Справа № 816/916/18
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2018-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 р. м. ХарківСправа № 816/916/18
Харківський апеляційний адміністративний суд
у складі колегії:
головуючого судді: П`янової Я.В.

суддів: Калиновського В.А. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 (суддя Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 25.04.18 р.) по справі № 816/916/18

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України
третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання рішення протиправним і його скасування та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України (далі - МОУ, відповідач), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати протокол №52 засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08 липня 2016 року в частині відмови в розгляді документів про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та повернення їх на доопрацювання;

- зобов`язати розглянути питання про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, як інваліду з 08 квітня 2014 року, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії) захворювання, що пов`язані із виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з врахуванням пункту "б" статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 р. адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняте нове - про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на прийняття оскаржуваного рішення з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, відповідач зазначає, що позивачем не було надано жодного документу, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

При цьому, відповідач зазначає, що постанови військово-лікарських комісій видаються лише з метою встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення, контузії, травми, каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів та осіб, звільнених з військової служби, та можуть підтверджувати та встановлювати виключно причинний зв`язок та період, в якому було отримане відповідне ушкодження здоров`я, а не обставини, при яких військовослужбовець отримав поранення, контузію, травму або каліцтво. Акт судово-медичного дослідження (висновок експерта) також є необхідним документом для встановлення причинного зв`язку ушкодження здоров`я (отримання протоколу ВЛК про встановлення причинного зв`язку) та ніяким чином не відноситься до документів, що можуть свідчити про причини та обставини ушкодження здоров`я, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Вказані обставини справи судом першої інстанції були проігноровані та не досліджені, що свідчить про неповне з`ясування судом обставин та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не застосовано норми матеріального права, які необхідно було застосовувати, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Окрім того, на думку відповідача, суд першої інстанції не спростував аргументованих доводів Міноборони, чим порушив не лише норми процесуального права (ст.ст. 72, 77, 78 КАС України), а й міжнародно-правові стандарти, оскільки ненадання судом мотивів відхилення обґрунтованих аргументів сторін є прямим порушенням ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується забезпечення доступності правосуддя.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу у лавах Збройних Сил СРСР у в/ч пп 71184 з 27 січня 1980 року по 23 червня 1981 року, та з 17 березня 1980 року по 23 квітня 1981 року проходив військову службу в Демократичній Республіці Афганістан /а.с.24-29, 43/.

Актом судово-медичного дослідження (обстеження) №279 зафіксовано, що при судово-медичному обстеженні ОСОБА_1 виявлені шрами шкіри голови, лівої верхньої кінцівки, тулубу, які є результатом загоєння ран, які по своїй морфологічній характеристиці не вступають в протиріччя з механізмом їх утворення внаслідок вогнепальних поранень та давністю їх утворення в період бойових дій /а.с. 42/.

Витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України від 05 березня 2014 року № 604 свідчить, що осколкові вогнепальні поранення голови, живота, лівої верхньої кінцівки колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , які у подальшому призвели до розвитку гіпертонічної хвороби ІІ ст.; енцефалопатії змішаного генезу з астено-невротичним синдромом; ІХС; стенокардії напруги ФК І; атеросклеротичного кардіосклерозу; СН-І ст; розповсюдженого остеохондрозу хребта з больовим синдромом; деформуючого спондильозу; облітеруючого атеросклерозу судин нижніх кінцівок ІІ ст; ХАН І ст; хронічного активного гепатиту з диспепсичним синдромом; хронічного калькульозного холециститу легкого ступеню важкості - пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії /а.с.41/.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 172621 від 15 квітня 2014 року ОСОБА_1 з 08 квітня 2014 року встановлено ІІ групу інвалідності, яка пов`язана з отриманням ним поранення під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії /а.с.40/.

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського обласного військового комісаріату із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням ІІ групи інвалідності, яка пов`язана з виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велися бойові дії.

26 травня 2016 року ІНФОРМАЦІЯ_2 передав до Департаменту фінансів Міністерства оборони України подані позивачем документи та висновок щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб /а.с. 38/.

15 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського ОВК із заявою про повідомлення результату розгляду питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги /а.с. 13/.

Листом від 06 березня 2018 року № 12/449 ІНФОРМАЦІЯ_2 надав ОСОБА_1 відповідь на його заяву, в якій повідомив, що заяву щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги розглянуто, та за рішенням Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, Міністерства оборони України, оформленим протоколом від 08 липня 2016 року № 52, документи ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 повернуті обласному військовому комісаріату на доопрацювання через відсутність серед них документа, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми та каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження /а.с. 12/.

Вважаючи протиправними такі дії та рішення відповідача, ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ.

Відповідно до статті 41 вказаного Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до статті 1 цього Закону соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 1 статті 16 цього ж Закону /у редакції, чинній на час виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги/ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 4 частини 2 згаданої статті передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Отже, право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у військовослужбовця виникає у разі настання інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, незалежно від часу настання та встановлення інвалідності: під час проходження військової служби чи після звільнення з військової служби.

За змістом пункту "б" частини 1 статті 16-2 вказаного Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Відповідно до частини 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі -Порядок №975).

Вказаний Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 (у редакції, чинній на час виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З довідки МСЕК серії 10 ААА № 172621 від 15 квітня 2014 року слідує, що позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, яка настала внаслідок отримання ним поранення під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні у країні, де велись бойові дії, з 08 квітня 2014 року і саме з цієї дати позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до пункту 11 Порядку №975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності /абзац 1/.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою) /абзац 2 /.

З матеріалів справи вбачається, що позивач подав до Полтавського обласного військового комісаріату наступні документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги; копію довідки МСЕК серії 7-66ТЕ №0018473 від 16 листопада 2009 року; копію довідки МСЕК серії 10 ААА №185103 від 23 листопада 2012 року; копію довідки МСЕК серії 10 ААА №172621 від 14 квітня 2014 року; копію довідки МСЕК серії АВ №0188690 від 16 травня 2016 року; копію витягу ЦВЛК №604 від 05 березня 2014 року; копію акта судово-медичного дослідження №279; копію військового квитка НОМЕР_1 ; копії паспорта серії НОМЕР_2 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера /а.с. 38/.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів) /пункт 12 Порядку №975/.

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку /абзац 1 пункту 13 Порядку №975/.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови /абзац 2 пункту 13 Порядку №975/.

Аналіз наведених положень законодавства у контексті встановлених обставин справи дає суду підстави для висновку, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак у даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання. Повернення ж документів на доопрацювання Порядком № 975 та будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено, а тому повернення Міністерством оборони України документів позивача на доопрацювання Полтавському обласному військовому комісаріату суперечить зазначеним вище нормам.

На противагу вказаному у протоколі № 52 від 08 липня 2016 року мотиву відповідача про неможливість прийняти рішення з огляду на неподання ОСОБА_1 документа, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, колегія суддів зазначає про таке.

Пунктом 4.7 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14 серпня 2014 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071, встановлено, що у разі отримання поранення, травми, контузії, каліцтва (без установлення групи інвалідності) військовослужбовцем для одержання одноразової грошової допомоги подається, серед іншого, копія акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі якщо поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.

Отже, зі змісту наведеної норми слідує, що копію акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва) необхідно подавати лише у тому випадку, коли поранення (контузія, травма або каліцтво) не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби і не має наслідком установлення групи інвалідності.

З протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Міністерства оборони України № 604 від 05 березня 2014 року вбачається, що отримані позивачем під час проходження військової служби осколкові поранення голови, живота, лівої верхньої кінцівки, наслідками яких стали численні захворювання, - пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країні, де велись бойові дії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, Міністерства оборони України у частині повернення ІНФОРМАЦІЯ_3 на доопрацювання документів ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, оформлене протоколом від 08 липня 2016 року № 52, та зобов`язання Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи з 08 квітня 2014 року відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, і прийняти відповідне рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 3 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2018 по справі № 816/916/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді В.А. Калиновський І.С. Чалий