Справа № 1140/1974/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2018-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Кропивницький Справа № 1140/1974/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі удді Хилько Л.І., розглянув за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови прийняти рішення стосовно позивача на підтвердження пільгового стажу по списку №2 за період роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року електрозварником ручного зварювання в корпусі №90 ПАТ "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" і за період роботи з 04.06.1986 року по 21.08.1992 року електрозварником 3-го розряду механічної дільниці Кіровоградського заводу "Червоний Жовтень";

- зобов'язати відповідача включити періоди роботи позивача шляхом зарахування до пільгового страхового стажу роботи за списку №2 за період роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року електрозварником ручного зварювання в корпусі №90 ПАТ "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" і за період роботи з 04.06.1986 року по 21.08.1992 року електрозварником 3-го розряду механічної дільниці Кіровоградського заводу "Червоний Жовтень".

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що загальний стаж роботи становить більше 33 роки, з них стаж роботи на пільгових умовах по списку №1 згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 становить 3 роки 1 місяць 11 днів і по списку №2 згідно Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162 і Постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 становить 17 років 7 місяців 25 днів, всього стажу роботи на пільгових умовах - 20 років 09 місяців 06 днів.

В травні 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою від 22.05.2018 року про підтвердження стажу роботи за період з 01.06.1983 року по 15.07.1986 року та з 04.08.1986 року по 30.11.2000 року. Відповідач прийняв рішення про залишення заяви без розгляду.

Відповідач надав до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що записи в трудовій книжці не визначають права на призначення пенсії на пільгових умовах, а призначення пенсії здійснюється при розгляді пакету документів, які подаються для призначення пенсії в тому числі уточнюючої довідки.

Також, зазначає, що жодних документів, про атестацію робочого місця надано не було.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, громадянин України ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.27-31).

Відповідно записів копії трудової книжки позивача, останній має більше 33 років загального трудового стажу, у тому числі і період його роботи на підприємстві ПАТ "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" з 01.10.1981 р. по 03.05.1983 року та Кіровоградського заводу "Червоний Жовтень" з 04.06.1986 р. по 21.08.1992 р., згідно записів відомостей у трудовій книжці (а. с.17-25).

Судом встановлено, що 28.12.1983 року Кіровоградське виробниче об'єднання по сівалках "Червона зірка" перейменоване у ВАТ по виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" (а.с.33-39).

З 33 років загального трудового стажу 20 років 09 місяців 06 днів позивач працював повний робочий день на посадах зі шкідливими і важкими умовами праці, що передбачені Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

22.05.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування пенсії за Списком №2.

14.06.2018 року за №46 позивач отримав лист відповідача згідно з яким йому було відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах оскільки, в довідкі про заробітну плату надана за період з червня 1983 року по липень 1986 року не вказана посада, відомості про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем та надання відпусток без збереження заробітної плати відсутні (а.с.15-17).

А також відсутні документи про проведення атестації робочих місць.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював у Кіровоградському виробничому об'єднанні по сівалках "Червона зірка", у період 12.05.1981 року по 03.05.1983 року та з 04.06.1983 року по 15.07.1986 року, і з 04.08.1986 року по 21.08.1992 року зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується копію трудової книжки (а.с.17-25).

Період з 15.07.1986 року по 04.08.1986 року де працював позивач ніякими документами не підтверджується.

В свою чергу основною та обов'язковою умовою для зарахування певного періоду роботи до пільгового стажу згідно п. «а» і «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" починаючи з 21.08.1992 року є наявність атестації робочого місця, яка проводиться керівником підприємства раз на п'ять років у порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує його законні права та інтереси, вважає, що має пільговий стаж роботи необхідний для призначення пенсії відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стаття 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до положень пункту 16 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років (в редакції закону на момент звернення позивача з заявою).

За правилами частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За приписами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-Х11 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

За приписами статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Відповідно до пунктів 3, 4.5 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі Порядок №442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку №442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до п. 4.2. Порядку №442 застосування списків, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що у відповідача були відсутні підстави для незарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року та з 04.06.1983 року по 15.07.1986 року, і з 04.08.1986 року по 21.08.1992 року, з наступних підстав.

Позивач просить зарахувати до пільгового страхового стажу роботи за списком №2 період роботи з 04.06.1986 року по 21.08.1992 року.

А Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442, встановлено, що атестація робочого місця, яка проводиться керівником підприємства раз на п'ять років і починається проводиться з 21.08.1992 року.

Та відповідно до пунктів 3, 4.5 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до пункту 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.

Відповідно до приписів абзацу 2 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 в уточнюючій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом встановлено, що відповідачем не було зараховано позивачу до стажу роботи який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах період його роботи на посаді електрозварника ручного зварювання 3-го розряду з періоду 01.10.1981 року по 03.05.1983 року та з 04.06.1983 року по 21.08.1986 року, у зв'язку з тим, що з довідки про заробітну плату надана за період з червня 1983 року по липень 1986 року не вказана посада, відомості про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем та надання відпусток без збереження заробітної плати відсутні.

В матеріалах справи міститься довідка від 11.09.2015 року №452, де вказано посаду позивача "Електрозварник ручного зварювання" (а.с.32), також архівні довідки від 26.08.2015 року №М-1498, №М-1499 та особова картка (а.с.40-43).

Крім того з матеріалів справи вбачається, що в період з 15.07.1986 року по 04.08.1986 року немає підтвердження де працював позивач.

А тому, в цій частині позову позивачу слід відмовити у задоволенні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що у відповідача були відсутні підстави для незарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року та з 04.06.1983 року по 15.07.1986 року, і з 04.08.1986 року по 21.08.1992 року.

Наявні у справі докази підтверджують обставини, з якими пов'язане виникнення у позивача права на зарахування його пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред'явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Судові витрати в сумі 704,80 грн. відповідно до ст.139 КАС України підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, 143, 241-246, 255, 263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_2 у прийняті рішення стосовно позивача на підтвердження пільгового стажу по списку №2 за період роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року електрозварником ручного зварювання в корпусі №90 ПАТ "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" і за період роботи з 04.06.1983 року по 15.07.1986 року, і з 04.08.1986 року по 21.08.1992 року електрозварником 3-го розряду механічної дільниці Кіровоградського заводу "Червоний Жовтень".

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, включити періоди роботи ОСОБА_2 підтвердження пільгового стажу по списку №2 за період роботи з 01.10.1981 року по 03.05.1983 року електрозварником ручного зварювання в корпусі №90 ПАТ "По виробництву сільськогосподарської техніки "Червона зірка" і за період роботи з 04.06.1983 року по 15.07.1986 року, і з 04.08.1986 року по 21.08.1992 року електрозварником 3-го розряду механічної дільниці Кіровоградського заводу "Червоний Жовтень.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (код 39767636) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст.ст.255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії. Згідно пп.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько