчий лист № 812/906/15 виданий 09.12.2015 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 5880734,63 грн;

- вимога № Ю-2688-17У видана 14.03.2017 року Головним управлінням ДФС у Луганській області про стягнення боргу у сумі 13683062,24 грн;

- виконавчий лист № 812/367/17 виданий 26.05.2017 року Луганським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у сумі 15198456,78 грн., боржником в якому є Публічне акціонерне товариство "Лисичанськвугілля".

Відповідачем було встановлено, що боржником вказані рішення суду не виконані, тому на підставі статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику ПАТ "Лисичанськвугілля" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 139 390 262,41 грн.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто, в силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону № 1404-VIII державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов'язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов'язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження», згідно до ч.1, ч.2 якої звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до вимог ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13 квітня 2017 року N 2021-VIII встановлено, що тимчасово, до 1 січня 2019 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як встановлено судом, публічне акціонерне товариство «Лисичанськвугілля» належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, основним видом діяльності якого є добування кам'яного вугілля . Таким чином, на позивача розповсюджується положення Закону України №2021.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що держаний виконавець у спірних правовідносинах не мав правових підстав для накладання арешту на кошти позивача. Приймаючи оскаржувані постанови у період, коли виконавче провадження підлягало зупиненню, державний виконавець діяв протиправно, чим порушив дію мораторію, передбаченого Законом України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Наявність спеціального Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств", який передбачає зупинення виконавчого провадження, та в силу ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" є обов'язковим для державного виконавця, а тому посилання позивача на постанову КМУ від 12.05.2015 року №271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2017 роках» апеляційним судом не прийнято до уваги.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі №812/1615/18 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 02 липня 2018 року у справі №812/1615/18 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 31 липня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 30 липня 2018 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

Сухарьок М.Г.