Справа № 336/273/17
Суддя: Щаслива О. В.
Дата ухвалення: 2018-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.07.18Справа № 336/273/17
Пр. № 2-а/336/10/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Пилипнко І.В.,

представника третіх осіб - ОСОБА_3,

розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Запорізької міської ради, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною бездіяльності позивача щодо вирішення питання статусу земельних ділянок і зобов'язання Запорізької міської ради переглянути технічну документацію щодо встановлення меж земельних ділянок на місцевості.

В позові зазначила, що з 13 червня 1964 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_8, смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На підставі рішення виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 26.12.1991 року державному підприємству «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес», в трудових відносинах з яким перебував чоловік позивача, та виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів відведено земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків мешканцям Шевченківського району та робітникам ЗМКБ «Прогрес». Відповідно до зазначеного рішення на підставі заяви ОСОБА_8 рішенням виконкому Шевченківської районної ради народних депутатів від 13.02.1992 року йому було відведено земельну ділянку площею 600 квадратних метри для будівництва індивідуального жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1. Згадане рішення затверджено рішенням виконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 31.08.1992 року. Отримавши в головному управлінні архітектури та містобудування м. Запоріжжя технічний паспорт земельної ділянки та викопіювання на ділянку індивідуального житлового будівництва, сім'я позивача стала до будівництва на відведеній для цієї мети ділянці. Під час перегляду рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2007 року позивачці стало відомо, що право власності на земельні ділянки, які співпадають з відведеною її чоловікові ділянкою, на підставі рішення Запорізької міської ради від 31.01.2007 року належить третім особам ОСОБА_6 та ОСОБА_7, тобто земельна ділянка, надана її чоловікові, на підставі зазначеного рішення зазнала порушення меж шляхом накладення ділянок, наданих третім особам, на отриману чоловіком позивача ділянку. Внаслідок такого перерозподілу виявляється, що зведений позивачем будинок, право власності на який було визнано рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2013 року, знаходиться на чужій земельній ділянці.

Звернення позивача до Запорізької міської ради в листопаді 2016 року з заявою про здійснення дій щодо визначення статусу земельних ділянок АДРЕСА_2 увінчалось тим, що призначена за дорученням Запорізької міської ради комісія за участю представників управління з питань земельних відносин міської ради, департаменту архітектури та містобудування міської ради та районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в призначений день, а саме: 25 листопада 2016 року, не зібралась через відсутність представників вказаних органів.

Вважаючи таку бездіяльність незаконною, просить визнати протиправним невчинення відповідачем дій з перегляду технічної документації щодо впорядкування меж земельних ділянок, зобов'язати відповідача здійснити такий перегляд.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову, просить про його задоволення.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що статус земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_3, а також за адресою: АДРЕСА_4, власниками яких є відповідно ОСОБА_6 і ОСОБА_7, визначений рішенням Запорізької міської ради від 31.01.2007 № 61/65випливає, яке є дійсним. Правом на скасування вказаного рішення Запорізька міська рада не наділена. Крім того, позивач не має жодного речового права на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3, оскільки вона належить іншим особам.

У зв'язку з викладеним представник відповідача просить про залишення позову без задоволення.

Представник третіх осіб вважає, що позов не підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які послалася представник відповідача.

Вислухавши учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 492/52 від 26.12.1991 року «Про відведення земельних ділянок по вул. Червонополянській для будівництва індивідуальних житлових будинків» Запорізькому машинобудівному конструкторському бюро «Прогрес» та виконавчому комітету Шевченківської районної ради народних депутатів відведені земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків мешканцям Шевченківського району м. Запоріжжя та робітникам ЗМКБ «Прогрес» (а. с. 9). На підставі згаданого рішення рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів № 45/24 від 13.02.1992 року ОСОБА_8, який доводився позивачу чоловіком, виділено земельну ділянку № 50 площею 0,06 га для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_5 (а. с. 10). Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів № 320/31 від 31.08.1992 року затверджено зазначене рішення Шевченківської районної ради народних депутатів, зобов'язано виконком Шевченківської районної ради народних депутатів укласти з індивідуальними забудовниками договори про надання у безстрокове користування земельних ділянок для будівництва жилих будинків на праві особистої власності (а. с. 21).

Листом Запорізького міського управління земельних ресурсів від 11.06.2002 року ДП «ЗМКБ «Прогрес» запропоновано надати згоду на вилучення земельної ділянки, що відведена рішенням міськвиконкому Запорізької міської ради народних депутатів від 26.12.1991 року (а. с. 23), на що ЗМБКБ «Прогрес» відповіло, що не заперечує проти вилучення за умови, що таке вилучення не зашкодить інтересам робітників підприємства, яким були відведені ділянки під будівництво індивідуальних жилих будинків (а. с. 24).

На підставі рішення виконкому Запорізької міської ради № 454/80 від 26.12.2003 року припинено право користування ЗМКБ «Прогрес» та Шевченківської районної адміністрації земельними ділянками по АДРЕСА_5 загальною площею 4,78 га, а рішенням Запорізької міської ради № 61/165 від 31.01.2007 року передані у власність земельні ділянки: площею 0,0731 га за адресою: АДРЕСА_7 - ОСОБА_6, площею 0,0742 га за адресою: АДРЕСА_6, - ОСОБА_7, зазначені громадяни отримали державні акти про право власності на землю від 13.06.2007 року та від 18.07.2007 року (а. с. 20-23).

Вирішуючи вимоги позову не на користь особи, яка з ним звернулась, суд виходить з того, що його предметом є зобов'язання Запорізької міської ради переглянути технічну документацію щодо встановлення меж земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_3, Канівська, 3, які співпадають з земельною ділянкою, відведеною рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів № 45/24 від 13.02.1992 року ОСОБА_8, який доводився позивачу чоловіком.

Разом з тим статус цих земельних ділянок визначений на підставі рішення Запорізької міської ради від 31.01.2007 № 61/165, яким зазначені ділянки передані у власність ОСОБА_7 та ОСОБА_6, що отримали державні акти про право власності на вказані земельні ділянки (а. с. 25-27).

Вказане рішення, як і державні акти про право власності на земельні ділянки, є дійсними.

Статтею 80 ЗК України встановлено коло суб'єктів права власності на землю, якими є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до ст. 83 ЗК України, яка регламентує право власності на землю територіальних громад, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю , а у комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Коло повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин встановлено статтею 12 ЗК України і до них не відносяться повноваження з визначення статусу земельних ділянок, які перебувають у приватній власності громадян, а також інші повноваження, зокрема, перегляд технічної документації щодо зміни меж земельних ділянок в натурі.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

З наведеного положення законодавства про адміністративне судочинство випливає, що підставою для застосування судового захисту в адміністративному судочинстві є лише порушене право в сфері публічно-правових відносин, що і є підставою для звернення до суду.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Дійшовши висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, суд не вбачає в діях представників суб'єкта владних повноважень, на яких статтею 68 Основного Закону України покладено покладений обов'язок неухильного дотримання законодавства про здійсненні своїх повноважень, ознак неправомірної поведінки та посягання на положення закону.

Напроти, суд знаходить правомірною і такою, що відповідає вимогам закону і здійснена у межах наданих повноважень, поведінку відповідача.

Таким чином, е вбачаючи в діях суб'єкта владних повноважень ознак порушення права позивача, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 194, 242-246, 293, 295 КАС, суд

ПОСТАНОВИ В:

Позов ОСОБА_4 до Запорізької міської ради залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива