Справа № 826/15158/17
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2018-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Літвіної Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Часник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління в Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до державного кадастрового реєстратора відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління в Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру в Київській області Дідович Наталії Леонідівни, відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління в Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області Дідович Наталії Леонідівни (далі - відповідач-1) та Відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святощинському районні та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - відповідач-2), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державного кадастрового реєстратора Відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області Дідович Наталії Леонідівни від 06 червня 2017 року №РВ-017 про відмову у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

- зобов'язати Відділ у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером: :01:001:0010, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вулиця Заозерна, площею 0,75 га, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та щодо власника земельної ділянки - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ();

- зобов'язати Відділ у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області видати Публічному акціонерному товариства «Дельта Банк» витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за кадастровим номером: :01:001:0010, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вулиця Заозерна, площею 0,75 га.

Рішенням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем-2 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в Державному земельному кадастрі вже сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0010, присвоїти іншій земельній ділянці вказаний кадастровий номер по технічним причинам неможливо. При цьому наголошує, що Перехідними положеннями Закону України «Про державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру передбачено можливість виправлення помилок, що виникли під час ведення Державного земельного кадастру.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 березня 2015 року №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В.

Разом з цим, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03 серпня 2015 року, строк здійснення тимчасової адміністрації у Акціонерному товаристві «Дельта Банк» продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

Крім того, на підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року №181, яким розпочато процедуру ліквідації Банку з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно та призначено уповноважену особу Фонду та делеговано повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» Кадирову Владиславу Володимировичу.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 лютого 2017 року №619 продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та повноваження ліквідатора Банку Кадирова В.В. до 04 жовтня 2019 року включно.

В ході проведення ліквідаційної процедури АТ «Дельта Банк» 14 вересня 2015 року, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» зареєструвало за собою право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :01:001:0010), що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вулиця Заозерна, 11,15,17; площею 0,75га. Із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується Інформаційною довідкою від 09 листопада 2017 року №103152281 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Підставою виникнення у АТ «Дельта Банк» прав власності на зазначену земельну ділянку стало рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 вересня 2013 року у справі №369/7097/13-ц.

З метою отримання відомостей/витягу із Державного земельного кадастру, 26 травня 2017 року позивач, як належний власник об'єкта нерухомого майна, звернувся до Відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області із заявою (реєстраційний номер ЗВ-017) про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0010), розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Бобриця, вулиця Заозерна, 11,15,17; площею 0,75 га.

Однак рішенням Державного кадастрового реєстратора Дідович Наталією Леонідівною від 06 червня 2017 року №РВ-017 відмовлено АТ «Дельта Банк» у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Вважаючи, що рішення відповідача не ґрунтується на вимогах Закону України «Про державний земельний кадастр», порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, є безпідставним та необґрунтованим, позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Частиною 6 статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 20 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Згідно з підпунктами 1, 2, 6, 8 пункту 6 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 (надалі - Порядок) до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів належать: 1) внесення до Державного земельного кадастру: відомостей (змін до них) або надання відмови у їх внесенні про: землі в межах державного кордону, території адміністративно-територіальних одиниць (Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва і Севастополя, районів, міст, селищ, сіл, районів у містах); 2) здійснення реєстрації: заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про надання відомостей з Державного земельного кадастру; заяв в електронній формі про отримання відомостей з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; 6) проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства; 8) надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту, та відмови у їх наданні, витягів з Державного земельного кадастру про будь-яку земельну ділянку в межах державного кордону.

Відповідно до пункту 15 Порядку документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, подається Державному кадастровому реєстраторові, що здійснює внесення таких відомостей у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій» та у формі електронного документа відповідно до вимог Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Абзацом 3 частини 1 статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Згідно з пунктом 67 Порядку внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр».

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до відповідача - Державного реєстратора Відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області Дідович Наталії Леонідівни із заявою від 26 травня 2017 року про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:0010) в частині меж земельної ділянки та власника земельної ділянки (АТ «Дельта Банк», надав повний та вичерпний перелік документів необхідний для проведення державної реєстрації відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, передбаченого пунктом 121 Порядку, зокрема: оригінал технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) АТ «Дельта Банк» для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд.

В той же час, серед Технічної документації із землеустрою АТ «Дельта Банк» міститься витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46251475 від 24 жовтня 2015 року, з якого вбачається, що власником земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0010 є позивач, починаючи з 14 вересня 2015 року.

Крім того, дана обставина також підтверджується листом відповідача 2 - Відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління Держгеокадастру у Києво-Святощинському районні та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області №5056/3-16-99.3 від 03 жовтня 2016 року.

При цьому, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що посилання відповідачів на дані системи, щодо яких кадастровий номер :01:001:0010 присвоєно іншій (ніж позивача) земельній ділянці, та що земельна ділянка знаходиться в «архівному шарі» є необґрунтованими, оскільки право позивача на отримання встановлених чинним законодавством відомостей не може ставитись в залежність від технічних можливостей системи (комп'ютерної програми), відповідальність за належне функціонування якої покладено на відповідних суб'єктів.

В той же час, судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги щодо можливості виправлення помилок, що виникли під час ведення Державного земельного кадастру, обґрунтовані положенням п. 159 Порядку, з огляду на наступне.

Так, пунктом 159 Порядку передбачено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії, заінтересована особа письмово повідомляє про це відповідному територіальному органові Держгеокадастру згідно з додатком 39. До повідомлення додаються документи, що підтверджують факт існування та характер виявленої помилки.

Отже, Порядком передбачено дії фізичної особи або юридичної особи в разі виявлення помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, а також обов'язок надання документів, що підтверджують факт існування та характер виявленої помилки.

Разом з тим, такої помилки позивачем виявлено не було, а тому обов'язок повідомлення про це відповідному територіальному органові Держгеокадастру у позивача відсутній.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції від 20 квітня 2018 року відповідає вимогам ст. 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відділу у Києво-Святошинському районі Міськрайонного управління в Києво-Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру в Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 квітня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 23.07.2018 року.