Справа № 462/2009/16-а
Суддя: Анцупова Т.О.
Дата ухвалення: 2018-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2018 року

м. Київ

справа № 462/2009/16-а

адміністративне провадження №К/9901/23132/18, К/9901/23134/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Анцупової Т. О.,

суддів: Гриціва М. І., Мороз Л. Л.,

секретар судового засідання - Ярош Д. В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника ГУ Пенсійного фонду України у Львівській області - Дяків Л. В.,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу № 462/2009/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Державного казначейства України у Львівській області, третя особа - Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області ДФС України, про зобов'язання провести перерахунок пенсії;

за касаційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду (у складі суддів Каралюса В. М., Затолочного В. С., Матковської З. М.) від 06 квітня 2017 року, встановив:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 25 липня 2016 року, просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови провести перерахунок раніше призначеної пенсії;

- зобов'язати відповідача невідкладно отримати в Головному управлінні ДФС у Львівській області грошовий розрахунок, а саме грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5, який був безпідставно повернутий адресату та провести перерахунок раніше призначеної пенсії;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії за минулий час, а саме за період з 31 січня 2005 року по час, а саме по день проведення перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити завдану йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

2. 09 серпня 2016 року позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просив:

- визнати дії відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови провести перерахунок раніше призначеної пенсії протиправними;

- зобов'язати відповідача Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області невідкладно отримати в Головному управлінні ДФС у Львівській області грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5, який був безпідставно повернутий адресату та провести перерахунок раніше призначеної пенсії;

- зобов'язати Головне управління ДФС у Львівській області невідкладно надати грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5 Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення ними перерахунку раніше призначеної пенсії;

- зобов'язати відповідача Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії за минулий час, а саме за період з 31 січня 2005 року по день проведення перерахунку пенсії;

- зобов'язати відповідача Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити завдану йому моральну шкоду в розмірі 10000 грн.;

- зобов'язати відповідача Головне управління ДФС у Львівській області перерахувати грошові кошти Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для виконання ними зобов'язань у даній судовій справі.

3. Судом першої інстанції до розгляду справи залучено відповідача Головне управління Державного казначейства України у Львівській області та третю особу Головне управління ДФС України у Львівській області.

4. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови проведення перерахунку раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримати у Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5 виданий на ім'я позивача та безпідставно повернутий Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області 07 квітня 2016 року;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої позивачем пенсії за період з 31 січня 2005 року по день проведення перерахунку пенсії на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

5. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року задоволено частково апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області:

- постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року у справі скасовано;

- прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково;

- в задоволенні позовних вимог позивача до Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов'язання провести перерахунок пенсії за період з 31 січня 2005 року по 10 жовтня 2015 року включно відмовлено;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови проведення перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримати у Головному управлінні Державної Фіскальної служби України у Львівській області грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5 виданий на ім'я позивача та безпідставно повернутий Головному управлінню Державної Фіскальної служби України у Львівській області 07 квітня 2016 року;

- зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої позивачем пенсії за період з 11 жовтня 2015 року по день проведення перерахунку пенсії на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

6. Вказане рішення суду апеляційної інстанції оскаржено в касаційному порядку ОСОБА_1 та Головним управління Пенсійного фонду України.

7. ОСОБА_1 у касаційній скарзі просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року в частині відмови провести перерахунок раніше призначеної пенсії та виплату різниці недоотриманої пенсії за період з 31 січня 2005 року по 10 жовтня 2015 року включно; визнати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року щодо скасування постанови Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року протиправною, незаконною; залишити без змін постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року.

8. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у касаційній скарзі просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року в частині задоволення позову, прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову повністю.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1.

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

11. ОСОБА_1 у запереченнях на касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які надійшли до Вищого адміністративного суду України 22 травня 2017 року, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року в частині відмови провести перерахунок раніше призначеної пенсії та виплату різниці недоотриманої пенсії за період з 31 січня 2005 року по 10 жовтня 2015 року включно; визнати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року щодо скасування постанови Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року протиправною, незаконною; залишити без змін постанову Залізничного районного суду м. Львова від 22 грудня 2016 року.

12. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30 травня 2017 року відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року, яке надійшло 29 травня 2017 року.

13. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» зазначеного закону зміни до Кодексу адміністративного судочинства України вводяться в дію з урахуванням певних особливостей. Зокрема, у пп. 4 передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчився до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14. 21 грудня 2017 року позивачем подано заяву, в якій він просить дану справу віднести до категорії справ незначної складності та призначити спрощений порядок її вирішення.

15. 15 лютого 2018 року касаційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі № 462/2009/16-а передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

16. 15 березня 2018 року позивачем подано заяву, в якій він просить його касаційну скаргу та судову справу передати до Великої Палати Верховного Суду для об'єктивного розгляду та прийняття справедливого законного рішення відповідно до чинного законодавства України.

17. Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2018 року справу прийнято до провадження; об'єднано в одне провадження касаційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (К/9901/23134/18) та ОСОБА_1 (К/9901/23132/18) на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року у справі № 462/2009/16-а; призначено справу до розгляду в попередньому судовому засіданні на 31 травня 2018 року.

18. Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2018 року справу призначено в судове засідання на 27 червня 2018 року.

19. 14 червня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій позивач просить розглянути справу за його відсутності.

20. 15 червня 2018 оку до Верховного Суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

21. Ухвалою Верховного суду від 27 червня 2018 року задоволено заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; ухвалено провести розгляду адміністративної справи, який відбудеться 18 липня 2018 року, в режимі відеоконференції.

22. 10 липня 2018 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

23. Судами попередніх інстанцій установлено, що на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року, яка є чинною та набрала законної сили, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Львівській області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області неодноразово надсилався грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5, виданий Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача, який був безумовною підставою для перерахунку позивачу відповідного виду пенсії.

24. З відповідей Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22 лютого 2016 року, 26 лютого 2016 року та 18 березня 2016 року слідує, що вказаний грошовий атестат неодноразово повернуто на адресу Головного управління Державної Фіскальної служби України у Львівській області без виконання, оскільки постановою суду не покладено обов'язку на управління щодо перерахунку пенсії та стороною у спорі було головне управління Міністерства доходів і зборів України у Львівській області, а не Головне управління Державної Фіскальної служби України у Львівській області, яке надсилало атестат.

25. Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

26. Суд першої інстанції дійшов висновку, що мотиви відмови відповідача є формальними не містять жодного обґрунтування дій відповідача та грубо порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення, оскільки у рішенні суду від 11 серпня 2014 року чітко та зрозуміло зазначено, що матеріали щодо пенсійного забезпечення позивача скеровуються у Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виключно для перерахунку його пенсії та скерування вказаних документів органом який лише змінив свою назву, а саме Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області та продовжує бути органом уповноваженим на виконання певних функцій держави, жодним чином не впливає на суть скерованих документів та предмету їх виконання.

27. Суд апеляційної інстанції, не погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити різницю недоотриманої пенсії починаючи з 31 січня 2005 року, виходив з наступного:

- функції з призначення і виплати пенсії передані органам Пенсійного фонду з 01 січня 2007 відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Пенсійний фонд не є правонаступником силових структур України щодо зобов'язань, які виникли до 01 січня 2007 року. Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що безпідставним є задоволення позовних вимог в цій частині. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії 04 лютого 2016, на яку отримав відповідь відповідача від 22 лютого 2016. Саме зазначена відповідь стала підставою для звернення позивача до суду 11 квітня 2016. Разом з тим, відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Виходячи з цього суд апеляційної інстанції вирішив відмовити у задоволенні позову про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії за період з 31 січня 2005 року по 10 жовтня 2015 року включно.

28. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Головного управління Державної Фіскальної служби України у Львівській області невідкладно надати грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5 Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії, зобов'язання Головного управління Державного Казначейства України у Львівській області перерахувати грошові кошти Головному управлінню Пенсійного Фонду України у Львівській області для виконання зобов'язань, суд апеляційної інстанції зазначив, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оскаржуваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, не визнаються чи оскаржуються іншими особами, натомість позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів того, що його свободи, права чи інтереси порушені саме Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області.

29. Відмовляючи в частині задоволення позовних вимог про нарахування та виплати завданої позивачу моральної шкоди, суд апеляційної інстанції, з посиланням на ст. 71 КАС України, зазначив, що позивачем не надано, а судом не отримано жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення саме відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області будь-яких дій, якими було заподіяно позивачу моральну шкоду, не встановлено наявність моральної шкоди, наявність причинного зв'язку між нанесенням моральної шкоди та діями відповідача і вину останнього в їх заподіянні.

30. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповноту з'ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи та невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

31. ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що

- суд апеляційної інстанції проігнорував той факт, що відповідачем грубо порушено строки апеляційного оскарження;

- суд апеляційної інстанції не надав правового обґрунтування, чому саме необхідно провести перерахунок раніше призначеної пенсії з 10 жовтня 2015 року, а не з 31 січня 2005 року, тобто яким нормативно-правовим актом суд керувався приймаючи таке рішення;

- суд апеляційної інстанції проігнорував той факт, що відбулося порушення пенсійного законодавства саме при призначенні пенсії у 2005 році;

- суд апеляційної інстанції не надав жодних доводів, хто крім пенсійного органу може перерахувати раніше призначену пенсію за період з 31 січня 2005 року по день перерахунку;

- суд апеляційної інстанції проігнорував Постанову Пленуму Верховного суду України від 15 квітня 2005 року № 4 де зазначено, що пенсії, які не одержані своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком;

- апеляційна судова інстанція згідно діючого законодавства України і відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язана давати обґрунтування своїм рішенням посилаючись на прямі норми Законів та Конституції України, що зроблено не було і це є порушенням законодавства України та міжнародного права.

