Справа № 809/903/18
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" липня 2018 р. справа № 809/903/18
Івано-Франківським окружним адміністративним судом 30.05.2018, на підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту також КАС України) відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведенням судового засідання та виклику сторін.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 14.06.2018. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи (а.с. 50-55). Зазначив, що позивач подав до контролюючого органу податкову накладну за №45 від 29.11.2017, реєстрацію якої відповідач зупинив, з пропозицією надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію. Позивач 22.02.2018 подав певні копії первинних документів щодо виконання будівельних робіт. В поданому пакеті документів були відсутні документи на придбання матеріалів необхідних для виконання ремонтних робіт головного корпусу ПАТ "Одескабель", зокрема, договори з постачальниками будівельних матеріалів, оскільки згідно умов укладеного договору позивач зобовязаний виконати власними силами із власних матеріалів ремонт споруд та приміщень замовника. Як наслідок, подання позивачем копій документів, які складені з порушенням законодавства, і не були достатніми для підтвердження відомостей у спірних накладних, слугувало підставою для відмови у реєстрації вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вважає оскаржуване рішення про відмову в реєстрації ПК, а також рішення комісії з розгляду скарг на рішення про відмову в реєстрації накладеної, правомірними. Просив в задоволенні позову відмовити.
12.07.2018 представник відповідача подав клопотання про доручення до матеріалів справи всім копій письмових документів, які 22.02.2018 надійшли від позивача до ДФС України на виконання вимог квитанції про зупинення реєстрації ПК №45 від 29.11.2017. В клопотанні зазначено, що при відкритті окремих документів (лист, ліцензія, рахунок, довідка) виявлено помилку у їх відкритті, у звязку із чим відповідач не зміг встановити належність даних документів до господарських операцій, з приводу яких складена податкова накладна №45 від 29.11.2017. На підтвердження вказаного подано витяги з Аналітичної системи ДФС України (а.с. 196-209).
Позивач 25.06.2018 подав суду відповідь на відзив, додаткові пояснення і копії документів, якими підтвердив свої позовні вимоги (а.с. 58-91, 92-98, 99-130, 131-132, 133-194). У відповіді на відзив зазначив, що відповідач жодним чином не спростував доводи позивача про товарність і реальність послуг з виконання ремонтно-будівельних робіт з ПАТ "Одескабель". Зазначив, що представник відповідача у відзиві на позову заяву посилається на різні обставини, зокрема, щодо реквізитів ПК №8 від 31.10.2017, ПК №11 від 22.11.2017, які не мають жодного відношення до спірних правовідносин. Наголосив, що позивач 22.02.2018 за допомогою програми електронного документообігу "М.Е.Dос" надіслав до відповідача повідомлення №6 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПК, зміст якого свідчить, що останньому було належно відправлено 8 документів. Позивач надав суду договори і первинні документи бухгалтерського обліку із відповідними субєктами господарювання про придбання матеріалів з метою забезпечення виконання робіт перед ПАТ "Одескабель". Зауважив, що ТзОВ "Меш Інвест" володіє достатніми матеріально-технічними ресурсами, будівельною технікою, транспортними засобами, робочою та найманою людською силою для постійної спроможності реально здійснювати будівельні роботи, в тому числі з ремонту головного корпусу №1 за адресою Миколаївська дорога, 144, м. Одеса. У звязку з цим подав копії документів, які засвідчують такі обставини.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, письмові пояснення, відзив на позов та відповідь на відзив, встановив таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" є юридичною особою, 26.07.2005 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчинено запис про проведення державної реєстрації позивача, 09.08.2015 зареєстроване платником податку на додану вартість.
Основним видом економічної діяльності позивача згідно коду КВЕД 41.20 є будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с. 43-45).
ТзОВ "Меш Інвест" здійснює діяльність на підставі ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19.04.2013 серії АЕ №260923 з правом здійснення господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури (а.с. 34-35).
19.01.2017 між ТзОВ "Меш Інвест", як підрядником, та ПАТ "Одескабель" (ідентифікаційний код юридичної особи 05758730), як замовником, укладено договір підряду №26 (а.с. 22-23).
Згідно умов договору підряду, в тому числі пунктів 3.4, 4.2 , замовник доручає та фінансує, а підрядник зобовязується виконати власними силами з своїх матеріалів та матеріалів замовника роботи по ремонту споруд та приміщень замовника. Робота вважається виконаною і підлягає оплаті після підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт. Розрахунки по договору здійснюються після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт на підставі рахунків підрядника.
В листопаді 2017 року ТзОВ "Меш Інвест" завершило виконання поточного ремонту головного корпусу (інвентарний №4356), що знаходиться за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 144.
29.11.2017 між ТзОВ "Меш Інвест" та ПАТ "Одескабель" підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт №2 за листопад 2017 року примірної форми КБ-2в по поточному ремонту головного корпусу №1 (цех №1, №3), інвентарний №4356, Миколаївська дорога, 144, м. Одеса, на загальну суму 360 118,80 гривень, а також довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2017 року примірної форми КБ-3 на загальну суму 360 118,80 гривень (а.с. 29-32, 33).
У звязку з вказаним, прийняттям ПАТ "Одескабель" ремонтних робіт, ТзОВ "Меш Інвест" виписано та надано ПАТ "Одескабель" рахунок-фактуру №СФ-0000470 від 29.11.2017 на суму 360 000,00 гривень (а.с. 24).
30.11.2017 ПАТ "Одескабель" перерахувало на банківський рахунок ТзОВ "Меш Інвест" грошові кошти в сумі 360 000,00 гривень, що засвідчується випискою ПАТ "КредоБанк" від 30.11.2017 (а.с. 25-28).
На підставі акту приймання виконаних будівельних робіт №2 від 29.11.2017 за листопад 2017 року ТзОВ "Меш Інвест" складено податкову накладну №45 від 29.11.2017 на загальну суму 360 118,80 гривень, в тому числі податок на додану вартість (надалі по тексту також ПДВ) 60 019,80 гривень (а.с. 19).
14.12.2017 ТзОВ "Меш Інвест" за допомогою програми електронного документообігу "М.Е.Dос" подало до ДФС України податкову накладну №45 від 29.11.2017 для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту також ЄРПН).
22.02.2018 ТзОВ "Меш Інвест" подано до ДФС України повідомлення №6 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, разом з поясненням від 22.02.2018 за №27, а також необхідними копіями документів, які, на переконання позивача, підтверджують реальність надання послуг, зокрема, копії договору підряду №26 від 19.01.2017, рахунку-фактури №СФ-0000470 від 29.11.2017, акта приймання виконаних будівельних робіт №2 за листопад 2017 року від 29.11.2017, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2017 року від 29.11.2017, банківської виписки від 30.11.2017 і ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19.04.2013 на виконання будівельних робіт, додаток до ліцензії (а.с. 20-36, 105-129).
За наслідками розгляду вказаного повідомлення позивача та поданих документів ДФС України 28.02.2018 надіслала ТзОВ "Меш Інвест" інформацію про прийняття комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмови у такій реєстрації, рішення за №604414/33358131 від 28.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №45 від 29.11.2017 (а.с. 16).
Дане рішення прийнято з підстав "надання платником копій документів, складених з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної".
07.03.2018 ТзОВ "Меш Інвест" подано до ДФС України скаргу за №35 на рішення за №604414/33358131 від 28.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №45 від 29.11.2017 (а.с. 36).
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Суд, у відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.
Податковий кодекс України (надалі по тексту також ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Суд звертає увагу, що з 1 січня 2018 року відповідно до вимог Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" за №2245-VІІІ від 07.12.2017, визначено певні особливості застосування пункту 201.16 статті 201 ПК України.
Враховуючи те, що спірні правовідносини мали місце до набрання чинності положень вказаного Закону, суд застосовує редакцію пункту 201.16 статті 201 ПК України, в тому числі інших нормативно-правових актів, прийнятих на його виконання після 1 січня 2018 року, чинних на час подання для реєстрації податкової накладної за №45 від 29.11.2017.
Стаття 185 Податкового кодексу України визначає обєкти оподаткування податком на додану вартість.
Відповідно до підпункту "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України обєктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту, серед іншого, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобовязань платник податку зобовязаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Згідно пункту 17 наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" за №1307 від 31.12.2015, для операцій, що оподатковуються або звільнені від оподаткування, складаються окремі податкові накладні, тобто при одночасному постачанні одному отримувачу (покупцю) як оподатковуваних товарів/послуг, так і таких, що звільнені від оподаткування, постачальник (продавець) складає окремі податкові накладні.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 74.3 статті 74 даного Кодексу зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Постановою Кабінету Міністрів України за №1246 від 29.12.2010 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (надалі по тексту також Реєстр).
Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (надалі по тексту також - платник податку) відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС України в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обовязкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За приписами пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (надалі по тексту також квитанція).
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Підпунктом 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Досліджуючи доводи позивача щодо наявності достатніх підстав для прийняття відповідачем рішення про зупинення реєстрації податкової накладної №45 від 29.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд виходить із наступних фактичних обставин.
Відповідно до пункту 74.2 статті 74 розділу ІІ, підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 розділу V ПК України Міністерство фінансів України наказом №567 від 13.06.2017 затверджено "Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпний переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (надалі по тексту також Наказ №567).
Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків (чинного на час дії спірних правовідносин) містить у собі визначення двох різних критеріїв, а саме: моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС України за такими критеріями:
1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);
2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1. та 215.3.2. пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
В свою чергу, пунктом 1 Вичерпного переліку документів (чинного на час дії спірних правовідносин) у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків визначено конкретний перелік таких документів:
1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;
2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб'єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1. та 215.3.2. пункту 215.3 статті 215 розділу VI ПК України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.
Крім того, пункт 2 Вичерпного переліку документів (чинного на час дії спірних правовідносин) встановлює вимоги до письмового пояснення платників податків.
Отже, не зазначення відповідачем чіткого і конкретного критерію оцінки ступеня ризиків (одного із підпунктів пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків) позбавило у спірних відносинах позивача можливості подати належний перелік документів, який необхідний для розблокування реєстрації податкової накладної №45 від 29.11.2017.
Таке неналежне виконання обовязків контролюючим органом позбавляє можливості здійснити на належному рівні захист платником податків свого порушеного права на реєстрацію податкової накладної. Наслідком таких дій ДФС України є формування для позивача умовах "правової невизначеності" в питанні вибору ним певного обсягу дій, методів, конкретних інструментів для захисту своїх інтересів і обґрунтування необхідності відновити реєстрації податкової накладної, зупиненої відповідачем, та взагалі провести таку реєстрацію.
Такі дії відповідача суд вважає протиправними.
Однак, як встановлено судом із матеріалів справи ТОВ ТзОВ "Меш Інвест" не здійснювало у відношенні до ПАТ "Одескабель" постачання/придбання товарів згідно з УКТ ЗЕД 41.00.4, а виконувало будівельні роботи - поточний ремонт згідно Державного класифікатора продукції та послуг (надалі по тексту також ДКПП) 41.00.4, інформація про що відображено в акті приймання виконаних будівельних робіт №2 за листопад 2017 року та довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2017 року .
Виконані роботи ТзОВ "Меш Інвест" відобразило в податковій накладній в графі 3.3 ("послуги згідно з ДКПП") відповідно до коду ДКПП: 41.00.4, а не в графі 3.1, в якій, на відміну від графи 3.3, передбачено відображення "коду постачання/придбання товару згідно УКТ ЗЕД".
Фактично назва коду ДКПП: 41.00.4 передбачає послуги з будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточні ремонти).
Зокрема, сам Наказ №567 містить у собі пункт 4 наступного змісту: "Державній фіскальній службі України: до 25 червня 2017 року здійснити аналіз ефективності застосування Критеріїв оцінки та у п'ятиденний строк надати пропозиції Міністерству фінансів України стосовно їх удосконалення; щокварталу до п'ятого числа першого місяця наступного кварталу надавати пропозиції Міністерству фінансів України для удосконалення Критеріїв оцінки".
Натомість, Критерії оцінки ступеня ризиків містить також пункт 4 наступного змісту: "Інформація за встановленою формою подається платником податку в електронному вигляді засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами. ДФС постійно розміщує на офіційному веб-сайті відомості щодо засобів електронного зв'язку, якими може подаватися інформація за встановленою формою".
Разом з тим, Вичерпний перелік документів взагалі не містить пункту 4.
Вказане свідчить про поверхневість та недостовірність результатів оцінювання СМКОР та відсутність ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а нечіткість виявлених невідповідностей, критеріям оцінки і вказівок відповідача на необхідність подання позивачем відповідного переліку документів порушує принцип правової визначеності і трактується в даному спорі на корить ТзОВ "Меш Інвест".
З приводу обставин щодо подання позивачем усіх необхідних документів для реєстрації податкової накладної №45 від 29.11.2018, доводів про реальність господарської операції та обґрунтованості відмови у реєстрації податкової накладної, суд виходить із наступного.
Як передбачено підпунктом 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України для "розблокування" реєстрації ПН платник податків може подати письмові пояснення та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої ПН/РК в ЄРПН.
В тексті зазначеної законодавчої норми вжито сполучники "та/або", що однозначно вказує на існування альтернативи для платника податків: він може на власний розсуд подати чи то письмові пояснення, чи то копії документів за вичерпним переліком, або вчинити обидві дії одночасно.
Керуючись зазначеним приписом, ТзОВ "Меш Інвест" надало до ДФС України обидві складові пакету документів (і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення операцій по ПН).
Із матеріалів справи судом встановлено наступні обставини.
Позивач 22.02.2018 скерував відповідачу електронне повідомлення №6 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по податковій накладній №45 від 29.11.2017, реєстрація якої зупинена та надано копії восьми документів.
Із поданих позивачем документів судом зясовано, що ТзОВ "Меш Інвест" за допомогою програми електронного документообігу "М.Е.Dос", разом з поясненням від 22.02.2018 за №27, подало до ДФС України копії договору підряду №26 від 19.01.2017, рахунку-фактури №СФ-0000470 від 29.11.2017, акта приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року від 29.11.2017, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2017 року від 29.11.2017, банківської виписки від 30.11.2017 і ліцензії Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 19.04.2013 на виконання будівельних робіт, додаток до ліцензії (а.с. 20-36, 105-129).
Суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що при відкритті окремих документів, таких як "лист", "ліцензія", "рахунок-фактура", "довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат", виявлено помилку у їх відкритті, у звязку із чим відповідач не зміг встановити належність даних документів до господарських операцій, з урахуванням наступного.
На підтвердження вказаних тверджень відповідачем подано 4 витяги з Аналітичної системи ДФС України так звані "screenshot" із екрану персонального компютера (а.с. 204-207).
Відповідач жодним чином не привязав вказані паперові документи - роздруківки із екрану персонального компютера до спірних правовідносин. Не містять такої ідентифікації і самі зазначені документи, зокрема, ідентифікаційного коду юридичної особи позивача, його найменування, коду платника податку на додану вартість тощо, інформація про які дала б можливість суду ідентифікувати такі документи як відомості з Аналітичної системи ДФС України, які стосується ТзОВ "Меш Інвест".
Безпосередній зміст таких документів містить дані про те, що "цей документ PDF може відображатися некоректно". В даному випадку вжито слова "може відображатися", а не "відображається". Таким чином, ймовірна неможливість розкрити отриманий файл саме з вини позивача жодним чином не обґрунтовано і не доведено належними засобами доказування представником відповідача.
В той же час, із поданих позивачем документів із програми електронного документообігу "М.Е.Dос" слідує, що кожний із вказаних документів, який адресований відповідачу сформований окремо за номером від 1 до 8 і датою подання, а також назвою, номером і датою документа, зокрема, "банківська виписка" 4 аркуші, "акт приймання виконаних робіт" 4 аркуші, "пояснення" 1 аркуш, "рахунок-фактура" 1 аркуш, "довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат" 1 аркуш, "договір підряду" 2 аркуші, "ліцензія" 1 аркуш, "додаток до ліцензії" 1 аркуші (а.с. 105-106, 111, 116, 118, 120, 122, 125, 127).
Крім того, у випадку неможливості, як вказує відповідач, розкриття окремих файлів електронного повідомлення позивача з чотирма документами, ДФС України не поставило до відома позивача про вказану обставину щодо неможливості здійснити обробки і відповідного неприйняття контролюючим органом певного електронного документа.
Слід звернути увагу на те, що первинні документи, оформлені в ході виконання договору підряду №26 від 19.01.2017, які наявні в матеріалах справи, не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу статей 198, 201 ПК України, частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 за №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.
Виконані ремонтні роботи згідно акту №2 від 29.11.2017 відображено ТзОВ "Меш Інвест" бухгалтерською проводкою ДТ 361 КТ 703 на суму 360 118,80, в тому числі ПДВ. Запис здійснено в журналі ордерів і відомостей по рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" за листопад 2017 року та в журналі проводок за листопад 2017 року (Рах 361, 70; Контрагент Одеський кабельний завод "Одескабель", ПАТ, документ ОУ-0000105).
Виникнення зобовязань по ПДВ позивачем відображено бухгалтерською проводкою ДТ 703 КТ 641 на суму 60 019,80 гривень. Запис здійснено в журналі ордерів і відомостей по рахунку 703 "Дохід від реалізації робіт і послуг" за листопад 2017 року, де відображено по рахунку 641 (субрахунок 6415) зобовязання з ПДВ в сумі 60 019,80 гривень
Оплата за виконані ремонтні роботи підтверджується банківською випискою та відображена позивачем бухгалтерською проводкою ДТ 311 КТ 361 на суму 360 000,00 гривень. Запис здійснено в журналі ордерів і відомостей по рахунку 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" за листопад 2017 року та картці рахунку 361 з контрагентом "Одеський кабельний завод "Одескабель", ПАТ за листопад 2017 року, документ БВ-0000204. Заборгованість ПАТ "Одескабель" перед позивачем складає 118,80 гривень.
Вказані обставини підтверджуються наявними журналами-ордерів і відомостями по рахунках, картками за вказаними рахунками, оборотно-сальдовими відомостями бухгалтерського обліку позивача (а.с. 131-132, 133-142).
Таким чином, первинні документи, які представлені позивачем, засвідчують факт реального виконання ТзОВ "Меш Інвест" господарських зобовязань перед ПАТ "Одескабель".
Суд констатує, що ТзОВ "Меш Інвест" на момент здійснення такої господарської операції мало відповідні технічні, людські та матеріальні ресурси.
Зокрема, на обліку і у власності позивача перебувають транспортні засоби, вантажні автомобілі, спецтехніка, бульдозери, екскаватори, автобетонозмішувач, на підтвердження чого позивачем подано копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с. 141-157).
Станом на 31.12.2017 на балансі ТзОВ "Меш Інвест" по рахунку 10 "Необоротні активи" обліковувалися основні засоби первісною вартістю на загальну суму 5 113 826,73 гривень, на правах трудового найму та за цивільно-правовими договорами перебувало 25 працівників і осіб (а.с. 158-194).
