Справа № 148/854/18
Суддя: Ковганич С. В.
Дата ухвалення: 2018-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/854/18
Провадження №2-а/148/26/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 липня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Грох Н.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

свідка ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.05.2018 він отримав листа із Департаменту патрульної поліції УПП у Вінницькій області, в якому була копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №648004 від 28 квітня 2018 року, винесена командиром роти №2 патрульної служби у Вінницькій області Дмитром Костянтиновичем Удаловим. Із копії даної постанови він дізнався, що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.І КУпАП, за керування транспортним засобом 27 квітня 2018 року о 23 год. 45хв. без посвідчення водія. Про те, що 28 квітня 2018 року його притягнуто до адміністративної відповідальності, він дізнався тільки після отримання листа із копією постанови.

27.04.2018 о 23 год. 45 хв. він ніяким транспортним засобом не керував. В цей час він разом із своєю дівчиною ОСОБА_3 поверталися додому на автомобілі «Опель Вектра» державний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_3, яка має посвідчення водія. Коли вони, вийшовши із автомобіля, уже стояли на вулиці біля будинку, до них під'їхали працівники поліції та почали чіплятися до нього, що він знаходився у нетверезому стані. Між ними виникла сварка. Працівники поліції почали його шарпати та тягнути до свого автомобіля. ОСОБА_3 їм пояснила, що він автомобілем не керував, їхати з ними без ОСОБА_3 він відмовився, так як боявся, що вони його поб'ють. Ніхто йому не повідомляв, що відносно нього складено протокол та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху. Ніякі документи йому не оголошувалися, не вручалися і ніхто не пропонував йому поставити підпис в будь-якому документі.

Він з даною постановою не згоден та просить суд скасувати постанову інспектора роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП Удаловим Дмитром Костянтиновичем, як незаконну.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, та просять суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення. З даною постановою вони не згодні, вважають її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки даного правопорушення позивач не вчиняв, а відповідачем при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення порушено діюче законодавство, яке регулює питання по складанню матеріалів у справах про адміністративні правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, що підтверджується розпискою-повідомленням про отримання повістки, яка зберігається в матеріалах справи. Проте на адресу суду представником ДПП УПП у Вінницькій області за довіреністю Цубер М.М. було надіслано відзив на позовну заяву про скасування постанови, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП, посилання позивача на фактичну відсутність доказів скоєного ним правопорушення безпідставні. Винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною (законною), а її зміст не суперечить нормам законодавства. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідуів у зв'язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Тому поліцейський при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, як посадова особа що виконує посадові інструкції, оцінивши докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись чинним нормативно-правовими актами України та своєю правосвідомістю, встановив порушення позивача ПДР України та виніс відповідну постанову.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що дійсно 27.04.2018 о 23 год. 45 хв. вони поверталися з дня народження, так як ОСОБА_1 вживав алкоголь то за кермо автомобіля сіла вона, оскільки має посвідчення водія. Під'їжджаючи майже до свого будинку вона побачила як на зустріч їм їхав поліцейський автомобіль з увімкненими синіми проблисковими маячками. Зупинившись та вийшовши з автомобіля біля будинку, вони побачили як поліцейський автомобіль розвернувся та почав направлятися в їхню сторону вже з увімкненими червоними проблисковими маячками, даний автомобіль зупинився біля них. Поліцейські вийшли з автомобіля та почали чіплятися до ОСОБА_1, що він керував автомобілем і перебуває у нетверезому стані. Між ОСОБА_1 та працівниками поліції виникла сварка. Працівники поліції почали ОСОБА_1 шарпати та тягнути до їхнього автомобіля. Вона їм пояснила, що автомобілем ОСОБА_1 не керував, про те її доказа працівниками поліції до уваги взяті не були. Ніякі документи ОСОБА_1 не оголошувалися та не вручалися.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 205 КАС України, неявка в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

В судовому засіданні встановлено наступне: із копії постанови БР №648004 від 28.04.2018 вбачається, що 27.04.2018 ОСОБА_1 в с. Клебань Тульчинського району керував автомобілем «Опель Вектра» державний номер НОМЕР_1 без посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, ст..126 ч.1 КУпАП в зв'язку з чим, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень (а.с.7).

Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

У відповідності до Правил дорожнього руху затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року і введених в дію 01.01.2002 року, а саме в п. 2.1 «а» цих правил зазначено, що водії механічного транспортного засобу повинні мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб'єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова БР №648004 від 28.04.2018, судом перевірялася на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Стаття 245 КУпАП України визначає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а у відповідності із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Однак, дані вимоги закону також були проігноровані інспектором поліції при винесенні постанови.

Виходячи із положень вищезгаданих статей, інспектором поліції не було повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, не дотримано і вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, оскільки не було встановлено всіх обставин даного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб'єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та вважає, що представником відповідача не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Таким чином, інспектором роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП Удаловим Д.К., достеменно не встановлено, чи був винен позивач у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що будь-яких доказів вини в постанові по справі про адміністративне правопорушення не наведено, не було зібрано достатньо доказів які б давали підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КПАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Незважаючи на те, що згідно ст.251 КпАП України, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у постанові прийнятій інспектором роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП не наведено будь-якої оцінки вказаного доказу.

Відповідно до ч.2, ч. 4-6 ст. 258 КупАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення БР № 648004 від 28.04.2018 винесена інспектором роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП Удаловим Дмитром Костянтиновичем відносно позивача ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст.126 КУпАП з порушенням норм чинного законодавства, оскільки відповідач доказів, які б спростували вищезазначені доводи позивача, чи вказували б на правомірність рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не навів, а також не надав доказів, щодо застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-і кінозйомки, відеозапису, тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Окрім того, згідно копії постанови серії БР № 648004 від 28.04.2018 (а.с.6,7) вбачається, що остання складалася не вприсутності позивача, оскільки була винесена 28.04.2018, а позивачу направлена лише 03.05.2018.

Так як позивачу постанова серії БР № 648004 від 28.04.2018 у справі про адміністративне правопорушення не вручалась, а надійшла почтою лише 08.05.2018, він не міг на протязі 10 днів після її винесення оскаржити дану постанову, то суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 28.04.2018 з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Позивач в судовому засідані довів свою позицію щодо даної справи, дані докази ніким не оспорювалися.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб'єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов'язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб'єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб'єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб'єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об'єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб'єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об'єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, заслухавши позивача, його представника, свідка, суд вважає що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, так як в судовому засіданні повно і всебічно з'ясовано обставини справи та позов підтверджений належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 (справа № 1-11/2015 року), п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст.. ст.. 251, 258, 288, 292, 293 КУпАП, ст. ст. 9, 18, 77, 90, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати причини пропуску звернення ОСОБА_1 до суду поважними і поновити його.

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії БР № 648004 від 28.04.2018 винесену інспектором роти №2 БУПП у Вінницькій області ДПП Удаловим Дмитром Костянтиновичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..126 ч. 1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 425 грн.- скасувати, адміністративну справу провадження закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького адміністративного апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення складено 27.07.2018.

Суддя