32. Головне управління Пенсійного фонду України у касаційній скарзі зазначає, що:

- постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року у справі № 813/2482/14, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2015 року, зобов'язано головне управління Міністерства доходів і зборів України у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборговану доплату від суми пенсії за 2003 рік, 2004 рік, та січень 2005 року. Даним судовим рішенням не покладено жодних зобов'язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області;

- позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів;

- судом апеляційної інстанції порушено ст. 17 КАС України в частині зобов'язання нарахувати та виплатити різниці недоотриманої ОСОБА_1 пенсії по день перерахунку пенсії, оскільки дане судове рішення спрямоване на майбутнє, зокрема щодо перерахунку пенсії - події, яка на час винесення судом оскаржуваного рішення не настала, і не зрозуміло який день мав на увазі суд;

- перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

- чинним законодавством чітко визначено порядок подання документів для призначення (перерахунку) пенсій, тому зобов'язання суду самостійно Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області отримати документи суперечить чинному законодавству.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

33. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

34. Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови проведення перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача, оскільки мотиви відмови відповідача, а саме те, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2014 року не покладено обов'язку на управління щодо перерахунку пенсії та стороною у спорі було головне управління Міністерства доходів і зборів України у Львівській власті, а не Головне управління Державної Фіскальної служби України у Львівській області, яке надсилало атестат, є формальними та не містять жодного обґрунтування. Така відмова порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення, оскільки у рішенні суду від 11 серпня 2014 року чітко зазначено, що матеріали щодо пенсійного забезпечення позивача скеровуються у Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виключно для перерахунку його пенсії та скерування вказаних документів органом, який лише змінив свою назву, а саме Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області та продовжує бути органом уповноваженим на виконання певних функцій держави, жодним чином не впливає на зміст скерованих документів та мету їх скерування у Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

36. Як свідчать матеріали справи позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії 04 лютого 2016 року, на яку отримав відповідь від 22 лютого 2016 року. Саме зазначена відповідь стала підставою для звернення позивача до суду 11 квітня 2016 року.

37. Колегія суддів, враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що до вказаних правовідносин слід застосувати положення ст. 99, 100 КАС України, а тому судом апеляційної інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії за період з 31 січня 2005 року по 10 жовтня 2015 року включно.

38. Вірними є висновки суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов'язання Головного управління Державної Фіскальної служби України у Львівській області невідкладно надати грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5 Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії та зобов'язання Головного управління Державного Казначейства України у Львівській області перерахувати грошові кошти Головному управлінню Пенсійного Фонду України у Львівській області для виконання зобов'язань, оскільки кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами. Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що її свободи, права чи інтереси порушені саме Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області.

39. Крім того, судом апеляційної інстанції обґрунтовано при відмові у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної школи зазначено, що позивачем не надано, а судом не отримано жодних належних та допустимих доказів щодо вчинення саме відповідачем Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області будь-яких дій, якими було заподіяно позивачу моральну шкоду, не встановлено наявність моральної шкоди, наявність причинного зв'язку між нанесенням моральної шкоди та діями відповідача і вину останнього в їх заподіянні.

40. Доводи касаційної скарги позивача щодо відкриття апеляційним судом апеляційного провадження із порушенням відповідачем строків апеляційного оскарження, колегія суддів відхиляє, оскільки ч. 2 ст. 350 КАС України встановлено, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

41. Щодо доводів касаційної скарги позивача чому саме необхідно провести перерахунок раніше призначеної пенсії з 10 жовтня 2015 року, а не з 31 січня 2005 року, слід зазначити, що судом апеляційної інстанції зазначено про застосування строків пропуску звернення до суду за період з 31 січня 2005 року по 10 жовтня 2015 року включно.

42. Щодо доводів касаційної скарги відповідача про зобов'язання самостійно Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області отримати документи у зв'язку з тим, що суперечить чинному законодавству, колегія суддів зазначає.

43. Відповідно до п. 12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служи, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2007 року № 3-1 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформлює всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

44. Згідно вказаного порядку, документи для призначення та проведення перерахунку пенсій подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами міністерств та відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів.

45. Слід зазначити, що у зв'язку з протиправною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу на підставі грошового атестату від 21 січня 2016 року № 5 виданого Головним управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області на ім'я позивача, Пенсійний орган в даному випадку зобов'язаний прийняти від Головного управлінням Державної Фіскальної служби України у Львівській області грошовий атестат від 21 січня 2016 року № 5, а не самостійно звертатися за отриманням документа - грошового атестата.

46. Інші доводи касаційних скарг встановлених судом апеляційної інстанції обставин не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

47. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

48. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

49. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

50. Оскільки Суд залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 242, 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. О. Анцупова

Суддя М. І. Гриців

Суддя Л. Л. Мороз