На момент здійснення господарських операцій ТзОВ "Меш Інвест" та ПАТ "Одескабель" були зареєстровані платниками податку на додану вартість, а отже підставою для виникнення права на податковий кредит для ПАТ "Одескабель" є отримання послуг (робіт) за видатковою накладною.
Таким чином, суд вважає, що ТзОВ "Меш Інвест" 22.02.2018 надало всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковою накладною №45 від 29.11.2017, у реєстрації якої відмовлено ДФС України.
Необґрунтованим, на переконання суду, є доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо неподання 22.02.2018 позивачем, серед іншого, документів на придбання матеріалів необхідних для виконання ремонтних робіт головного корпусу ПАТ "Одескабель".
Суд не може вважати за правомірною вимогу відповідача про необхідність надання таких документів позивачем на виконання квитанції від 15.12.2017, так як таких вимог остання не містить.
В той же час, позивач на реалізацію договірних відносин з ПАТ "Одескабель" надав суду засвідчені копії договорів на поставку будівельних матеріалів, товару, лакофарбової продукції, піску тощо з ТзОВ "Дімекс" №5 від 04.01.2017, з ПАТ "Івано-Франківськцемент" №29/10-15 ВН від 12.01.2015, з філією "Пасічнянський карєр нерудних копалин" "Нерудник" ПАТ "Івано-Франківськцемент" №4 від 03.01.2017, з ТОВ "Франкобудпостач" №32 від 01.02.2017, з ТОВ "Зета-ІФ" №176 від 29.09.2017, з ТОВ "Колепр К" №39/2017 від 27.03.2017. Позивач в межах вказаних договорів надав засвідчені копії видаткових накладних про придбання будівельних матеріалів і товарів, а саме: шпаклівки, штукатурки, ґрунтовки універсальної, суміші мурувальної, клею для армування, фарби, цементу, щебеню, мастіки бітумної, мінвати, пінополістиролу, склосітки армуючої, суміші Кнауф, піску, руберойду, бікроеласту ХКП, промізолу єврорубероїду, гіпсової суміші для вирівнювання, суміші для плитки, цементно-піщаної суміші, ґрунтовки внутрішньої, клею для плитки, розчину для кладки каміння, мастер короїду, ґрунтовки мастер, клею для пінопласту, утеплювача тощо (а.с. 60-90).
Дані документи підтверджують твердження позивача про реальність господарської операції.
Незважаючи на вказане, комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №604414/33358131 від 28.02.2018, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №45 від 29.11.2017 (а.с. 16).
Підставою для такої відмови контролюючим органом визначено "надання платником податку копії документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".
З даного приводу суд зазначає, що згідно з підпунктом 201.16.3. пункту 201.16 статті 201 ПК України підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту 201.16.3. пункту 201.16 статті 201 ПК України постановою Кабінету Міністрів України за №190 від 29.03.2017 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" (надалі по тексту також Постанова №190) установлено, що комісія Державної фіскальної служби України (надалі по тексту також - комісія ДФС України) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобовязання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.
Абзац 2 Постанови №190 визначає, що підставами для прийняття комісією ДФС України рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Кодексу;
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.
Тобто, рішення Комісії ДФС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або "ненадання платником податку письмових пояснень", або "ненадання платником податку копій документів", або "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДФС України рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".
Проте, в рішенні комісії ДФС України від 28.02.2018 року не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, тобто рішення ДФС не містять чіткого та аргументованого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
При цьому, комісією ДФС України безпідставно не враховано пояснення позивача щодо підтвердження реальності здійснення операцій, за якими складено податкову накладну за №45 від 29.11.2017 та документам про надання послуг з виконання ремонтно-будівельних робіт.
Також, суд зазначає, що факт зупинення реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладених не спростовує обставини здійснення позивачем господарської операції з будівельних робіт та факту підстав для складення такої накладної, що підтверджується первинними документами наявними в матеріалах справи.
Враховуючи аналіз коментованих норм права та наявністю передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та ПАТ "Одескабель", та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд робить висновок, що у відповідача не було правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної №45 від 29.11.2017.
Як наслідок, оскаржуване рішення ДФС України №604414/33358131 від 28.02.2018, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №45 від 29.11.2017 суд вважає необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Як вже зясовано судом ТзОВ "Меш Інвест" подало до ДФС України скаргу від 07.03.2018 за №35 на рішення комісії ДФС України від 28.02.2018 за №604414/33358131 за правилами, що були визначені Порядком розгляду скарг на рішення комісії Державної фіскальної служби про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.07.2017 за №485 (надалі по тексту також Порядок №485).
Цей Порядок визначав процедуру розгляду скарг на рішення комісії ДФС, яка приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зокрема, пунктом 5 вказаного Порядку №485 визначено, що скарга подається платником податку до ДФС України на протязі 10 днів після отримання ним рішення комісії ДФС про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що скарга складається виключно у письмовій формі та подається платником податку особисто або через свого уповноваженого представника безпосередньо до ДФС або надсилається поштовим відправленням.
ТзОВ "Меш Інвест" надіслало до ДФС України скаргу у визначений термін, а саме 07.03.2018, поштовим відправленням рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 35).
Вказана скарга була отримана ДФС України 13.03.2018, про що свідчить штемпель на рекомендованому повідомленні про вчення відправлення (а.с. 37).
22.03.2018 року вищезазначений Порядок №485 втратив чинність в звязку із набранням чинності Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №117 (надалі по тексту також Порядок №117).
Про те, що рішення про відмову має бути вмотивованим визначає і підпункт 56.23.4 пункту 56.23. статті 56 Податкового Кодексу України.
Вирішуючи позовну вимогу щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №45 від 29.11.2017 за датою її подання, суд виходить із наступного.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд, серед іншого, може прийняти рішення про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 (в редакції чинній на час спірних правовідносин) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме комісією ДФС України.
У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.
Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку №1246 визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.
В даних правовідносинах, задоволення позовної вимоги щодо зобов'язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №45 від 29.11.2017 за датою її подання, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Відповідно до частини 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з'ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України). Обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він як відповідач заперечує адміністративний позов (частина 2 статті 77 КАС України).
Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог щодо скасування спірних рішень Державної фіскальної служби України.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Як свідчать встановлені в суді обставини, відповідач, приймаючи 15.12.2017 рішення про зупинення реєстрації податкової накладної, 28.02.2018 і 22.03.2018 про відмову у реєстрації такої накладної, діяв не на підставі закону, не обґрунтовано, без урахування усіх обставин, які маю значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах.
Враховуючи вищенаведене, суд робить висновок про обґрунтованість адміністративного позову в цілому, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Частиною 1 статті 94 КАС України встановлено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, враховуючи те, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, а також підтвердження позивачем сплати судового збору платіжними дорученнями за №№1767, 1768 від 14.05.2018 в загальному розмірі 3 524,00 гривень (а.с. 3-4), суд робить висновок про стягнення на користь ТзОВ "Меш Інвест" за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України сплачений судовий збір в розмірі 3 524,00 гривень.
Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, повязаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України за №604414/33358131 від 28.02.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної №45 від 29.11.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобовязати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" за №45 від 29.11.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код юридичної особи 39292197) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" (ідентифікаційний код юридичної особи 33358131) сплачений судовий збір в розмірі 3 524 (три тисячі пятсот двадцять чотири) гривні.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест (ідентифікаційний код юридичної особи 33358131), вул. Пекарська, 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300.

Державна фіскальна служба України (ідентифікаційний код юридичної особи 39292197), Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1