Справа № 192/1087/18
Суддя: Щербина Н. О.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/1087/18
Провадження № 2-а/192/12/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2018 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Щербини Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Гаркуші І. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до капрала поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови, визнання дій протиправними, закриття провадження у справі

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №433090 від 07 червня 2018 року про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, визнання дій відповідача протиправними та про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю події та складу правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 07 червня 2018 року відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за порушення вимог п.8.5.1 ПДР України.

Позивач вважає накладене на нього стягнення незаконним, необґрунтованим, оскільки було порушено порядок накладення адміністративного стягнення, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, та відсутні будь-які докази вчинення ним вищезазначеного правопорушення.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що під час складання оскаржуваної постанови було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, не вислухані та не занесені до постанови його пояснення, порушено його право на отримання допомоги адвоката, не допитані свідки, не проаналізовано докази, в тому числі відеозапис з боді-камери поліцейського.

Крім того, позивач посилається на те, що він не порушував вимоги ПДР, оскільки 07 червня 2018 року об 11 годині 09 хвилин зупинив свій автомобіль на вул. Запорізьке шосе в м. Дніпро на червоний сигнал світлофору, перебуваючи при цьому у смузі руху, яка дозволяє рух прямо. Після увімкнення зеленого сигналу світлофора продовжив рух прямо та був зупинений працівниками поліції і на нього було складено протокол за ймовірне порушення вимог п.8.5.1 ПДР України.

Тому вважає, що в його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, у звязку з чим просить позов задовольнити.

В судове засідання 26 липня 2018 року позивач не зявився, згідно поданого клопотання просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надало до суду відзив, згідно якого зазначають, що 07 червня 2018 року позивач керував транспортним засобом Lexus GX 460, номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе, 62 К та не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18 і зі смуги, яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п. 8.5.1 ПДР.

У відзиві зазначено, що на відеозапису з нагрудного відео реєстратора зафіксовано пояснення позивача, який не заперечував проти інкримінованого йому правопорушення, а розгляд справи здійснювався згідно вимог чинного законодавства, позивача було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП. Також зазначено, що позивачу надавалася можливість скористатися послугами адвоката. Тому вважають, що посилання ОСОБА_1 в позові на допущені відповідачкою порушення процедури розгляду справи, є спробою уникнути відповідальності, встановленої законом.

В судове засідання представник департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області не зявився.

Ухвалою від 26 липня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору стороні відповідача залучено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, яке надало заяву про розгляд справи за їхньої відсутності.

У звязку з тим, що відповідно до положень ст.ст. 12, 257, ч. 5 ст. 262 КАС України справа є малозначною, тому суд ухвалив здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в матеріалах справи доказами та без фіксування судового засідання технічними засобами фіксації відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши в межах заявленого позову наявні у справі докази, які були наявні в матеріалах справи на час розгляду справи судом, приходить до наступних висновків.

Положеннями ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Оскільки відповідачу пропонувалося згідно ухвали суду 18 червня 2018 року (а.с.11) надати відзив на позов, а також витребовувалися матеріали, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови, а ухвала була отримана нею 26 червня 2018 року, проте вимоги ухвали у встановлений судом строк виконані не були, відзив від відповідача та будь-які інші докази суду не надані, тому суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Посилання Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на запис нагрудного відео реєстратора, на якому нібито зафіксовано пояснення позивача, який не заперечував проти інкримінованого йому правопорушення, не приймаються судом з огляду на те, що такий відеозапис суду не надано, а суд досліджує докази безпосередньо в судовому засіданні. З тих же підстав не приймаються до уваги і посилання на пояснення поліцейських, присутніх під час складання оскаржуваної постанови.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Судом встановлено, що постановою поліцейського капрала поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 3 батальйону 2 роти ОСОБА_2 від 07 червня 2018 року серії ЕАА №433090 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.9) за те, що він 07 червня 2018 року об 11 годині 13 хвилин керуючи автомобілем Lexus GX 460, номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе, 62 К не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18 та зі смуги, яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п. 8.5.1 ПДР.

Згідно вимог п.8.5.1 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 4 рішення Конституційного Суду України від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст.ст.287,289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Однак відповідачем та третьою особою не було надано до суду доказів на підтвердження порушення позивачем п. 8.5.1 ПДР України, а з оскаржуваної постанови неможливо встановити обставини, які відповідно до ст. 280 КУпАП мають бути зясовані.

Таким чином, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення ОСОБА_1 вимог п.8.5.1 ПДР 07 червня 2018 року під час кернування автомобілем Lexus GX 460, номерний знак НОМЕР_1 в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе, 62 К, що є достатнім для висновку суду про наявність підстав для задоволення його позовних вимог. Тому суд приходить дог висновку про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАА №433090 від 07 червня 2018 року протиправною та її скасування є обґрунтованими на досліджених доказах і підлягають задоволенню, оскільки на спростування доводів позивача відповідачем, як субєктом владних повноважень, суду не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 порушень ПДР України, що є обовязком відповідача згідно вимог ст. 77 КАС України.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Також підлягають задоволенню і вимоги про закриття провадження у справі, оскільки відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6,8,9,12,72-79,91-94,192-228,241-250,255,257-263 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до капрала поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови, визнання дій протиправними, закриття провадження у справі, - задовольнити.

Визнати постановукапрала поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАА №433090 від 07 червня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП -протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 26 липня 2018 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина